ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1432/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Ровненко С.М., дов. №08/32599 від 26.12.2023;

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства "Житомиробленерго"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

про стягнення 13 666,40грн

Акціонерне товариство "Житомиробленерго" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" 13 666,40грн матеріальної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем обов`язку з відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю застрахованого останнім автомобіля.

В якості правових підстав зазначено на ст.22 Цивільного кодексу України, ст.20, 49, 174, 225, 352 Господарського кодексу України, ст.3, 22, 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Ухвалою суду від 06.11.2023 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначити судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 21.11.2023 призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 07.12.2023 о 11:40.

29.11.2023 за вх. №01-44/3973/23 до суду від відповідача надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю.

28.11.2023 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло заперечення на клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю.

30.11.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позову та просить відмовити в його задоволенні.

05.12.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 07.12.2023 постановлено відмовити в задоволенні клопотання ПАТ "Страхова компанія "УСГ" про передачу справи за підсудністю (вх. №01-44/3973/23 від 29.11.2023); відкласти розгляд справи по суті на 11.01.2024 о 12:40.

Представник позивача в судовому засіданні 11.01.2024 позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання 11.01.2024 не з`явився. 19.12.2023 надіслав до суду клопотання №03/5024 від 13.12.2023 про розгляд справи за його відсутності, з врахуванням письмового відзиву на позовну заяву №03/4733 від 23.11.2023.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи.

06.05.2023 о 17год. 00хв. водій ОСОБА_1 , який рухаючись по вул. Шевченка в смт Брусилів Житомирського району Житомирської області на вантажному автомобілі марки Renault Premium 450 DXI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом марки SCHWARZMULLER SPA 3E, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, а також особливостей вантажу, що перевозив, в результаті чого не впорався з керуванням транспортного засобу та з`їхав на ліве узбіччя та перекинувся, в результаті чого пошкодив електроопору та бетонний паркан по вул. Шевченка 73 у смт Брусилів.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) водій ОСОБА_1 пошкодив опору повітряної лінії електропередач №12 (ПЛ)-0,4 кВ від КТП-38 у смт Брусилів Житомирського району Житомирської області, що належить Акціонерному товариству "Житомиробленерго" (Брусилівський РЕМ) (позивач) (згідно заяви АТ "Житомиробленерго" про відшкодування шкоди №470/10270 від 08.05.2023 (а.с. 14).

13.06.2023 постановою Брусилівського районного суду Житомирської області у справі №275/224/23 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм ФОП "Щербашов" за невиконання вимог пункту 12.1. Правил дорожнього руху України визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850,00грн (а.с. 17-18). Постанова суду набрала законної сили.

Позивачем подано копію договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (поліс №ЕР-211776779 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 29.10.2022), укладеного між власником забезпеченого транспортного засобу Renault Premium 450 DXI, державний номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_2 та страховиком - Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УСГ" (відповідач), за яким страховик взяв на себе зобов`язання здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування в сумі, що не перевищує "Сто шістдесят тисяч гривень" у разі настання страхового випадку (за шкоду, заподіяну майну) за участю забезпеченого транспортного засобу (а.с. 11). За умовами вказаного договору розмір франшизи становить нуль гривень.

У матеріалах справи містяться:

- заява позивача про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування №ДКЦВ-8785, яка отримана відповідачем 10.05.2023 (а.с. 13);

- заява позивача про відшкодування заподіяної шкоди №470/10270 від 08.05.2023, адресована відповідачу (а.с. 14), з додатками (кошторисом на виконання робіт по відновленню, заміні пошкодженої опори №12, Л-2, на ПЛ 0,4кВ від КТП №38 смт Брусилів (а.с. 7-10), копіями установчих документів позивача, актом №02 приймання виконаних робіт за травень 2023 року (а.с. 12, 111-114).

27.07.2023 АТ "Житомиробленерго" на адресу ПАТ "СК "УСГ" додатково направлено лист №470/16498 від 27.07.2023 про підтвердження права власності на пошкоджене майно та вартість відновлювальних робіт у розмірі 13 666,40грн (а.с. 16).

05.10.2023 на адресу АТ "Житомиробленерго" від ПАТ "СК "УСГ" надійшов лист №ДКЦВ-28785 від 29.09.2023 про відмову у виплаті страхового випадку (а.с. 15). Мотивуючи свою відмову Відповідач посилається на п.33.3 ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", в якій зазначено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо- транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Позивач, посилаючись, зокрема, на виконання своїх зобов`язань, які випливають із п.33.3 ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", шляхом збереження пошкодженого майна в такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, на території Брусилівського району електричних мереж, за адресою м. Брусилів, вул.Шевченка, 121, де його можна було оглянути, з огляду на відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування, звернувся до суду з позовом про стягнення суми заподіяної шкоди в розмірі 13 666,40грн.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно частини 1-2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів") є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст.6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (п.1.7 ст.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Відмовляючи у відшкодуванні шкоди, відповідач посилається на порушення позивачем п.33.3 ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки прибувши на місце події представник відповідача не виявив пошкодженого майна у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст.31 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

Згідно з п.33.3 ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

За змістом п.34.2 ст.34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Так, за результатами огляду місця події аварійним комісаром був складений Звіт про результати огляду майна/обладнання/ТЗ/вантажу/інше від 10.05.2023, в якому зазначено, що пошкоджену опору лінії електропередач замінено на нову, пошкоджену опору оглянуто за адресою: смт Брусилів, вул. Шевченка, 121 (а.с. 67-68). Тобто, аварійним комісаром 10.05.2023 було здійснено огляд пошкодженої опори за адресою місця збереження пошкодженого майна.

