ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/4240/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранця О. М. - головуючого, Вронської Г. О., Кролевець О. А.,

за участю секретаря судового засідання Москалика О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна"

на рішення Господарського суду міста Києва (в частині відмови у задоволенні зустрічного позову)

у складі судді Бондарчук В. В.

від 31 липня 2023 року

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Сітайло Л. Г., Алданової С. О., Ткаченка Б. О.,

від 09 листопада 2023 року (повний текст від 20 листопада 2023 року)

та на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Сітайло Л. Г., Алданової С. О., Ткаченка Б. О.,

від 07 грудня 2023 року (повний текст від 11 грудня 2023 року)

у справі за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСКС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна"

про стягнення збитків у розмірі 1 180 415,22 грн,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСКС"

про стягнення 1 303 244,52 грн,

за участю представників:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): Карасенко О. О.

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): Котягін А. С.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та зустрічних позовних вимог.

У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" про стягнення збитків у розмірі 1 180 415,22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного з позивачем договору надання послуг від 09 грудня 2020 року № 09/12-1КоСул не виконав вимог, передбачених підпунктом 1 пункту 5 Технічного завдання, та не виконав передбачених зазначеним договором робіт з цементування І ступені технічної колони діаметром 244,5 мм, що є істотним порушенням договору та внаслідок чого позивач поніс збитки у вигляді втрати матеріалу для виконання зазначених робіт на суму 1 180 415,22 грн, які відповідно до статей 610, 623, частини другої статті 839, статті 857 Цивільного кодексу України та статей 224, 225 Господарського кодексу України мають бути відшкодовані відповідачем.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 06 квітня 2023 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 910/4240/23, постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

25 квітня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" про стягнення заборгованості у розмірі 1 303 244,52 грн.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" в порушення умов договору надання послуг від 09 грудня 2020 року № 09/12-1КоСул несвоєчасно та не в повному обсязі здійснило оплату виконаних позивачем за зустрічним позовом підрядних робіт за договором (не оплатило роботи, виконані за третім та четвертим етапами), внаслідок чого має перед позивачем за зустрічним позовом непогашену заборгованість у розмірі 1 303 244,52 грн, яку має сплатити відповідно до частини першої статті 526, частини першої статті 853, частини першої статті 882, частини четвертої статті 882 Цивільного кодексу України та пункту 4.6. зазначеного договору.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 27 квітня 2023 року прийняв зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднав вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом, вирішив здійснювати розгляд справи № 910/4240/23 за правилами загального позовного провадження.

2. Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій.

09 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "УкрСКС", як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна", як підрядником, був укладений договір надання послуг № 09/12-1КоСул (далі по тексту - договір), відповідно до пункту 1.1. якого Підрядник зобов`язався у порядку та на умовах, визначених цим договором, виконати роботи з цементування Свердловини з використанням власної техніки та кваліфікованого персоналу, а Замовник зобов`язався прийняти такі роботи та оплатити їх.

Згідно з пунктом 1.3. договору детальний перелік робіт та інші вимоги до робіт вказані в технічному завданні, що є додатком № 1 до цього договору, та орієнтовному розрахунку ціни робіт, що є додатком № 2 до договору.

Підрядник підтверджує, що зміст та обсяги робіт йому зрозумілі, а сам Підрядник є таким, що має всі необхідні дозволи, ліцензії та іншу документацію, які вимагаються законодавством для виконання робіт за цим договором, справне, надійне обладнання та кваліфікований персонал (пункт 1.4. договору).

За змістом пункту 2.8. договору під час виконання робіт Підрядник здійснює повний і винятковий контроль за всім процесом приготування та закачування у свердловину тампонажних розчинів та буферних рідин. У зв`язку з цим Підрядник зобов`язується з метою недопущення порушень, відхилень від норм, встановлених договором, відповідними нормативними актами, здійснювати постійний аналіз та контроль вимог до якості, обсягів, строків, процесів приготування та закачування у Свердловину тампонажних розчинів та буферних рідни; здійснювати все можливе для попередження виникнення таких порушень, в тому числі, але не обмежуючись: своєчасно виявляти будь-які обставини, які можуть негативно вплинути на хід виконання робіт, попереджати дії/бездіяльність Замовника, третіх осіб та невідкладно (протягом однієї години з моменту виникнення) повідомляти про це Замовника, якщо такі дії/бездіяльність, інші чинники загрожують належному виконанню робіт, їх результату.

У пункті 2.11. договору сторони домовилися, що Підрядник зобов`язаний брати участь у розслідуванні аварій, ускладнень, нещасних випадків та простоїв, що виникли в процесі цементування. Всі випадки аварії, ускладнень та простоїв, що виникли в процесі цементування, оформлюються актами за участю Підрядника та Замовника, Генерального замовника, Бурового підрядника, Супервайзера. В актах в обов`язковому порядку вказується причина і сторона, відповідальна за допущені аварії, ускладнення або простої. Якщо при підписанні акта виникли суперечності, кожна сторона викладає свою думку. При відмові однієї із сторін від складання або підписання акта, вона зобов`язана письмово обґрунтувати свої заперечення. При відсутності письмового обґрунтування відмови від підписання акта протягом 2-х діб з моменту пред`явлення, акт, пред`явлений Замовником Підряднику, приймається як остаточний та вважається таким, що узгоджений Підрядником.

Роботи вважаються виконаними належним чином, якщо були приготовані і закачані у Свердловину згідно з вимогами гідравлічної програми розрахункові об`єми тампонажного розчину та буферних рідин, на гирлі Свердловини був змитий розрахунковий об`єм тампонажного розчину та буферних рідин на змивку (пункт 2.13. договору).

Згідно з підпунктом 3.3.3. пункту 3.3. договору Підрядник зобов`язується власними силами та за власний рахунок направляти для виконання робіт технічно справну та відповідну цьому договору техніку у необхідній кількості.

У разі, якщо під час виконання робіт Підрядником, в тому числі членами його персоналу, будуть завдані збитки Замовнику, Генеральному замовнику чи будь-яким іншим третім особам, Підрядник відшкодовує самостійно такі збитки у повному обсязі (підпункт 3.3.8. пункту 3.3.договору).

Згідно з пунктом 4.1. договору загальна ціна (вартість) робіт розраховується на підставі розцінок на виконувані роботи (додаток № 3 до договору) та визначається виходячи з обсягу фактично виконаних та зданих робіт Підрядником з урахуванням коефіцієнту якості та прийнятих Замовником згідно з актами виконаних робіт, підписаних обома сторонами.

Звітним розрахунковим періодом за виконані роботи вважається відповідний етап робіт, передбачений додатками № 1 та № 2 до цього договору (пункт 4.3. договору).

За умовами пункту 4.4. договору у випадку відмови від замовлених робіт Підрядника, які останнім не розпочаті, не виконані повністю або частково, але сплачені Замовником - Підрядник повертає Замовнику вказані кошти протягом 3-х днів з моменту отримання Підрядником відповідного письмового повідомлення від Замовника. Якщо виконання робіт припиняється з ініціативи Замовника при виявленні недоцільності, неможливості їх подальшого виконання з незалежних від Підрядника причин, представники сторін, вказані у пункті 7.9., підписують акт про припинення виконання робіт, і Замовник сплачує Підряднику оплату за частину робіт, які фактично виконані на дату припинення виконання робіт, зазначену в акті про припинення виконання робіт.

