ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 рокуСправа № 912/2155/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу № 912/2155/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Олга-Торг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аваста Компані"

про стягнення 4 744,70 грн.

Без виклику сторін.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Олга-Торг", яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аваста Компані" про стягнення 34 906,94 грн, з яких: 30 162,24 грн вартості неоплаченого товару, 4 141,46 грн пені та 603,24 грн 2% штрафу, з покладенням на відповідача судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки від 25.05.2023 № 253252 в частині своєчасного та повного розрахунку за прийнятий товар.

Ухвалою від 17.11.2023 суд відкрив провадження у справі № 912/2155/23 за правилами спрощеного позовного провадження; постановив розгляд справи № 912/2155/23 здійснювати без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами та розпочати розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

01.12.2023 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аваста Компані" надійшов відзив на позовну заяву від 01.12.2023 № б/н, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. До відзиву додано платіжну інструкцію від 21.11.2023 № 3558 про сплату основної заборгованості за спірним договором у розмірі 30 162,24 грн (фактично після подання даного позову до суду).

Окрім того, в своєму відзиві відповідач зазначає, про те що умовами укладеного між сторонами Договору не встановлений конкретний розмір пені за порушення виконання грошового зобов`язання, тому вимоги позивача про стягнення пені не можуть бути задоволені судом. Долучений позивачем розрахунок пені підтверджує позицію відповідача, оскільки для розрахунку взято 4 різних розмірі облікових ставок: 25, 22, 20, 16 %.

За переконаннями відповідача, з урахуванням викладеної вище підстави для відмови у стягненні пені, того, що відповідачем в повному обсязі сплачено тіло боргу, у відповідача відсутня визначена Договором умова про сплату штрафу попереднє письмове звернення, позовні вимоги не підлягають задоволенню. Крім цього, навіть, за умови, якщо суд дійде висновку про наявність підстав стягнення господарських санкцій з відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Аваста Компані" просить суд не стягувати пеню та штраф з огляду на добровільне виконання грошового зобов`язання та надмірне навантаження на товариство у зв`язку з можливим стягненням. Окрім цього, відповідач з огляду на те, що позивачем додатково не подано повідомлення суд про надходження грошових коштів на його розрахунковий рахунок, просить суд максимально сприяти мирному вирішенню виниклих спірних правовідносин.

09.01.2024 до господарського суду через систему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення по справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Олга-Торг" від 09.01.2024 № б/н, в яких позивач, зокрема, підтверджує сплату відповідачем основної заборгованості в сумі 30 162,24 грн, проте, враховує, що така оплата була здійснена відповідачем вже після направлення Товариством з обмеженою відповідальністю "Олга-Торг" позовної заяви до Господарського суду Кіровоградської області та після відкриття провадження у справі судом.

Окрім того, в поясненнях позивач зазначає, що відповідач був обізнаний в тому, що в нього починаючи ще з 07.07.2023 існувала прострочена заборгованість по оплаті товару, проте він свідомо уникав свого обов`язку по оплаті товару аж до того часу поки позивачем було направлено позовну заяву до суду та просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аваста Компані" 4 141,46 грн пені та 603,24 грн - 2% штрафу, а також судові витрати.

Ухвалою від 11.01.2024 господарський суд закрив провадження у справі № 912/2155/23 в частині стягнення 30 162,24 грн основного боргу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмета спору.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

25.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Олга-Торг" (далі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аваста Компані" (далі - Покупець) було укладено Договір поставки № 253252 (надалі - Договір), відповідно до умов п. 1.1. якого, постачальник продає та поставляє, а покупець купує та оплачує на умовах та у порядку визначених цим договором, товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в додатках (специфікаціях) або накладних, що засвідчують прийом-передачу товару від постачальника до покупця та є невід`ємними частинами цього Договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору найменування та кількість товару зазначається в додатках або накладних, які є невід`ємними частинами цього Договору.

Ціна на товар встановлюється на підставі прайс-листів постачальника, що є додатками до цього Договору. Оплата здійснюється в національній валюті України (п. 3.1. Договору).

Згідно з п. 3.3. Договору на розсуд сторін покупець має право здійснити оплату поставленого товару наступним чином:

- Оплата на поточний рахунок постачальника або готівкою у терміни, встановлені пунктом 8.1., при цьому у разі прострочення покупцем платежу, відстрочка в оплаті наступної партії товару може надаватися постачальником лише за умови проведення повного погашення простроченої заборгованості.

Пунктом 5.3. Договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати поставленої партії товару, покупець за письмовою вимогою постачальника має сплатити на користь останнього пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості партії товару за кожний день прострочення платежу, а також штраф у розмірі 2% від вартості неоплаченого товару. У випадку порушення пункту 8.1. Договору постачальник має право в односторонньому порядку зменшити відстрочку платежу, попередив покупця про це письмово.

Розділом 8 Договору сторони погодили комерційні умови, зокрема, відповідно до п. 8.1. Договору термін оплати за поставлену продукцію - не пізніше "3" днів з дати поставки товару даного виду. Порядок розрахунків - безготівковий (п. 8.3. Договору).

Даний Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і діє до 31.12.23, а у фінансовій частині до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань (п. 9.5. Договору).

Договір підписано та скріплено печатками уповноважених представників сторін.

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 33 606,72 грн з ПДВ, що підтверджується видатковими накладними:

- від 27.06.2023 № КРП-031997 на суму 3 444,48 грн;

- від 04.07.2023 № КРП-033466 на суму 5 842,08 грн;

- від 06.07.2023 № КРП-034067 на суму 6 716,88 грн;

- від 11.07.2023 № КРП-034905 на суму 6 240,96 грн;

- від 13.07.2023 № КРП-035570 на суму 2 662,56 грн;

- від 18.07.2023 № КРП-036612 на суму 8 699,76 грн (а.с. 8-13).

