УХВАЛА

м. Київ

15.01.2024Справа № 910/17320/23

За заявою ОСОБА_1

про забезпечення позову

у справі № 910/17320/23

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

Товариства з обмеженою відповідальністю "Централ Буд"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-2 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Задорожний Олександр Сергійович

про розірвання договору, визнання недійсним акту та скасування запису,

Суддя Удалова О.Г.

Без виклику представників

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/17320/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Централ Буд", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Задорожного Олександра Сергійовича, про розірвання договору, визнання недійсним акту та скасування запису.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 11.01.2024, а також встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій.

11.01.2024 подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд накласти арешт та заборонити відчужувати частку ОСОБА_2 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Централ Буд" в номінальному розмірі 100 000,00 грн, що складає 100% статутного капіталу товариства.

Вказана заява мотивована позивачем тим, що така частка може бути відчужена на користь інших осіб і позивач буде вимушений залучити до справи інших учасників та змінювати предмет позову. Крім того, невжиття заходів забезпечення позову, за твердженням позивача, призведе до протиправного порушення законних прав та інтересів позивача.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, дослідивши наявні в матеріалах заяви докази, суд зазначає про наступне.

Положеннями ст. 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених ст. 136 ГПК України, а саме:

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу вчиняти певні дії (п. 1, п. 2 вказаної норми).

Як вказано у постанові Верховного Суду від 13.01.2020 по справі № 922/2163/17, забезпечення позову - це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Предметом позову у даній справі є наявність підстав для: розірвання договору, укладеного між позивачем та відповідачем-1, а також посвідченого 23.09.2022; визнання недійсним акту приймання-передачі частки в статутному капіталі від 23.09.2022 та скасування запису № 012079395 від 23.09.2022 щодо заміни складу засновників (учасників).

Як зазначено вище, обґрунтовуючи підстави для вжиття заходів забезпечення позову, позивач посилається на те, що відповідач-1 ( ОСОБА_2 ) зможе відчужити належну йому частку у статутному капіталі відповідача-2, а позивач змушений буде залучати інших учасників та змінювати предмет позову.

Поряд з цим, суд зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідачем-1 вчиняються дії або останній має намір вчинити дії щодо відчуження частки в статутному капіталі.

При цьому, суд зазначає, що оскаржуваний у даній справі договір укладено між позивачем і відповідачем-1 та посвідчено нотаріально 23.09.2022, проте доказів того, що з вказаної дати змінювався склад учасників товариства відповідача-2, позивачем не надано. Тобто засновником товариства відповідча-2 з моменту укладення оскаржуваного договору залишається відповідач-1.

Крім того, суд зазначає, що позивачем заявлено вимоги немайнового характеру, тобто у разі задоволення позову не вимагатиметься примусове виконання такого рішення.

Як визначено п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема,: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Водночас, суд зазначає, що оскаржуваний правочин, як і реєстраційні дії, вже вчинені, при цьому вимог про визнання за позивачем права власності на частку в статутному капіталі відповідача-2 або про витребування частки в статутному капіталі відповідача-2 позивачем не заявлено, тобто таке майно (частка в статутному капіталі відповідача-2 в розмірі 100%) не є предметом розгляду даної справи.

У зв`язку з викладеним суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позов.

За вказаних обставин суд вважає подану позивачем заяву про забезпечення позову необґрунтованою, у зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні такої заяви.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 74, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала підписана та набрала законної сили 15.01.2024. Ухвала підлягає оскарженню в порядку, встановленому чинним Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя О.Г. Удалова