Відповідно до пункту 4.5. договору Підрядник після завершення виконання робіт (відповідного етапу робіт), передбачених договором, не пізніше 5 (п`яти) календарних днів, починаючи з дня погодження Генеральним замовником акта виконаних робіт (відповідного етапу робіт), зобов`язаний надати Замовнику підписаний зі своєї сторони акт виконаних робіт у 2 (двох) примірниках за формою згідно з додатком № 7 до договору, а також документи, складені у зв`язку або під час виконання робіт. Звіт по цементуванню колони надається Підрядником протягом 2 (двох) календарних днів з дати такого цементування.

Замовник протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання акта виконаних робіт з документами, зазначеними у пункті 4.5. договору, за відсутності зауважень, зобов`язаний підписати акт виконаних робіт, один примірник якого Замовник повертає Підряднику, або в разі, якщо виконані роботи та/або надані документи не відповідають умовам цього договору, направити Підряднику мотивовану відмову від прийняття робіт із переліком виявлених недоліків. Замовник має право повернути Підряднику акт виконаних робіт, інші акти та документи, які підлягають підписанню сторонами за цим договором, рахунок на оплату, у разі виявлення в них помилок та/або недотримання вимог законодавства України та/або цього договору та/або відповідної додаткової угоди при їх оформленні. Підрядник зобов`язаний за свій рахунок усунути вказані Замовником недоліки виконаних робіт у погоджений сторонами строк та надати акт виконаних робіт на підписання Замовнику у порядку, передбаченому пунктом 4.5. договору (пункти 4.6., 4.7. договору).

Відповідно до пункту 4.8. договору Замовник вправі затримувати оплату робіт, виконаних з недоліками, до моменту усунення таких недоліків або зменшити суми платежів на користь Підрядника на ціну робіт, наданих з недоліками.

У пункті 4.9. договору сторони погодили умови оплати: Замовник здійснює авансування в розмірі 30% від вартості відповідного етапу, визначене в орієнтовному розрахунку вартості робіт (додаток № 2) протягом 10 (десяти) календарних днів з дати подання Замовником Підряднику замовлення на виконання робіт (додаток № 4) на підставі рахунку, наданого Підрядником. Остаточний розрахунок проводиться на підставі фактично виконаного об`єму робіт по закінченню відповідного етапу, вартість якого визначена з урахуванням коефіцієнту якості (К), протягом 62 (шістдесяти двох) календарних днів після підписання акту виконаних робіт без зауважень та одержання рахунку від Підрядника. При цьому, сума остаточного розрахунку за фактично виконані роботи, що належить до сплати Підряднику, розраховується як різниця між погодженою сторонами вартістю робіт, вказаною в акті виконаних робіт, та сплаченим раніше авансом за відповідним етапом. У випадку непідписання Замовником акта виконаних робіт протягом п`яти робочих днів з моменту його отримання, без обґрунтованих зауважень чи претензій роботи вважаються виконаними в повному обсязі та підлягають оплаті відповідно до умов договору, за умови надання Підрядником Замовнику попереднього письмового попередження та відсутності на нього письмової відповіді Замовника впродовж 5 (п`яти) робочих днів після його одержання.

Згідно з пунктом 5.1. договору кожна зі сторін несе відповідальність за реальну шкоду і збитки, заподіяні іншій стороні, або третім особам в результаті невиконання або неналежного виконання винною стороною, її персоналом, третіми особами, залученими цією стороною до виконання робіт, виконання своїх обов`язків за договором, а також в результаті неналежної якості СТМ, або інших матеріалів, наданих винною стороною.

За умовами пункту 5.3. договору Підрядник зобов`язаний самостійно за власний рахунок відшкодувати Замовнику будь-яку шкоду і збитки, завдані Підрядником, його субпідрядниками, їх працівниками, персоналом, фахівцями, фактично допущеними Підрядником до виконання робіт чи до об`єктів, передбачених даним договором. Це зобов`язання стосується будь-якої шкоди та прямих збитків, завданих Замовнику та, зокрема, включає наступні випадки та підстави відшкодувань: пошкодження, втрата, загибель майна, необхідність додаткових витрат, застосування штрафних санкцій та/або коефіцієнту якості Генеральним замовником, пошкодженням здоров`я, смерть, втрата годувальника, навколишньому природному середовищу та будь-яким природним ресурсам.

Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2021 року, а у частині розрахунків та виконання зобов`язань - до повного їх виконання (пункт 7.5. договору).

У Технічному завданні на виконання робіт з цементування під час кріплення свердловини № 1 Ковалівсько-Сулимівської площі (додаток № 1) сторони погодили етапи робіт: 1) цементування кондуктора 473,1 мм; 2) цементування технічної колони 339,7 мм; 3) цементування І ступені колони 244,5 мм; 4) цементування ІІ ступені колони 244,5 мм; 4а) альтернативний варіант етапів 3, 4 - безступеневе цементування колони 244,5 мм; 5) цементування І секції експлуатаційної колони 177,8 мм; 6) цементування ІІ секції (надставки) експлуатаційної колони 177,8 мм (опційно, на вимогу Замовника за результатами опресування колони 244,5 мм); 7) цементування хвостика 127 мм (опційно, на вимогу Замовника за результатами ГДС).

На виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" виконало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" прийняло роботи, передбачені першим та другим етапами, що підтверджується підписаними сторонами актами здачі-прийняття виконаних робіт від 04 лютого 2021 року № 1 на суму 415 697,34 грн та від 25 лютого 2021 року № 2 на суму 994 109,11 грн, що були оплачені Замовником у повному обсязі.

20 квітня 2021 року при виконанні Підрядником третього етапу робіт на будівництві сталася аварія, про що представниками Замовника (Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСКС"), Підрядника (Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна"), Генерального замовника (ПрАТ "Навтогазвидобування"), Бурового підрядника (Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл") та Супервайзера (Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж") був складений та підписаний акт № 1 про фіксацію аварії, у пункті 1 якого був зафіксований факт виявлення при здійсненні будівництва свердловини порушення Підрядником (Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна") технологічного процесу цементування свердловини. Інцидент був зафіксований в цьому акті, як аварія, датою виникнення якої рахується дата підписання даного акта про фіксацію аварії.

Відповідно до пункту 2 акта Підрядник та Замовник повинні після підписання даного акта провести розслідування аварії, в тому числі скласти та підписати акт розслідування аварії, в якому вказати всі обставини та наслідки аварії, а також причини її виникнення.

У подальшому представники Замовника, Підрядника, Генерального замовника, Бурового підрядника та Супервайзера склали та підписали акт без номеру та без дати по цементуванню обсадної колони діаметром 245 мм, в якому зазначили про те, що причиною аварії є злам утримуючого штифта продавлювальної пробки, що призвело до її самовільного передчасного пуску, внаслідок чого процес цементування завершився передчасно по причині відсутності технічної можливості продавлювання цементного розчину в затрубний простір. Візуальне обстеження залишеної зруйнованої частини утримуючого штифта вказує на відсутність корозійних процесів та явних ознак його промивання. Сторони домовились провести спільне детальне розслідування причин зламу, включаючи обстеження зразка штифта в спеціалізованих організаціях. Відповідальність за дане розслідування покладена на Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрСКС". Також, в цьому акті винною особою зазначене Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" (субпідрядна організація Товариство з обмеженою відповідальністю "EXALO").