При цьому, судом враховано, що проведення робіт по заміні пошкодженої опори на нову зумовлене потребою відновлення електропостачання до осель споживачів електричної енергії, які заживлені від пошкодженої лінії електропередач, а зберігати пошкоджену опору на місці дорожньо-транспортної пригоди було неможливо, оскільки вона знаходилась на дорожньому покритті автошляху Т-10-28 "Фастів-Кочерів" та становила загрозу для інших учасників дорожнього руху.

Окрім того, п.33.3 ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено обов`язковою умовою зберігання пошкодженого майна саме н а м і с ц і д о р о ж н ь о - т р а н с п о р т н о ї п р и г о д и.

Відповідно до ч.2 ст.352 Господарського кодексу України (далі - ГК України) є 2 (два) види страхування: добровільне та обов`язкове.

У даному випадку ОСОБА_2 як власник застрахованого транспортного засобу, на підставі Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" застрахував у ПАТ "Страхова компанія "УСГ" свою цивільно-правову відповідальність, а тому, згідно з ч.1 ст.354 ГК України за договором страхування, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити виплату коштів страхувальнику або третій особі (потерпілому).

Вимогами ст.20 ГК України передбачено, що права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються шляхом відшкодування збитків.

Статтею 49 ГК України передбачено, що суб`єкти підприємництва несуть відповідальність за шкоду та збитки, а в деліктному зобов`язанні за завдану шкоду несе відповідальність його страховик.

Відповідно до правової позиції Верховного суду від 27.03.2019 у цивільній справі №754/1108/15-ц зазначено, що коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку.

Статтею 225 ГК України передбачено, що розмір відшкодування збитків складається із вартості втраченого майна, додаткових витрат (вартість проведених робіт, затрати матеріалів, транспорту, неодержаний прибуток, тощо) понесених стороною, яка зазнала збитків.

Варто зауважити, що AT "Житомирбленерго" є виконавцем ремонтно-відновлювальних робіт, оскільки є власником електричних мереж та експлуатує їх, а в разі виникнення необхідності проводить ремонтно-відновлювальні роботи, про що зазначено в пункті 2.2 ст.2 Статуту Товариства: "Предметом діяльності Товариства є:

абзац 8 - будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій;

абзац 9 - ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування;

абзац 10 - електромонтажні роботи.

Таким чином, після проведення ремонтно-відновлювальних робіт, позивач провів розрахунок матеріальних витрат на підставі державних будівельних норм України, таких як ТОСТ, ДСТУ БД, ДБН, ВБН, СН, СНІП.

Наказом № 293 від 05.07.2013 року Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України передбачено фіксування та проведення розрахунку ремонтно-відновлюваних робіт такими документами, як акт або кошторис.

Так, на підтвердження факту здійснення ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженої майна та розміру їх вартості позивачем у матеріали справи подано Акт №02 приймання виконаних робіт за травень 2023 року (а.с. 111-114) і Кошторис на виконання робіт по відновленню, заміні пошкодженої опори за травень 2023 року (а.с. 7-10), згідно яких сума вказаних робіт складає 13 666,40грн.

Таким чином, загальна сума страхового відшкодування, яку відповідач повинен сплатити позивачу становить 13 666,40грн.

Судом критично оцінюються посилання відповідача, в якості заперечень проти позову, на застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до власників компанії ВС Енерджі Інтернешнл НВ, що є акціонером АТ "Житомиробленерго", а відтак - на неможливість виконання відповідачем будь-яких зобов`язань перед позивачем, оскільки вказані твердження не знайшли свого підтвердження належним та достатніми доказами.

Згідно з ч.2, 3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 ГПК України сторонами доказів.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи докази, які містяться у матеріалах справи, а також норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на задоволення позову в повному обсязі, суд дійшов висновку про покладення витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, буд. 32А, ідентифікаційний код 30859524)

на користь Акціонерного товариства "Житомиробленерго" (10008, м. Житомир, вул. Косенка Віктора, буд. 32/8, ідентифікаційний код 22048622):

- 13 666,40грн;

- 2 684,00грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 16.01.24

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу

2 - позивачу на електронну пошту (через електронний кабінет)

3 - відповідачу (; 03038, м. Київ, вул. І.Федорова, 32-А) (рек.) та на електронну пошту (через електронний кабінет)