ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2024 Справа № 914/2591/23

Суддя Господарського суду Львівської області Король М.Р., за участі секретаря судового засідання Щерби О.Б., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Хотел»

до відповідача-1:Акціонерного товариства «Банк Альянс»

відповідача-2:Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр управління нерухомістю»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1:Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ»

про: визнання недійсним договору іпотеки,

представники

позивача: Стасишин Р.М.

відповідача-1: Башаров В.Є.

відповідача-2: не з`явився

третьої особи: Таран В.А.,

ВСТАНОВИВ:

25.08.2023р. на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Хотел» до відповідача-1:Акціонерного товариства «Банк Альянс», відповідача-2:Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр управління нерухомістю» про визнання недійсним договору іпотеки.

28.08.2023р. на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Хотел» надійшла заява про долучення платіжної інструкції про сплату судового збору (вх.№20771/23).

30.08.2023р. Господарський суд Львівської області постановив ухвалу у цій справі, відповідно до якої, ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 27.09.2023р.; явку представників сторін у підготовче засідання визнати обов`язковою; викликати представників сторін у підготовче засідання.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та протоколах судових засідань.

18.09.2023р. на адресу суду відповідачем-1 подано відзив на позов (вх.№22546/23).

27.09.2023р. на електронну адресу суду позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№23401/23).

18.10.2023р. на електронну адресу суду позивачем подано клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та продовження строку підготовчого засідання (вх.№4160/23).

18.10.2023р. на електронну адресу суду позивачем подано клопотання про витребування оригіналу доказу (вх.№25162/23).

Протокольною ухвалою від 18.10.2023р. суд, зокрема, ухвалив відмовити у задоволенні клопотання про витребування доказів, вказавши на необхідність відповідача-1 надати пояснення щодо місцезнаходження оригіналів доказів, відкласти вирішення клопотання про залучення третьої особи, відкласти підготовче засідання на 01.11.2023р.

Суд відмовив в клопотанні про витребування доказів з огляду на те, що ухвалою суду від 30.08.2023р. про відкриття провадження у даній справі роз`яснював відповідачам про необхідність представити оригінали долучених до відзиву документів для огляду в судовому засіданні. Відповідно до вимог ч.4 ст. 91 ГПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

01.11.2023р. в підготовчому засіданні суд постановив ухвалу відповідно до якої, зокрема, ухвалив: клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Хотел» про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1 (вх.№4160/23 від 18.10.2023р.) задовольнити; залучити до участі у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ» (місцезнаходження: Україна, 01001, місто Київ, ВУЛИЦЯ М. ГРУШЕВСЬКОГО, будинок 4, Н/П №53; ідентифікаційний номер 38489695) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1; продовжити строк підготовчого провадження на 30 календарних днів; відкласти підготовче засідання на 15.11.2023р.

08.11.2023р. через систему «Електронний суд» відповідачем-1 подано заяву про виконання ухвали суду від 01.11.2023р. (вх.№2791/23).

14.11.2023р. через систему «Електронний суд» відповідачем-1 на виконання вимог протокольної ухвали від 18.10.2023р. подано письмові пояснення щодо наявних у банку відомостей про місцезнаходження оригіналів документів, копії яких надано до відзиву, зокрема, долучено лист ТзОВ «Міжнародний центр управління нерухомістю» від 14.03.2019 року за №1-14/03/19 та лист ТзОВ «Грін Хотел» від 14.03.2019 року за №1-14/03/19 (вх.№27834/23).

15.11.2023р. через систему «Електронний суд» позивачем подано клопотання про виконання ухвали суду від 01.11.2023р. (вх.№27862/23).

В підготовчому засіданні 29.11.2023р. суд постановив протокольну ухвалу, відповідно до якої ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 13.12.2023р.

Представник позивача заявив усне клопотання про те, щоб суд в порядку ст.91 ГПК України, не брав до уваги лист від 14.03.2019 року за №1-14/03/19, як доказ у справі, оскільки оригіналу такого доказу позивач не надав.

Суть спору та правова позиція учасників справи.

Позивач в обгрунтування позовних вимог вказує на те, що предметом спірного договору іпотеки є виключно набуте позивачем 26.01.2019р. у власність нерухоме майно, яке на момент укладення спірного правочину вже не належало відповідачу та за приписами статті 5 Закону України «Про іпотеку» не могло бути предметом іпотеки по договору іпотеки між відповідачами.