18 червня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" надіслало на електронну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" лист № 1806/21-01, в якому просило погодити час та місце проведення спільної наради з метою розроблення та взаємного погодження порядку вирішення питання про відшкодування витрат на ліквідацію аварії.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" листом від 24 червня 2021 року просило Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" надати документи та залишок штифта для надання оцінки аварії, що сталася.

01 липня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" за актом передачі зразків передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" прийняло фрагменти утримуючого штифта цементувальної головки (5 шт.), а також за актом передачі документації передало: звіт з проведених досліджень, виконаних Інститутом проблем міцності ім. Г.С. Писаренка Національної академії наук України згідно з договором від 17 травня 2021 року № 1644, та звіт з експертизи руйнування штифта цементувальної головки, проведеної Київським національним університетом будівництва і архітектури згідно з договором від 18 травня 2021 року № 24-21.

Замовник (Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрСКС") 07 липня 2021 року надіслав на електронну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" лист від 07 липня 2021 року № 0707/21-01, в якому просив надати йому інформацію щодо витребуваних Підрядником (Товариством з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна") документів, а у подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" надіслало на електронну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" лист № 2907/21-01, в якому повторно просило надати пояснення щодо необхідності надання окремих документів та повідомити про перебіг отримання результатів розслідування аварії, що проводяться Товариством з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна".

27 вересня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" надіслало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" претензію від 26 вересня 2022 року № 2609/1, в якій вимагало відшкодувати збитки у вигляді втрат матеріалу для цементування 1 ступені технічної колони діаметром 244,5 мм свердловини № 1 Ковалівсько-Сулимівської площини на загальну суму 1 829 625,31 грн у зв`язку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" своїх зобов`язань за договором надання послуг від 09 грудня 2020 року № 09/12-1КоСул.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" відповіді на претензію не надало, вимоги претензії не виконало.

16 листопада 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" надіслало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" лист, в якому повідомило про те, що 20 та 21 квітня 2021 року ним були завершені третій та четвертий етапи робіт, у зв`язку з чим він направляє для підписання:

- акт від 16 листопада 2022 року № 3 здачі-приймання виконаних робіт із цементування свердловини № 1 Ковалівсько-Сулимівського ГКР, які були завершені 20 квітня 2021 року;

- акт від 16 листопада 2022 року № 4 здачі-приймання виконаних робіт із цементування свердловини № 1 Ковалівсько-Сулимівського ГКР, які були завершені 21 квітня 2021 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" отримало цей лист 18 листопада 2022 року, проте підписані акти здачі-приймання виконаних робіт № 3 та № 4 від 16 листопада 2022 року Товариству з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" не повернуло.

29 листопада 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" надіслало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" рахунки на оплату від 16 листопада 2022 року № 13 на суму 794 645,70 грн та № 14 на суму 508 598,82 грн, які Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" не оплатило.

Крім того, 09, 21 та 26 грудня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" надіслало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" три ідентичні листи, в яких повідомило про те, що у разі непідписання Замовником актів здачі-приймання виконаних робіт від 16 листопада 2022 року № 3 та № 4 або ненадання обґрунтованих зауважень роботи, зазначені в цих актах, вважатимуться виконаними у повному обсязі та підлягатимуть оплаті.

Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" у відповідь на ці листи, листом від 26 грудня 2022 року № 2612/22-01 повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" про відсутність підстав для підписання актів здачі-приймання виконаних робіт від 16 листопада 2022 року № 3 та № 4, оскільки 20 квітня 2021 року при виконанні Підрядником третього етапу передбачених договором робіт сталася аварія, а відтак, зобов`язання за договором надання послуг від 09 грудня 2020 року № 09/12-1КоСул Підрядником не виконані.

19 квітня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" з вимогою № 1904/юр про повернення попередньої оплати в сумі 340 562,45 грн, яка була залишена Товариством з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" без задоволення.

У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" збитків у розмірі 1 180 415,22 грн, посилаючись на те, що відповідач в порушення умов укладеного з позивачем договору надання послуг від 09 грудня 2020 року № 09/12-1КоСул не виконав вимог, передбачених підпунктом 1 пункту 5 Технічного завдання, та не виконав передбачених зазначеним договором робіт з цементування І ступені технічної колони 244,5 мм, внаслідок чого позивач поніс збитки у вигляді втрати матеріалу для виконання зазначених робіт на суму 1 180 415,22 грн.

У свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна", заперечуючи проти задоволення первісного позову звернулося 25 квітня 2023 року до суду із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" про стягнення заборгованості у розмірі 1 303 244,52 грн за виконані роботи по третьому та четвертому етапам робіт, посилаючись на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" в порушення умов договору надання послуг від 09 грудня 2020 року № 09/12-1КоСул не здійснило оплату виконаних позивачем за зустрічним позовом підрядних робіт за третім та четвертим етапами.

3. Короткий зміст оскаржуваних рішення місцевого господарського суду, постанови та додаткової постанови апеляційного господарського суду, мотиви їх ухвалення.

Господарський суд міста Києва рішенням від 31 липня 2023 року у справі № 910/4240/23 відмовив у задоволенні позовних вимог за первісним та зустрічним позовами.

Відмовляючи у задоволенні первісних позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що з наданих позивачем за первісним позовом доказів неможливо встановити особу, винну у спричиненні аварії, позивач за первісним позовом не надав доказів на підтвердження вини відповідача за первісним позовом у виникненні аварії під час виконання третього етапу робіт, передбачених договором, а також доказів понесення витрат на матеріали, вартість яких заявлена позивачем в якості збитків. За висновком суду невиконання відповідачем за первісним позовом у повному обсязі своїх зобов`язань за договором є підставою для стягнення з відповідача штрафних санкцій, та не може бути підставою для відшкодування збитків.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що позивач за зустрічним позовом не довів належними та допустимими доказами обставини виконання робіт по третьому та четвертому етапам, відповідних доказів не надав.

