РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.01.2024Справа № 904/4703/23
за позовом Дніпровського державного медичного університету

до Приватного підприємства "Адванта"

про стягнення 19 734,61 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дніпровський державний медичний університет звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "Адванта" про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором №05.128.20 про надання освітніх послуг від 23.06.2020 у розмірі 19 734,61 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2023 матеріали справи №904/4703/23 передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

20.11.2023 через систему "Електронний Суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти позовних вимог з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

23.06.2020 між Дніпровським державним медичним університетом (виконавець) та Приватним підприємством "Адванта" (замовник) для Ельхамзауі Аюб (одержувач) було укладено договір №05.128.20, відповідно до умов якого предметом договору є надання освітньої послуги іноземному громадянину.

Відповідно до п. 1 договору, виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання одержувачу освітньої послуги, а саме: здобуття вищої освіти.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що розмір плати за надання освітньої послуги у повному обсязі встановлюється в національній валюті, при цьому виконавець має право змінювати розмір плати за навчання не частіше одного разу на рік і не більше як на офіційно визначений рівень інфляції за попередній календарний рік з обов`язковим інформуванням про це замовника.

Згідно п. 5.2 договору в редакції додаткової угоди №1, загальна вартість освітньої послуги до закінчення строку навчання становить 336 384 грн (по 84 096 грн - за кожний рік навчання).

У відповідності до п. 5.3 договору, замовник вносить плату щосеместрово (одноразово (щороку, щосеместрово, щомісяця) із зазначенням способу оплати (готівкою, безготівково) не пізніше ніж за 10 днів до початку семестру або навчального року.

У разі дострокового розірвання договору у зв`язку з порушенням замовником договірних зобов`язань або невиконанням одержувачем обов`язків, визначених ст. 6 Закону України "Про вищу освіту", кошти, що були внесені замовником, залишаються у виконавця та використовуються для виконання його статутних завдань.

На виконання умов договору, позивачем було видано Наказ №381ос від 23.06.2020 "Про зарахування на навчання", відповідно до якого з 01.09.2020 студентом першого курсу денної форми здобуття освіти за спеціальністю "Фармація, промислова фармація", за кошти фізичних та/або юридичних осіб зараховано Ельхамзауі Аюб.

Наказом №408ос від 05.07.2022 "Про відрахування по факультету медицини та фармації" на підставі подання декана, резолюції проректора з науково-педагогічної роботи та рішення ректорату від 01.07.2022, відраховано зі складу здобувачів освіти з 01.07.2022 за порушення умов контракту Ельхамзауі Аюб, здобувача освіти 2 курсу, 431 групи, 4 семестр 2021/2022 н.р., денної форми навчання, мова навчання - українська, який навчається за кошти фізичних або юридичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у студента Ельхамзауі Аюб станом на 25.05.2023 обліковується заборгованість у розмірі 19 734,61 грн, яку позивач просить стягнути із замовника послуг за договором.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач зазначає про відсутність підстав для стягнення з нього заборгованості, оскільки зобов`язання за договором було припинене шляхом його виконання, і заборгованість за навчання Елзамзауі Аюб перед позивачем відсутня. Окрім того, відповідач зазначає, що із наданих позивачем матеріалів неможливо встановити підстави для пред`явлення спірної суми заборгованості, та неможливо перевірити правильність здійснених позивачем розрахунків, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд дійшов наступних висновків.

Укладеним між сторонами договір №05.128.20 про надання освітніх послуг за правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За умовами ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

В обґрунтування розміру заявленої до стягнення суми позивач посилається на довідку головного бухгалтера, відповідно до змісту якої станом на 25.05.2023 в бухгалтерському обліку рахується дебіторська заборгованість по сплаті за навчання іноземних громадян, які були відраховані з університету, зокрема Ельхамзауі Аюб, у розмірі 19 734,61 грн.

Разом з тим, як правильно зазначає відповідача, позивачем не наведено розрахунок заборгованості, яку позивач просить стягнути. Первинні бухгалтерські документи по здійснюваним операціям по сплаті за навчання до матеріалів справи не додано.

За відсутності належних доказів на підтвердження обґрунтованості заявленого розміру заборгованості та розрахунку заборгованості, суд позбавлений можливості встановити факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором та перевірити розмір заборгованості (за встановлення факту її наявності), який є обґрунтованим.

Відповідно ч. 1-4 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустити доказами обґрунтованість позовних вимог, що у сукупності є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог Дніпровського державного медичного університету до Приватного підприємства "Адванта" про стягнення 19 734,61 грн.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна