ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

09 січня 2024 року м.Тернопіль Справа № 921/760/23
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСЕМ", місто Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ГАДЗ-АГРО, село Трибухівці Чортківського району Тернопільської області

про стягнення 4 014 342,65грн,

за участю представників:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився.

Обставини справи.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОСЕМ", місто Київ звернувся 13.11.2023 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАДЗ-АГРО», село Трибухівці Чортківського району Тернопільської області, про стягнення 4 014 342,65грн, з яких: 3499 430,78грн боргу, 24 243,49грн 3% річних, 162660,60грн 24% річних за користування чужими грошовими коштами та 328007,78грн пені, посилаючись на неналежне виконання відповідачем договору поставки №21.07.23-254 від 21 липня 2023 року та договору поставки №21.07.23- 254/1 від 21 липня 2023 року в частині проведення оплати отриманого у власність товару.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2023 позовну заяву розподілено судді Андрусик Н.О.

Ухвалою суду від 17.11.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 12.12.2023, в якому оголошувалася перерва до 09.01.2024.

08.01.2024 через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС позивачем подано заяву без номера від 08.01.2024 (вх.№180) про відмову від позову в частині позовних вимог про стягнення 224752,05грн пені, 162660,60грн 24% річних, 24243,49грн 3% річних. Заява обґрунтована з посиланням на те, що після відкриття провадження у даній справі відповідачем було сплачено кошти в загальній сумі 3602686,51грн, з яких: 3 499 430,78грн зараховано в погашення основного боргу за договором поставки № 21.07.23- 254 від 21 липня 2023 року та Специфікації №2 від 16 серпня 2023 року; договором поставки № 21.07.23-254/1 від 21 липня 2023 року та Специфікації №1 від 17 серпня 2023 року; 103 255, 73грн в рахунок погашення пені; 24 086,07грн як компенсацію 50 % сплаченого позивачем судового збору, а тому просить прийняти відмову від решти позовних вимог у даній справі, а саме в частині заявленої 224 752,05грн пені, 162 660,60грн 24% річних за користування чужими грошовими коштами, 24 243,49грн 3% річних, нарахованих відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України.

Представник позивача в підготовче засідання не з`явився; згідно поданої 08.01.2024 заяви без номера від 08.01.2024 (вх.№182) просив здійснювати розгляд справи без його участі.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання заяв по суті спору не скористався, в підготовче засідання не з`явився; про розгляд цієї справи був повідомлений шляхом надіслання та доставки в електронний кабінет, зареєстрований в підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС, ухвал суду від 17.11.2023 про відкриття провадження та від 12.12.2023 про повідомлення про оголошення перерви в підготовчому засіданні, про що свідчать долучені до справи довідки про доставку електронних листів.

Мотиви, з яких суд виходить постановляючи ухвалу.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 4 014 342,65грн, з яких: 3499430,78грн боргу, 24 243,49грн 3% річних, 162660,60грн 24% річних за користування чужими грошовими коштами та 328007,78грн пені і ці вимоги є предметом судового розгляду у даній господарській справі.

Позов обґрунтовано з посиланням на неналежне виконання відповідачем зобов`язань, що виникли з умов укладених між сторонами договорів поставки №21.07.23-254 від 21 липня 2023 року та №21.07.23- 254/1 від 21 липня 2023 року в частині проведення оплати отриманого у власність товару.

Разом з тим, 08.01.2024 позивачем подано заяву без номера від 08.01.2024 (вх.№180), із змісту якої вбачається, що відповідачем у справі на розрахунковий рахунок позивача, відкритий у АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК", в добровільному порядку перераховано кошти в загальній сумі 5140929,89грн, що підтверджується копіями платіжних доручень №2710 від 29.12.2023 на суму 1000000,00грн, №1893 від 20.12.2023 141499,11грн, №1892 від 20.12.2,78грн, №12768 від 30.11.2023 500000,00грн.

Відповідно до листа №335 від 20.12.2023 про зміну призначення платежу ТОВ ГАДЗ-АГРО позивачу повідомлено, що у платіжному дорученні №1892 від 20.12.2023 допущено помилку, тому вірним слід вважати призначення платежу як плату згідно договору № 21.07 .23-254 за добрива 2 263 281,20грн, у тому числі ПДВ 20 %; оплату згідно договору 21.07.23-254/1 за насіння 1 229 999,58грн, у тому числі ПДВ 14% та 6 150,00грн (інфляційні втрати).

Кошти в розмірі 127 341,8 грн відповідач просив зарахувати як оплату 50% судового збору, а решту - в рахунок погашення пені; залишок коштів в розмірі 14 157,31грн - зарахувати як часткову оплату рахунку №65316 від 18.08.2023 по договору №21.07 .23-254.

Враховуючи встановлені обставини, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем здійснено погашення заборгованості, що є предметом спору, шляхом перерахування коштів на рахунок ТОВ "АГРОСЕМ" в загальному розмірі 3602686,51грн (з яких: 3 499 430,78грн зараховано позивачем на погашення суми основного боргу, 103 255,73грн - на погашення пені) та окремо 24 086,07грн на відшкодування позивачу 50 % сплаченого ним судового збору.

Таким чином, станом на 09.01.2024 спір між сторонами у справі в частині позовних вимог про стягнення 3 499 430,78грн основного боргу та 103 255, 73грн пені - відсутній.

Факт перерахування коштів в рахунок погашення боргу послугував підставою для звернення позивача до суду із заявою без номера від 08.01.2024 (вх.№180) про відмову від позову в частині решти позовних вимог, а саме про стягнення 224752,05грн пені, 162660,60грн 24% річних, 24243,49грн 3% річних (всього 411656,14грн), а також про здійснення розподілу судового збору шляхом повернення з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого товариством при поданні позовної заяви.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає наступне.