Північний апеляційний господарський суд постановою від 09 листопада 2023 року скасував рішення Господарського суду міста Києва від 31 липня 2023 року у справі №910/4240/23 в частині відмови у задоволенні позовних вимог за первісним позовом та ухвалив в цій частині нове рішення про задоволення первісного позову: стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" 1 180 415,22 грн збитків та 17 706,23 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 31 липня 2023 року у справі № 910/4240/23 залишив без змін. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" 26 559,35 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Судові витрати за подання апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" поклав на скаржника.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про недоведеність зустрічних позовних вимог. Однак, не погодився з висновками місцевого господарського про відсутність підстав для задоволення первісних позовних вимог. Задовольняючи первісні позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що надані позивачем за первісним позовом докази в підтвердження понесених збитків є більш вірогідними, ніж докази, надані відповідачем за первісним позовом на їх спростування, в діях відповідача за первісним позовом існує повний склад цивільного правопорушення. За висновком суду за умовами договору відповідач за первісним позовом зобов`язався виконати передбачені договором роботи з використанням власної техніки та кваліфікованого персоналу, а також власними силами та за власний рахунок направляти для виконання робіт технічно справну техніку у необхідній кількості. Однак, оскільки аварія при виконанні передбачених договором робіт сталася внаслідок несправності конструктивних елементів техніки, що належить відповідачу за первісним позовом, то відповідальною особою за понесені позивачем за первісним позовом збитки є саме відповідач за первісним позовом, який також внаслідок використання несправної техніки не дотримався вимог щодо необхідного об`єму тампонажного розчину та не виконав у повному обсязі передбачені договором роботи. Крім того, суд врахував наданий позивачем за первісним позовом висновок експертизи, проведеної Київським національним університетом будівництва та архітектури, який за висновком суду підтверджує факт винної протиправної поведінки відповідача за первісним позовом.

За висновком суду апеляційної інстанції первісні позовні вимоги не стосуються неналежної якості робіт, з огляду на що до них не підлягає застосуванню спеціальний скорочений строк позовної давності, передбачений статтею 863 Цивільного кодексу України, про застосування якого заявив відповідач за первісним позовом, первісні позовні вимоги заявлені у межах загального трирічного строку позовної давності.

Північний апеляційний господарський суд додатковою постановою від 07 грудня 2023 року задовольнив частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" про ухвалення додаткової постанови: стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" 20 000,00 грн витрат на правову допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" заявило до стягнення з відповідача за первісним позовом 30 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, однак акт приймання-передачі наданих послуг від 31 серпня 2023 року № 3 за період з 01 квітня 2023 року до 31 серпня 2023 року на суму 10 000,00 грн подав не до суду першої інстанції до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення місцевим господарським судом рішення від 31 липня 2023 року, а до суду апеляційної інстанції після апеляційного перегляду справи №910/4240/23, тобто з пропуском строку, встановленого частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України. З огляду на викладене суд апеляційної інстанції залишив без розгляду заяву позивача за первісним позовом про ухвалення додаткового рішення в частині наданих послуг на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн за актом приймання-передачі наданих послуг від 31 серпня 2023 року № 3 на підставі частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

4. Короткий зміст вимог касаційних скарг.

У касаційній скарзі відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 31 липня 2023 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09 листопада 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов.

Також в іншій касаційній скарзі відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" просить скасувати додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 07 грудня 2023 року у справі № 910/4240/23 та відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" у стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції.

5. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу.

Рішення Господарського суду міста Києва від 31 липня 2023 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову та постанова Північного апеляційного господарського суду від 09 листопада 2023 року, а також додаткова постанова Північного апеляційного господарського суду від 07 грудня 2023 року у цій справі оскаржуються відповідачем за первісним позовом з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Скаржник зазначає про те, що:

- суди попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог неправильно застосували статті 853, 882 Цивільного кодексу України, не врахували висновки Верховного Суду щодо застосування зазначених норм права, викладені у постанові від 17 серпня 2021 року у справі № 910/16308/20;

- суд апеляційної інстанції в частині задоволення первісного позову неправильно застосував частину другу статті 22 Цивільного кодексу України та частину другу статті 224 Господарського кодексу України, не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування зазначених норм права стосовно елементів складу цивільного (господарського) правопорушення, викладені у постановах від 09 жовтня 2018 року у справі № 908/2261/17, від 31 липня 2019 року у справі № 910/15865/14, від 30 вересня 2021 року у справі № 922/3928/20.

Скаржник зазначає про те, що у разі задоволення Верховним Судом його касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 31 липня 2023 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09 листопада 2023 року у цій справі скасуванню підлягатиме також і додаткова постанова Північного апеляційного господарського суду від 07 грудня 2023 року у цій справі. Крім того, за твердженням скаржника суд апеляційної інстанції при ухваленні додаткової постанови неправильно застосував та порушив статтю 129 Господарського процесуального кодексу України, не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування цієї норми процесуального права при вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі № 915/237/18, від 24 жовтня 2019 року у справі № 905/1795/18, від 17 вересня 2020 року у справі № 904/3583/18, від 18 березня 2021 року у справі № 910/15621/19.

6. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) у відзиві на касаційну скаргу просить касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" залишити без задоволення, а оскаржувані рішення Господарського суду міста Києва від 31 липня 2023 року (в частині відмови у задоволенні зустрічного позову), постанову Північного апеляційного господарського суду від 09 листопада 2023 року та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 07 грудня 2023 року у справі № 910/4240/23 залишити без змін, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів скаржника.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) зазначає про те, що скаржник не зазначив у касаційній скарзі, у чому полягає невідповідність застосування судами попередніх інстанцій частини другої статті 22 Цивільного кодексу України та частини другої статті 224 Господарського кодексу України висновкам Верховного Суду в частині первісних позовних вимог, а лише послався на постанови Верховного Суду щодо застосування цих норм права, що є недостатнім для доведення такої невідповідності, не обґрунтував подібність правовідносин у справах, на висновки Верховного Суду в яких він послався. За твердженням позивача за первісним позовом висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 09 жовтня 2018 року у справі № 908/2261/17, від 31 липня 2019 року у справі № 910/15865/14, від 30 вересня 2021 року у справі № 922/3928/20, на які послався скаржник у касаційній скарзі, зроблені у неподібних до цієї справи правовідносинах та є нерелевантними для цієї справи.

Також позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) посилається на те, що доводи касаційної скарги в частині оскарження судових рішень про відмову у задоволенні зустрічного позовом зводяться до переоцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції, а висновки судів попередніх інстанцій в цій частині не суперечать висновкам Верховного Суду, оскільки позивачем за зустрічним позовом не надано жодного доказу реального виконання робіт за третім та четвертим етапами передбачених договором робіт.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

7. Оцінка аргументів учасників справи і висновків місцевого господарського суду та суду апеляційної інстанцій.

Розглянувши доводи та аргументи сторін у справі, наведені у касаційній скарзі та у відзиві на касаційну скаргу, перевіривши наявні матеріали справи, правильність застосування та дотримання господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Щодо касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 31 липня 2023 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09 листопада 2023 року у цій справі.

Як вбачається предметом спору за первісним позовом є вимога про стягнення збитків у розмірі 1 180 415,22 грн, спричинених відповідачем за первісним позовом внаслідок неналежного виконання умов укладеного з позивачем договору надання послуг від 09 грудня 2020 року № 09/12-1КоСул.

Відповідно до частини першої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За змістом статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Відповідно до частини першої статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з частиною першою статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відшкодування збитків є одним із видів господарсько-правової / цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність усіх елементів складу правопорушення, а саме:

- протиправної поведінки;

- шкідливого результату такої поведінки - збитків (шкоди);

- причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками (шкодою);

- вини особи, яка заподіяла шкоду.

