УХВАЛА

про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення

м. Київ

03.01.2024Справа № 910/14032/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д. дослідивши у нарадчій кімнаті заяву б/н від 17.12.2023 «Про ухвалення додаткового рішення» приватного акціонерного товариства «Теремно Хліб» у справі №910/14032/23 за позовом приватного акціонерного товариства «Теремно Хліб» до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» про стягнення 630 952, 87 грн.

ВСТАНОВИВ:

04.09.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства «Теремно Хліб» (позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» (відповідач) про стягнення 630 952, 87 грн у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору №15878А від 01.06.2020 поставки хлібобулочних виробів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/14032/23, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Водночас, ухвалою про відкриття провадження у справі від 06.09.2023 зобов`язано позивача протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду оригінали всіх документів, доданих до позовної заяви, що стосуються предмету спору (для огляду).

На виконання вимог ухвали від 06.09.2023, 11.09.2023 до суду від позивача надійшло клопотання б/н від 08.09.2023 «Про долучення оригіналів документів».

25.09.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив №918/777юв від 25.09.2023 на позовну заяву в якому відповідач не визнав позов повністю, вказавши, що 14.09.2023 на 100000,00 грн, 18.09.2023 на 100000,00 грн та на 430952,87 грн 25.09.2023 оплатив поставку товару платіжними інструкціями 98674, 98922 та 99374 відповідно.

07.11.2023 на електронну адресу суду від приватного акціонерного товариства «Теремно Хліб» надійшла заява №3751 від 06.11.2023 про закриття провадження у справі.

У поданій заяві позивач зазначає про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що після відкриття провадження у справі відповідач повністю сплатив борг у сумі 630 952,87 грн. Також просив повернути судовий збір.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2023 витребувано від позивача для уникнення розбіжностей докази сплати відповідачем заборгованості для вирішення питання про закриття провадження у справі та повернення сплаченого судового збору.

13.11.2023 позивачем надано електронні докази сплати 100 000,00 грн 14.09.2023, 100 000,00 грн 18.09.2023, 430952,87 грн 25.09.2023 на підтвердження сплати відповідачем заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2023 закрито провадження у справі №910/14032/23 за відсутності предмету спору, відмовлено у задоволенні заяви в частині повернення позивачу суми сплаченого судового збору.

Листом Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 повернуто позивачеві оригінали письмових доказів, які надавались суду для огляду.

18.12.2023 до суду від позивача надійшла заява б/н від 17.12.2023 «Про ухвалення додаткового рішення», в якій заявник просив суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Аванта» (відповідач) 7 704, 98 грн судового збору за подання позовної заяви.

Розглянувши заяву б/н від 17.12.2023 «Про ухвалення додаткового рішення» приватного акціонерного товариства «Теремно Хліб» суд дійшов до наступних висновків.

Частинами 1, 3 Господарського процесуального кодексу України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до частини 1 статті 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати (частина 1 статті 115 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом із тим, частина 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України передбачає можливість поновлення за заявою учасника справи пропущеного процесуального строку, встановленого законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2023 у справі №910/14032/23 закрито провадження у справі №910/14032/23 за відсутності предмету спору на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 14.11.2023 про закриття провадження у справі доставлена на офіційну електронну адресу приватного акціонерного товариства «Теремно Хліб» (позивача) та його представника 15.11.2023, що вбачається із наявних у матеріалах справи повідомлень про доставку електронних листів.

У статті 130 Господарського процесуального кодексу України встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат, зокрема, у разі закриття провадження у справі.

Відповідно до частин 5 та 6 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вимоги частини 6 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, позивач мав право подати до суду заяву про вирішення питання щодо розподілу судових витрат у зв`язку із закриттям провадження у справі у строк до 30.11.2023 включно.

Проте, заяву б/н від 17.12.2023 «Про ухвалення додаткового рішення» позивач подав до суду через підсистему «Електронний суд» 17.12.2023, тобто, з пропуском процесуального строку, встановленого законом (частиною 6 статті 130 Господарського процесуального кодексу України).

Клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання відповідної заяви від позивача до суду не надходило.

Враховуючи те, що заява про ухвалення додаткового рішення подана заявником з пропуском встановленого законом строку, наведене є підставою, для залишення заяви без розгляду на підставі частини 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України.

Додатково суд зазначає, що системний аналіз норм процесуального законодавства, якими врегульовано питання розподілу судових витрат, статей 129, 130 Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, суд зобов`язаний виходити з положень частини п`ятої статті 130 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вказана норма є спеціальною.

Дана правова позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові КГС ВС від 02.02.2022 у справі №917/3/21.

При цьому, зі змісту частини 5 статті 130 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що право на відшкодування судових витрат, в тому числі витрат зі сплати судового збору, надано виключно відповідачеві. Вказана процесуальна норма є абсолютно визначеною та розширеного тлумачення не передбачає.

Таку правову позицію викладено у постанові КГС ВС від 21.09.2022 у справі №909/229/21.

Таким чином, процесуальний статус заявника (як позивача) позбавляє можливості задоволення вимоги про компенсацію здійснених ним витрат зі сплати судового збору у разі закриття провадження у справі.

За таких обставин, подана позивачем 17.12.2023 заява б/н від 17.12.2023 «Про ухвалення додаткового рішення» залишається судом без розгляду на підставі частини 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 118, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву б/н від 17.12.2023 «Про ухвалення додаткового рішення» приватного акціонерного товариства «Теремно Хліб» залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили 03.01.2024 та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України

Судове рішення є врученим з дня отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи в модулі "Електронний суд" ЄСІТС (п.2ч.6ст.242 ГПК України), вказану такою особою під час подання документів до суду.

Суддя Ігор Курдельчук