З матеріалів справи вбачається, що 19.07.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Аваста Компані" здійснило часткове погашення заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Олга-Торг" на суму 3 444,48 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 19.07.2023 № 19/07/20232112 (а.с. 16).

За твердженням позивача, заборгованість відповідача за Договором з врахуванням часткової оплати становить 30 162,24 грн (33 606,72 грн - 3 444,48 грн = 30 162,24 грн).

В свою чергу позивач за прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання за Договором нарахував 4 141,46 грн пені та 603,24 грн - 2% штрафу.

Вирішуючи даний спір, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Враховуючи норми чинного законодавства та надані до матеріалів справи докази, суд приходить до висновку, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування грошовими коштами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 599 цього Кодексу зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріали справи свідчать, що позивач свої зобов`язання за Договором виконав, термін оплати настав.

Як зазначалось судом раніше, після відкриття провадження у справі Товариством з обмеженою відповідальністю "Аваста Компані" добровільно було сплачено суму основного боргу в розмірі 30 162,24 грн, що підтверджується платіжною інструкцією, яка міститься в матеріалах справи.

Зазначене стало підставою для закриття провадження у справі № 912/2155/23 в частині стягнення 30 162,24 грн основного боргу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмета спору.

Щодо нарахування позивачем штрафних санкцій за невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Аваста Компані" умов Договору, господарський суд зазначає про наступне.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У свою чергу, ст. 230 Господарського кодексу України передбачено обов`язок учасника господарських відносин сплатити неустойку, штраф, пеню у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За положеннями ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як зазначалось судом раніше, у п. 5.3 Договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасної оплати поставленої партії товару, покупець за письмовою вимогою постачальника має сплатити на користь останнього пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості партії товару за кожний день прострочення платежу, а також штраф у розмірі 2% від вартості неоплаченого товару.

Суд перевірив поданий позивачем розрахунок пені за Договором від 25.05.2023 № 253252 за періоди з:

- з 08.07.2023 до 11.11.2023 на суму заборгованості 5 842,08 грн;

- 10.07.2023 до 11.11.2023 на суму заборгованості 6 716,88 грн;

- з 15.07.2023 до 11.11.2023 на суму заборгованості 6 240,96 грн;

- з 17.07.2023 до 11.11.2023 на суму заборгованості 2 662,56 грн;

- з 22.07.2023 до 11.11.2023 на суму заборгованості 8 699,76 грн, та встановив, що сума пені розрахована позивачем, не перевищує суму пені розраховану судом, а тому позовні вимоги про стягнення 4 141,46 грн пені підлягають задоволенню.

Також суд перевірив поданий позивачем розрахунок штрафу в розмірі 2 % від вартості неоплаченого товару на суму заборгованості 30 162,24 грн та встановив його арифметичну правильність, а тому позовні вимоги про стягнення 603,24 грн 2 % штрафу за Договором від 25.05.2023 № 253252 підлягають задоволенню.

Отже, стягненню з відповідача підлягають 4 141,46 грн пені та 603,24 грн 2% штрафу за Договором від 25.05.2023 № 253252.

Твердження відповідача, що зобов`язання по сплаті пені та штрафу у відповідача не виникло, оскільки позивач не надсилав письмову вимогу щодо їх сплати, суд відхиляє, оскільки обов`язок покупця по сплаті штрафу та пені за договором виникає в силу умов договору внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання і письмовою вимогою в даному випадку є позовна заява.

Суд також звертає увагу, що пунктом 5.3. Договору встановлено базу нарахування пені: у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості партії товару за кожен день прострочення платежу, чим спростовуються твердження відповідача, що умовами Договору не встановлений конкретний розмір пені за порушення виконання грошового зобов`язання.

Щодо прохання відповідача про не стягнення пені та штрафу з огляду на добровільне виконання грошового зобов`язання та надмірне навантаження на Товариство у зв`язку з можливим стягненням, слід відзначити, що у ст. 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідач не надає доказів надмірного навантаження на Товариство, перебування відповідача у скрутному матеріальному становищі, не повідомляє причини прострочення виконання зобов`язання, тощо. Відповідач підтверджує, що сума основного боргу була стягнута з відповідача судовим наказом у справі № 912/1976/23, який скасовано за його ж заявою. Після скасування судового наказу у справі № 912/1976/23 позивач звернувся до суду із позовною заяваю про стягнення основного боргу та штрафних санкцій. Матеріали справи не містять доказів або відомостей, на підставі яких суд може прийти до висновку про наявність обставин для зменшення розміру штрафних санкцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 року у справі "Серявін та інші проти України" суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.94 року серія A, № 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 01.07.2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див.рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

З огляду на встановлені обставини, всі інші доводи та міркування сторін не мають вирішального впливу на результат вирішення спору, тому з урахуванням принципу процесуальної економії не потребують детальної відповіді суду.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 4 141,46 грн пені та 603,24 грн - 2% штрафу є обґрунтованими, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аваста Компані" (25002, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Ельворті, буд. 7, оф. 211; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Олга-Торг" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37-41; ) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь час прострочення, що становить 4 141,46 грн, штраф у розмірі 2% від вартості неоплаченого в строк товару, що становить 603,24 грн, а також судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Олга-Торг" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Аваста Компані" до електронних кабінетів.

Рішення складено 11.01.2024.

Суддя О.Л. Бестаченко