У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Отже, суди, розглядаючи спори про стягнення збитків, мають встановлювати обставини щодо наявності всіх елементів складу правопорушення у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

При поданні позову про відшкодування збитків на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Подібні висновки Верховного Суду є загальними та сталими для правовідносин, що стосуються стягнення збитків, та викладені у численних постановах Верховного Суду, зокрема від 30 листопада 2021 року у справі № 916/3578/20, від 08 лютого 2022 року у справі № 916/3563/20, а також у постановах від 09 жовтня 2018 року у справі № 908/2261/17, від 31 липня 2019 року у справі № 910/15865/14, від 30 вересня 2021 року у справі № 922/3928/20, на які послався відповідач за первісним позовом у касаційній скарзі.

Слід зазначити про те, що саме лише врахування судом цих загальних висновків Верховного Суду не має своїм наслідком якийсь певний єдиний можливий результат вирішення спору. Результат розгляду судом спорів у справах про стягнення збитків, заподіяних внаслідок порушення договірного зобов`язання, при застосуванні судом зазначених висновків обумовлюється фактичними обставинами, що встановлені судом у кожній конкретній справі, тобто залежить від встановлених судом фактичних обставин, які у кожній справі можуть бути різними.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень суди попередніх інстанцій при вирішення спору за первісними позовними вимогами у цій справі також керувалися зазначеними висновками щодо елементів складу правопорушення, правил їх доведення, чим спростовуються твердження скаржника про неврахування судами цих висновків. При цьому, відсутність в оскаржуваних судових рішеннях посилання судів попередніх інстанцій на конкретні постанови Верховного Суду, в яких викладені такі висновки, при умові наведення судами самих цих висновків не свідчить про те, що такі висновки не були враховані судами попередніх інстанцій.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Протиправною поведінкою у договірних правовідносинах є поведінка (дія чи бездіяльність) сторони договору, яка не відповідає вимогам закону, полягає у порушенні договірного зобов`язання, тягне за собою порушення (зменшення, обмеження) майнових прав (благ) і законних інтересів іншої особи.

Як правильно встановили суди попередніх інстанцій укладений між сторонами у цій справі договір надання послуг від 09 грудня 2020 року № 09/12-1КоСул є за своєю правовою природою договором підряду, правове регулювання відносин за яким здійснюється за нормами, закріпленими у статтях 837 - 864 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин першої та другої статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Як встановили суди попередніх інстанцій за умовами укладеного між сторонами у цій справі договору підряду відповідач за первісним позовом як підрядник зобов`язався у порядку та на умовах визначених цим договором виконати роботи з цементування Свердловини з використанням власної Техніки та кваліфікованого персоналу, а позивач за первісним позовом як замовник зобов`язався прийняти такі роботи та оплатити їх.

Згідно з пунктом 1.3. договору детальний перелік робіт та інші вимоги до робіт вказані в Технічному завданні, що є додатком № 1 до цього договору, та в Орієнтовному розрахунку ціни робіт, що є додатком № 2 до договору.

У Технічному завданні на виконання робіт з цементування під час кріплення свердловини № 1 Ковалівсько-Сулимівської площі, яке є додатком № 1 до договору, сторони погодили етапи виконання робіт: 1) цементування кондуктора 473,1 мм; 2) цементування технічної колони 339,7 мм; 3) цементування І ступені колони 244,5 мм; 4) цементування ІІ ступені колони 244,5 мм; 4а) альтернативний варіант етапів 3,4 - безступеневе цементування колони 244,5 мм; 5) цементування І секції експлуатаційної колони 177,8 мм; 6) цементування ІІ секції (надставки) експлуатаційної колони 177,8 мм (опційно, на вимогу замовника за результатами опресування колони 244,5 мм); 7) цементування хвостика 127 мм (опційно, на вимогу замовника за результатами ГДС).

На виконання умов договору Підрядник (відповідач за первісним позовом) виконав, а Замовник (позивач за первісним позовом) прийняв роботи, передбачені першим та другим етапами робіт, що підтверджується підписаними сторонами актами здачі-прийняття виконаних робіт від 04 лютого 2021 року № 1 та від 25 лютого 2021 року № 2, які позивач за первісним позовом оплатив у повному обсязі.

Однак, 20 квітня 2021 року під час виконання третього етапу робіт на будівництві сталася аварія, спричинена порушенням технологічного процесу цементування свердловини, про що представниками Замовника, Підрядника, Генерального замовника, Бурового підрядника, Супервайзера був складений та підписаний акт №1 про фіксацію аварії.

Згідно з пунктом 2.11. договору Підрядник зобов`язаний брати участь у розслідуванні аварій, ускладнень, нещасних випадків та простоїв, що виникли в процесі цементування. Всі випадки аварії, ускладнень та простоїв, що виникли в процесі цементування, оформлюються актами за участю Підрядника та Замовника, Генерального замовника, Бурового підрядника, Супервайзера. В актах в обов`язковому порядку вказується причина і сторона, відповідальна за допущені аварії, ускладнення простої. Якщо при підписанні акта виникли суперечності, кожна сторона викладає свою думку. При відмові однієї із сторін від складання або підписання акта, вона зобов`язана письмово обґрунтувати свої заперечення. При відсутності письмового обґрунтування відмови від підписання акту протягом 2-х діб з моменту пред`явлення, акт, пред`явлений Замовником Підряднику, приймається як остаточний та вважається таким, що узгоджений Підрядником.

Суди попередніх інстанцій встановили, що представники Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСКС", Приватного акціонерного товариства "Навтогазвидобування", Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазмонтаж" склали та підписали акт по цементуванню обсадної колони діаметром 245 мм, в якому зазначили про те, що причиною аварії є злам утримуючого штифта продавлювальної пробки, що призвело до її самовільного передчасного пуску, внаслідок чого процес цементування завершився передчасно по причині відсутності технічної можливості продавлювання цементного розчину в затрубний простір. Візуальне обстеження залишеної зруйнованої частини утримуючого штифта вказує на відсутність корозійних процесів та явних ознак його промивання. Сторони домовились провести спільне детальне розслідування причин зламу, включаючи обстеження зразка штифта в спеціалізованих організаціях. Відповідальність за дане розслідування покладена на Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрСКС".

Підрядник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" зазначений акт не підписав, письмових заперечень щодо обставин аварії, яка сталася 20 квітня 2021 року, та щодо непідписання зазначеного акта не надав, з огляду на що відповідно до пункту 2.11. договору цей акт приймається як остаточний та вважається таким, що узгоджений Підрядником.

Відповідно до статті 839 Цивільного кодексу України Підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Підрядник зобов`язаний вживати усіх заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником, та відповідає за втрату або пошкодження цього майна (стаття 841 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 1.4. договору Підрядник підтверджує, що зміст та обсяги робіт йому зрозумілі, а сам Підрядник є таким, що має всі необхідні дозволи, ліцензії та іншу документацію, що вимагається законодавством для виконання робіт за цим договором, справне, надійне обладнання та кваліфікований персонал.

За змістом підпунктів 3.3.3., 3.3.4., 3.3.8. пункту 3.3. договору Підрядник зобов`язався власними силами та за власний рахунок направляти для виконання робіт технічно справу та відповідну цьому договору техніку у необхідній кількості. Підрядник повинен забезпечити цілодобову присутність на Свердловині свого кваліфікованого персоналу у кількості згідно з пунктом 2.13. договору, який буде здійснювати інженерний супровід і контроль за ходом виконання робіт. У разі, якщо під час виконання робіт Підрядником, в тому числі членами його персоналу, будуть завдані збитки Замовнику, Генеральному замовнику чи будь-яким іншим третім особам, Підрядник відшкодовує самостійно такі збитки у повному обсязі.

