ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"03" січня 2024 р.Справа № 916/2904/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Сулімовської М.Б., розглянувши клопотання ТОВ "Амадеус Марин" про розподіл судових витрат у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрологістика Україна" (, 61105, м. Харків, просп. Героїв Сталінграда, буд.45)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Амадеус Марин" (, 65014, м. Одеса, б. Лідерсівський, буд.9А)

про стягнення 1904680,16 грн.

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрологістика Україна" звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Амадеус Марин" про стягнення 1904680,16 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.12.2023 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрологістика Україна" задоволено частково.

21.12.2023 до суду від відповідача надійшла заява щодо надання ним доказів понесених судових витрат у зв`язку з розглядом справи №916/2904/23 протягом 5 днів після ухвалення судового рішення.

27.12.2023 від відповідача до суду надійшли докази понесення судових витрат у справі №916/2904/23 та клопотання про стягнення з позивача 47000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши вище вказане клопотання суд зазначає наступне.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 Господарського процесуального кодексу України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з ч. 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За умовами ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Згідно з ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (частина третя статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Верховний Суд, вирішуючи питання про своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, зробив такі висновки щодо застосування норм процесуального права, зокрема:

- право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 Господарського процесуального кодексу України, кореспондується з її обов`язками: 1) зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; 2) заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; 3) подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (постанова Верховного Суду від 19.07.2021 у справі №910/16803/19);

- докази, які стосуються розміру судових витрат подаються у суворо визначені кодексом строки: до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (додаткова постанова Верховного Суду від 03.03.2021 у справі № 912/354/20);

- процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (постанови Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21 та від 31.05.2022 у справі №917/304/21);

- заяву щодо вирішення питання про стягнення витрат необхідно залишити без розгляду, якщо докази були надані поза межами строку, без клопотання про поновлення цього строку та обґрунтування поважності причин його пропуску (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Як вбачається з КП "ДСС", відділом документального забезпечення (канцелярією) суду 21.12.2023 о 16:56 за вхідним №46610/23 зареєстровано клопотання відповідача про намір останнього подати до суду докази понесення ним судових витрат у зв`язку з розглядом справи №916/2904/23 протягом 5 днів після ухвалення судового рішення. Вказане клопотання було передано представником відповідача до канцелярії суду нарочно.

При цьому, відповідно до протоколу судового засідання від 21.12.2023 № 2291420, господарським судом 21.12.2023 з 16:28:02 по 16:29:41 проголошувалась вступна та резолютивна частина рішення суду у справі №916/2904/23, а о 16:30:19 судове засідання оголошено закритим.

Отже, відповідачем подано до суду клопотання вже після закінчення розгляду справи по суті, тобто з порушенням встановленого законом процесуального строку.

Суд наголошує, що представник відповідача під час розгляду справи, а також в судовому засіданні, яке відбулося 21.12.2023, до закінчення судових дебатів у справі не заявляв ні усного клопотання, ні письмової заяви про те, що відповідні докази понесення судових витрат будуть подані у встановлений процесуальним законом строк.

Також, відповідачем не було надано доказів на підтвердження підстав неможливості звернутися з даною заявою в межах процесуального строку, та які б підтверджували наявність особливих та непереборних обставин, що перешкодили вчинити відповідні процесуальні дії.

Суд наголошує, що відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

За цих обставин, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Амадеус Марин" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає залишенню без розгляду

Керуючись ст.ст. 13, 42, 113, 118, 129, 221, 234 Господарського процесуального кодексу України суд,-

у х в а л и в:

1 Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Амадеус Марин" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.

2. Ухвалу направити сторонам.

Суддя М.Б. Сулімовська

Ухвала суду набрала законної сили 03.01.2024 та може бути оскаржена в порядку і строки, визначені ст.ст.254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 03.01.2024.