Частиною першою ст.14 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 вищевказаної норми закону передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до положень ст.46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитись від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно приписів статті 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

З правового аналізу приписів статті 191 Господарського процесуального кодексу України можна дійти висновку, що підставами для відмови господарським судом у задоволенні заяви про відмову від позову є, зокрема такі як: представник відповідної сторони обмежений у повноваженнях на вчинення процесуальної дії (відмови від позову); відмова позивача від позову у справі, в якій особу представляє її законний представник, суперечить інтересам особи, яку він представляє.

Положеннями статті 191 Господарського процесуального кодексу України не передбачено такої підстави для відмови у задоволенні заяви про відмову від позову як у зв`язку з її недостатньою обґрунтованістю.

Аналізуючи подану позивачем заяву без номера від 08.01.2024 (вх.№180від 08.01.2024) про відмову від позову в частині вимог про стягнення 224752,05грн пені, 162660,60грн 24% річних, 24243,49грн 3% річних судом встановлено, що така заява підписана представником ТОВ "АГРОСЕМ" Микитюком Володимиром Васильовичем, який діє в порядку самопредставництва юридичної особи, що підтверджується долученим до заяви Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; заяву подано через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС та, відповідно така заява підписана електронним цифровим підписом посадової особи товариства.

Тобто, заявник реалізував надане йому право на відмову від позовних вимог, передбачене положеннями статті 191 Господарського процесуального кодексу України.

Поряд з цим, суд відзначає, що відмова від позову в даному випадку не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Отже, у зв`язку відсутністю предмету спору у справі в частині вимог про стягнення 3602686,51грн та у зв`язку з прийняттям судом відмови позивача від позову в частині вимог про стягнення 411656,14грн, суд доходить висновку про закриття провадження у справі на підставі п.2 та п.4 ч.1 ст.231 ГПК України, відповідно.

Про наявність неузгодженостей щодо суми боргу сторонами не заявлено, а матеріали справи про такі обставини не свідчать.

Згідно ч.3 ст.231 ГПК України повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих саме підстав не допускається.

Щодо розподілу судового збору.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Так, частиною третьою статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Дана норма повністю кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем при поданні позовної заяви до ТОВ ГАДЗ-АГРО, сплачено судовий збір у розмірі 48172,13грн, що підтверджується платіжною інструкцією №22266А від 08.11.2023.

Розмір сплаченого позивачем судового збору відповідає вимогам Закону України "Про судовий збір".

Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору (ст.7 Закону України «Про судовий збір»).

ТОВ "АГРОСЕМ" скористалося наданим йому правом шляхом викладення відповідних вимог у п.3 заяви без номера від 08.01.2024 (вх..№181 від 08.01.2024).

Господарський суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача про повернення з державного бюджету 50% судового збору частково, враховуючи, що заява про відмову від позову стосується не цілого позову, а лише його частини (411656,14грн), тому відшкодуванню (поверненню) з Державного бюджету України підлягає позивачу 2469,94грн (411656,14х1,5%х0,8/2) судового збору, що складає 50% від вимог, від яких позивач відмовився.

В частині відшкодування 4323,25грн судового збору, то такі покладаються судом на відповідача у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.130 ГПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд, за заявою позивача, присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Як вже зазначалося, при зверненні до Господарського суду Тернопільської області позивачем сплачено в дохід Державного бюджету України 48172,13грн судового збору. Судовий збір сплачено позивачем із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, оскільки позовну заяву подано через підсистему "Електронний суд" ЄСТС, тобто в електронній формі (частина 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідачем після пред`явлення позову, сплачено позивачу в рахунок погашення позовних вимог в розмірі 3602686,51грн, тому понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору з цієї суми позову підлягають відшкодуванню з відповідача (3602686,51х1,5%х0,8=43232,24).

При цьому судом враховується, що відповідачем вже сплачено позивачу в рахунок сплаченого судового збору кошти в розмірі 24086,07грн, а тому з відповідача підлягає до стягнення 19146,17грн судового збору (43232,24-24086,07).

Керуючись ст.4, 42, 46, ч.1, 3 ст.130, п.2 ч.2 ст.185, ст.191, п.п.2, 4 ч.1 ст.231, ст.ст.232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, ст.7 Закону України "Про судовий збір" господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСЕМ" без номера від 08.01.2024 (вх.№180 від 08.01.2024) про відмову від позову в частині позовних вимог про стягнення 224752,05грн пені, 162660,60грн 24% річних, 24243,49грн 3% річних, - задовольнити.

2. Закрити провадження у справі.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ГАДЗ-АГРО (вул.Горішня, будинок 79, село Трибухівці Чортківського району Тернопільської області, ідентифікаційний код 00952928) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСЕМ" (проспект Степана Бандери, 9В, місто Київ, ідентифікаційний код 30967207) 19146 (дев`ятнадцять тисяч сто сорок шість)грн 17коп. в повернення сплаченого судового збору.

Видати наказ.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "АГРОСЕМ" (проспект Степана Бандери, 9В, місто Київ, ідентифікаційний код 30967207) з Державного бюджету України 2469 (дві тисячі чотириста шістдесят дев`ять)грн 94коп. судового збору, сплаченого згідно платіжної інструкції №22266А від 08.11.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання) до Західного апеляційного господарського суду.

Ухвалу складено та підписано 10.01.2024.

Суддя Н.О. Андрусик