Згідно з підпунктами 3.3.12., 3.3.13. пункту 3.3. договору Підрядник несе повну відповідальність за всі свої дії (бездіяльність) під час виконання робіт, відповідає за будь-які дії (бездіяльність) власного персоналу та субпідрядних організацій Підрядника, за завдану шкоду третім особам, довкіллю тощо. У випадку виявлення Замовником факту застосування (використання) Підрядником в роботі будь-якої техніки, яка не відповідає вимогам цього договору, відповідним нормативним актам України, останній несе відповідальність згідно з цим договором.

Крім того, вимоги до обладнання Підрядника, що використовується Підрядником при виконанні передбачених договором робіт, визначені також у Технічному завданні на виконання робіт з цементування під час кріплення свердловини № 1 Ковалівсько-Сулимівської площі, що є додатком № 1 до договору. За змістом розділу 2 Технічного завдання до обладнання, що використовується для виконання передбачених договором робіт, належить в тому числі цементувальні головки з паспортом про проходження дефектоскопії (комплект: під обсадні колони: 339,7 мм, 244,5 мм, 177,8 мм та цементувальні головки із замковими різьбами NC -50 / 5 FH (опційно)).

Згідно з пунктом 2 розділу 9 Технічного завдання Підрядник несе відповідальність за працездатність обладнання, що використовується для виконання робіт за дорученням Замовника.

Отже, як правильно встановив суд апеляційної інстанції, за умовами укладеного між сторонами у цій справі договору відповідач за первісним позовом як підрядник зобов`язався виконати роботи з цементування Свердловини з використанням власного обладнання, техніки та кваліфікованого персоналу, а також зобов`язався направляти для виконання робіт технічно справну техніку у необхідній кількості. При цьому, відповідач за первісним позовом як підрядник, який є власником передбаченого договором та Технічним завданням обладнання, є відповідальною особою за технічний стан такого обладнання.

Однак, як встановив суд апеляційної інстанції, відповідач за первісним позовом при проведенні третього етапу передбачених договором робіт застосував несправне обладнання - цементувальну головку, конструктивною частиною якої є утримуючий штифт, що мав тріщину та при здійсненні цементування першої ступені технічної колони діаметром 244,5 мм свердловини № 1 Ковалівсько-Сулимівської площі був зламаний, що призвело до втрати технічної можливості продавлювання цементного розчину в затрубний простір, внаслідок чого тампонажний розчин не був продавлений в затрубний простір в достатній кількості для якісного цементування, вимоги щодо необхідного об`єму тампонажного розчину не були дотримані, а процес цементування був зупинений передчасно, роботи, передбачені договором, не були виконані. Разом з цим, як встановив суд апеляційної інстанції, цементний розчин (матеріал Замовника) вже був виготовлений та закачаний в обсадну колону свердловини, з огляду на що матеріали вибули з володіння та розпорядження Замовника (позивача за первісним позовом), поновлення їх неможливе.

Встановивши ці обставини, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що в діях відповідача за первісним позовом існує повний склад цивільного правопорушення, оскільки він не дотримався вимог договору щодо застосування справної техніки та обладнання при виконання передбачених договором робіт, аварія при виконанні передбачених договором робіт сталася внаслідок несправності конструктивних елементів техніки, що належить відповідачу за первісним позовом, відповідач за первісним позовом не виконав вимог договору щодо застосування необхідного об`єму тампонажного розчину (протиправна поведінка), що призвело до втрати матеріалу Замовника (цементного розчину), підготовленого але не продавленого в затрубний простір (причинно-наслідковий зв`язок та збитки). При цьому, як встановив суд апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, у матеріалах справи наявний розрахунок та первинна документація щодо закупівлі Замовником необхідних матеріалів для цементування, що підтверджує розмір завданих Товариству з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" збитків.

Крім того, за висновком суду апеляційної інстанції, з яким суд касаційної інстанції погоджується, вина відповідача за первісним позовом полягає у тому, що він не вжив належних та достатніх заходів для організації належної технічної експлуатації свого обладнання для запобігання виходу з ладу такого обладнання, наслідком яких сталася аварія на будівництві, яка зумовила зупинення процесу цементування та втрату матеріалу Замовника.

Верховний Суд не бере до уваги доводи скаржника про те, що жодними доказами, наявними в матеріалах справи, не підтверджується вина відповідача за первісним позовом у заподіянні збитків позивачу за первісним позовом, оскільки суд апеляційної інстанції надав належну оцінку такому елементу правопорушення як вина, зазначені доводи скаржника не підкріплені жодною підставою касаційного оскарження, передбаченою частиною другою статті 287 Господарського процесуального кодексу України, ці доводи зводяться до встановлення обставин справи, оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, що з огляду на визначені в статті 300 Господарського процесуального кодексу України межі розгляду справи судом касаційної інстанції не є компетенцією суду касаційної інстанції.

З огляду на викладене Верховний Суд вважає, що суд апеляційної інстанції належним чином та у повному обсязі дослідів усі елементи складу правопорушення у спірних правовідносинах, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, встановив наявність усіх чотирьох елементів правопорушення, вчиненого відповідачем за первісним позовом, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення первісних позовних вимог.

У касаційній скарзі скаржник посилається на те, що позивач за первісним позовом надав суду сфальшовані примірники звіту з проведених досліджень, виконаних Інститутом проблем міцності ім. Г. С. Писаренка Національної академії наук України згідно з договором № 1644 від 17 травня 2021 року, та звіту з експертизи руйнування штифта цементувальної головки, проведеної Київським університетом будівництва і архітектури, а суд апеляційної інстанції безпідставно взяв до уваги ці звіти.

Однак, Верховний Суд не бере до уваги зазначені доводи скаржника, оскільки вони не підкріплені жодною підставою касаційного оскарження, передбаченою частиною другою статті 287 Господарського процесуального кодексу України, ці доводи зводяться до встановлення обставин справи, оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, що з огляду на визначені в статті 300 Господарського процесуального кодексу України межі розгляду справи судом касаційної інстанції не є компетенцією суду касаційної інстанції. Крім того, Верховний Суд зазначає про те, що ці звіти не були єдиними доказами, на підставі яких суд апеляційної інстанції встановив обставини вчинення відповідачем за первісним позовом правопорушення у спірних правовідносинах. Ці обставини були встановлені судом на підставі аналізу усіх наявних в матеріалах справи доказів, як окремо, так і в сукупності з іншими доказами, з урахуванням таких передбачених чинним господарським процесуальним законодавством стандартів доказування, як належність, допустимість, достовірність та вірогідність доказів.

З огляду на викладене Верховний Суд вважає необґрунтованими доводи скаржника щодо помилковості висновків суду апеляційної інстанції, зроблених по суті спору за первісними позовними вимогами, та не вбачає підстав для скасування постанови апеляційного господарського суду в частині задоволення первісних позовних вимог.

Крім того, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що первісні позовні вимоги заявлені у межах строку позовної давності, а положення статті 863 Цивільного кодексу України, що передбачають скорочений строк позовної давності в один рік до вимог щодо неналежної якості роботи, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки позовні вимоги за первісним позовом були заявлені з підстав неналежного виконання відповідачем за первісним позовом умов договору підряду та не стосувалися неналежної якості виконаних підрядних робіт.

У касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексало Дріллінг Україна» (відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом) також не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрСКС» заборгованості за виконані роботи по третьому та четвертому етапам робіт за договором в розмірі 1 303 244,52 грн. За твердженням скаржника суди попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог неправильно застосували положення статей 853, 882 Цивільного кодексу України та не врахували висновки Верховного Суду щодо застосування цих норм права, викладені у постанові від 17 серпня 2021 року у справі № 910/16308/20.

Однак, Верховний Суд зазначає про те, що ці доводи скаржника є необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 853 Цивільного кодексу України Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 882 Цивільного кодексу України Замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Такими чином, за змістом статей 853, 882 Цивільного кодексу України, якщо замовник не підписав акт та не висловив заперечення щодо виконаних робіт, то такі роботи вважаються прийнятими. Передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт підрядником за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови замовника про причини неприйняття робіт (виявлені недоліки) у строк, визначений договором.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування статей 853, 882 Цивільного кодексу України викладені у постанові від 17 серпня 2021 року у справі № 910/16308/20.

Отже, підписаний підрядником в односторонньому порядку акт може бути доказом передання і прийняття робіт за договором будівельного підряду лише у разі реального виконання робіт підрядником за договором.

Однак, як встановили суди попередніх інстанцій у цій справі № 910/4240/23, що переглядається, позивач за зустрічним позовом не довів належними та допустимими доказами обставини виконання ним як підрядником передбачених договором робіт по третьому та четвертому етапам, тобто не довів обставин реального виконання робіт за договором, передбачених зазначеними етапами, за які нарахував та заявив до стягнення в судовому порядку заборгованість.

Враховуючи те, що суди попередніх інстанцій встановили обставини недоведення позивачем за зустрічним позовом реального виконання робіт за договором, передбачених третім та четвертим етапами робіт, висновки судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволенні зустрічних позовних вимог є правильними, зроблені з правильним застосуванням статей 853, 882 Цивільного кодексу України та не суперечать зазначеним висновкам Верховного Суду щодо застосування цих норм права, викладеним у постанові від 17 серпня 2021 року у справі № 910/16308/20.

З огляду на викладене Верховний Суд зазначає про те, що суди попередніх інстанцій правильно та обґрунтовано відмовили у задоволенні зустрічних позовних вимог, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень в цій частині відсутні.

Щодо касаційної скарги на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 07 грудня 2023 року у цій справі.

Як встановив суд апеляційної інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрСКС", звертаючись до Господарського суду міста Києва з позовом (первісним) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" збитків у розмірі 1 180 415,22 грн, навів у позовній заяві попередній (орієнтовний) розрахунок суми його витрат на професійну правничу допомогу, визначив її у розмірі 30 000,00 грн та заявив до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі.

07 червня 2023 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" надійшла заява про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, в якій заявник просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" 30 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. До зазначеної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" долучило копії: договору про надання правової допомоги від 21 червня 2021 року № 2106/21; додаткових угод від 30 грудня 2022 року № 1 та від 03 січня 2023 року № 2 до зазначеного договору; акта наданих послуг від 31 березня 2023 року № 2; платіжного доручення від 06 березня 2023 року № 7593.

Господарський суд міста Києва рішенням від 31 липня 2023 року у справі № 910/4240/23 відмовив у задоволенні первісного та зустрічного позовів.

Північний апеляційний господарський суд постановою від 09 листопада 2023 року за результатом апеляційного розгляду справи № 910/4240/23 скасував рішення Господарського суду міста Києва від 31 липня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" та ухвалив в цій частині нове рішення про задоволення первісного позову: стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" 1 180 415,22 грн збитків та 17 706,23 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 31 липня 2023 року у справі № 910/4240/23 залишив без змін. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" 26 559,35 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Судові витрати за подання апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" поклав на скаржника.

Згідно з частиною першою статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом підпункту «б» пункту 4 частини першої статті 282 Господарського процесуального кодексу України у випадку скасування або зміни судового рішення в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції.

Однак, Північний апеляційний господарський суд при ухваленні постанови від 09 листопада 2023 року у цій справі № 910/4240/23 не вирішив питання розподілу витрат позивача за первісним позовом на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, що також є судовими витратами, про стягнення яких заявив позивач за первісним позовом, з огляду на що у суду апеляційної інстанції були наявні підстави для ухвалення додаткової постанови з цього питання.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що факт понесення стороною судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, зокрема на підставі договору про надання правничої допомоги та відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартості. Відсутність документального підтвердження факту понесення стороною судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

За змістом частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Отже, надання адвокатом правничої допомоги в порядку представництва у суді здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно зі статтею 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як встановив суд апеляційної інстанції 21 червня 2021 року між Адвокатським об`єднанням "Юстік" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" (клієнт) був укладений договір про надання правової допомоги № 2106/21, за умовами якого Виконавець приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу щодо:

- надання правової інформації, консультації і роз`яснень з правових питань;

- складання документів правового характеру;

- складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів, відповідно до вимог процесуального законодавства);

- представництва та захисту інтересів клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах державної виконавчої служби, органах Національної поліції України, прокуратури, органах державної фіскальної служби України та всіх інших правоохоронних органах, органах Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України тощо з будь-яких питань.

Згідно з пунктами 3.2., 3.5. договору розмір гонорару визначається сторонами в актах наданих послуг. Факт наданих послуг підтверджується актом наданих послуг. Акт складається та надається Виконавцем Клієнту до 7 числа місяця, наступного за місяцем надання правової допомоги.

03 січня 2023 року між Адвокатським об`єднанням "Юстік" та Товариством з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" була укладена додаткова угода № 2 до договору про надання правової допомоги № 2106/21 від 21 червня 2021 року, відповідно до пункту 1 якої Виконавець приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу щодо питання стягнення збитків в межах господарських правовідносин клієнта з Товариством з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна", що включає: вивчення та аналіз господарських договорі, первинних бухгалтерських документів; надання правової консультації і роз`яснень щодо виниклих спірних правовідносин; складання позовної заяви про стягнення збитків; складання розрахунку суми збитків; оформлення додатків до позовної заяви: копіювання документів; надсилання позовної заяви з додатками засобами поштового зв`язку відповідачу; подання позовної заяви до Господарського суду міста Києва; надання клієнту інформації про рух справи; складання та подання процесуальних документів; представництво інтересів клієнта в суді.

Вартість таких послуг складає за домовленістю сторін 30 000,00 грн без ПДВ.

Ця додаткова угода є невід`ємною складовою частиною договору (пункт 2 додаткової угоди).

На виконання умов договору про надання правової допомоги № 2106/21 від 21 червня 2021 року між Адвокатським об`єднанням "Юстік" та Товариством з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" 31 березня 2023 року був складений та підписаний акт приймання-передачі наданих послуг № 2 до договору, за змістом якого Адвокатське об`єднання за період з 01 лютого 2023 року до 31 березня 2023 року надало Товариству з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" професійну правничу допомогу на суму 20 000,00 грн, що включає в себе: вивчення та аналіз господарських договорів, первинних бухгалтерських документів; надання правової консультації і роз`яснень щодо виниклих спірних правовідносин; складання позовної заяви про стягнення збитків; складання розрахунку суми збитків; оформлення додатків до позовної заяви: копіювання документів; надсилання позовної заяви з додатками засобами поштового зв`язку відповідачу; подання позовної заяви до Господарського суду міста Києва; надання клієнту інформації про рух справи.

Також 31 серпня 2023 року між Адвокатським об`єднанням "Юстік" та Товариством з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" був підписаний акт приймання-передачі наданих послуг № 3 до договору, за змістом якого Адвокатське об`єднання за період з 01 квітня 2023 року до 31 серпня 2023 року надало Товариству з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" професійну правничу допомогу на суму на суму 10 000,00 грн, що включає в себе: складання, надсилання засобами поштового зв`язку відповідачу та подання до суду заяв по суті; складання, надсилання відповідачу та подання до суду необхідних процесуальних документів; надання клієнту інформації про рух справи; представництво інтересів клієнта в суді.

Згідно з частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових втрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Врахувавши положення частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції правильно зазначив про те, що відповідно до зазначеної норми процесуального права акти приймання-передачі наданих послуг від 31 березня 2023 року № 2 та від 31 серпня 2023 року № 3 до договору про надання правової допомоги № 2106/21 від 21 червня 2021 року, як докази розміру понесених позивачем за первісним позовом витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, позивач за первісним позовом мав подати до суду першої інстанції до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення місцевим господарським судом рішення від 31 липня 2023 року.

Як встановив апеляційний господарський суд, акт приймання-передачі наданих послуг від 31 березня 2023 року № 2 до договору позивач за первісним позовом надав до місцевого господарського суду у строк, встановлений частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Проте акт приймання-передачі наданих послуг від 31 серпня 2023 року № 3 за період з 01 квітня 2023 року до 31 серпня 2023 року на суму 10 000,00 грн був поданий позивачем за первісним позовом до суду апеляційної інстанції після апеляційного перегляду справи №910/4240/23, тобто з пропуском строку, встановленим частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене Верховний Суд вважає, що суд апеляційної інстанції правильно та обґрунтовано взяв до уваги як доказ понесених позивачем за первісним позовом витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції лише акт приймання-передачі наданих послуг від 31 березня 2023 року № 2 та залишив без розгляду заяву позивача за первісним позовом про ухвалення додаткового рішення в частині наданих послуг на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн за актом приймання-передачі наданих послуг від 31 серпня 2023 року № 3.

Відповідно до частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, при перевірці та дослідженні розміру понесених стороною спору заявлених до стягнення витрат на оплату послуг адвоката суд керується принципами співмірності, достовірності, пропорційності та обґрунтованості цих витрат.

Аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що при вирішенні питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно до частини п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, керуючись при цьому критеріями, що визначені у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) може з власної ініціативи або за наявності заперечення іншої сторони відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові від 29 вересня 2022 року у справі № 910/10334/21.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як встановив суд апеляційної інстанції відповідач за первісним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексало Дріллінг Україна» не заявляв про зменшення розміру заявлених до стягнення з нього позивачем за первісним позовом витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції. В матеріалах справи наявне лише заперечення відповідача за первісним позовом на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСКС» про винесення додаткової постанови про стягнення 30 000,00 грн витрат, в якому відповідач з первісним позовом просить відмовити у задоволенні заяви позивача за первісним позовом про винесення додаткової постанови про стягнення з відповідача за первісним позовом 30 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Відповідач за первісним позовом у касаційній скарзі посилається на те, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував та порушив статтю 129 Господарського процесуального кодексу України, не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування цієї норми процесуального права при вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі № 915/237/18, від 24 жовтня 2019 року у справі № 905/1795/18, від 17 вересня 2020 року у справі № 904/3583/18, від 18 березня 2021 року у справі № 910/15621/19.

Верховний Суд не бере до уваги ці посилання скаржника, оскільки, як вбачається з оскаржуваної додаткової постанови, суд апеляційної інстанції при вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції врахував усі критерії, що застосовуються при визначенні суми відшкодування цих витрат та встановив, що заявлена позивачем за первісним позовом до стягнення з відповідача за первісним позовом сума цих витрат у розмірі 20 000,00 грн за актом приймання-передачі наданих послуг № 2 від 31 березня 2023 року є обґрунтованою, достовірною, розумною, співмірною зі складністю справи та наданими адвокатом позивача за первісним позовом послугами.

При цьому, суд апеляційної інстанції встановив, що факт понесення позивачем за первісним позовом витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції є доведеним та підтверджується наданими суду позивачем за первісним позовом копіями платіжних інструкцій від 06 березня 2023 року № 7593 на суму 10 000,00 грн та від 06 вересня 2023 року № 8531 на суму 10 000,00 грн.

Верховний Суд не бере до уваги доводи скаржника про те, що заявлена позивачем за первісним позовом сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн не відповідає затратам часу, витраченим адвокатом позивача за первісним позовом на надання послуг, оскільки, як встановив суд апеляційної інстанції, між Адвокатським об`єднанням "Юстік" та Товариством з обмеженою відповідальністю "УкрСКС" була погоджена фіксована форма гонорару, при якій норми витрат часу на надання кожного виду послуг не враховуються.

Посилання скаржника не врахування судом апеляційної інстанції зазначених вище висновків Верховного Суду є необґрунтованими, оскільки оскаржувана додаткова постанова відповідає висновками Верховного Суду, на які послався скаржник, а також в додатковій постанові Північного апеляційного господарського суду містяться посилання на висновки Верховного Суду, викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, на які послався скаржник у касаційній скарзі. Наведеним спростовуються твердження скаржника про неврахування судом апеляційної інстанції зазначених висновків Верховного Суду.

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Матеріали справи свідчать про те, що місцевий господарський суд при ухваленні рішення від 31 липня 2023 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову та суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови від 09 листопада 2023 про відмову у задоволенні зустрічного позову та задоволення первісного позову та при ухваленні додаткової постанови від 07 грудня 2023 року правильно застосували норми матеріального та процесуального права, доводи відповідача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом), викладені у касаційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, наведена скаржником підстава касаційного оскарження судових рішень, передбачена пунктом 1 абзацу 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, є необґрунтованою, з огляду на що Верховний Суд не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваних рішення Господарського суду міста Києва від 31 липня 2023 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, постанови Північного апеляційного господарського суду від 09 листопада 2023 року та додаткової постанови від 07 грудня 2023 року у справі № 910/4240/23.

9. Судові витрати.

Зважаючи на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексало Дріллінг Україна" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31 липня 2023 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, постанову Північного апеляційного господарського суду від 09 листопада 2023 року та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 07 грудня 2023 року у справі № 910/4240/23 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді Г. Вронська

О. Кролевець