Відтак, позивач стверджує, що станом на 28.02.2019р. (момент укладення спірного договору іпотеки) саме він був єдиним власником нерухомого майна, ТзОВ «Міжнародний центр управління нерухомістю» (надалі - ТзОВ «МЦУН»/відповідач-2) не мало правових підстав здійснювати передачу нерухомого майна в іпотеку за спірним договором, відповідно оспорюваний договір іпотеки від 28.02.2019р. порушує права та інтереси позивача, так як укладений з порушенням вимог статей 203, 317 ЦК України та статей 1, 3, 5 Закону України «Про іпотеку» та підлягає визнанню недійсним в судовому порядку.

При тому, вважає, що обставина державної реєстрації права власності за ТзОВ «Грін Хотел» на нерухоме майно лише 18.04.2019р., не спростовує факту набуття ТзОВ «Грін Хотел» цього майна у власність саме 26.01.2019р. на підставі правовстановлюючого документу - Акту приймання-передачі внеску до статутного капіталу від 26.01.2019р. та. відповідно - вибуття нерухомого майна з цієї дати з власності ТзОВ «МЦУН».

Відповідач-1, повністю заперечуючи позовні вимоги, у відзиві вказав на наступне.

Посилання позивача на той факт, що його право власності виникло 26.01.2019 року (а не з моменту державної реєстрації) і вказане право не підлягало державній реєстрації не відповідає вимогам статті 334 ЦК України та не rрунтується на положеннях Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Право власності на вказані вище предмети іпотеки на дату укладення договору іпотеки належало саме ТзОВ «МЦУН», що підтверджувалось витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, витягів з ДРРПНМ №№ 152878711, 152878795, 152878933, 152879110, 152879251.

Лише 14.03.2019 року (вже після підписання договору іпотеки) ТзОВ «МЦУН», як законний власник предметів іпотеки звернулось до банку з листом №1-14/03/19 та повідомило, що ще 26.01.2019 року передало нерухоме майно до статутного капіталу позивача та повідомило, що позивач готовий виступити поручителем за зобов`язаннями ТзОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ» перед банком, і з огляду на цей факт просило укласти договір іпотеки саме з позивачем. Передумовою державної реєстрації предметів іпотеки за договором іпотеки також було надання згоди банком, як зареєстрованим іпотекодержателем на зміну власника нерухомого майна з ТзОВ «МЦУН» на позивача.

В свою чергу ТзОВ «Грін Хотел» своїм листом також від 14 березня 2023 року за № 1-14/03/19 також повідомило банк, що згодне виступити майновим поручителем за зобов`язаннями ТзОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ» та просило, оскільки передане нерухоме майно є забезпеченням за зобов`язаннями ТзОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ» за укладеним з банком договором, переукласти банк договір іпотеки саме з ТзОВ «Грін Хотел» шляхом заміни іпотекодавця.

За результатами розгляду листа ТзОВ «МЦУН», банк листом від 03.04.2019 року за № 32/03-1031 надав згоду на переоформлення права власності на предмети іпотеки саме за ТзОВ «Грін Хотел», за умови одночасної реєстрації обтяжень вказаного в листі нерухомого майна на користь банку.

Належне переоформлення права власності на предмети іпотеки за договором іпотеки на ТзОВ «Грін Хотел» фактично було здійснено лише 18.04.2019 року, що підтверджується інформаційними довідками з ДРРПНМ №№ 188840250, 188836428, 188839449, 188837608 та 188840532. В цю ж дату державним реєстратором - приватним нотаріусовм Трускавецького міського нотаріального округу Львівської області Скрипченко А.Д. на підставі листа банку від 03.04.2019 року за №32/03-1031 було перенесено всі діючі обтяження за договором іпотеки на користь банку.

18.04.2019 року рішенням одноосібного учасника ТзОВ «Грін Хотел» - ТзОВ «МЦУН» було вирішено виступити майновим поручителем за зобов`язаннями ТзОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ» перед банком за договором № 28/02-19 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за кредитними договорами від 28.02.2019 року та надано відповідні повноваження директору ТзОВ «Грін Хотел» на укладення та підписання з банком додаткового договору до договору іпотеки.

Позивач у клопотанні про витребування доказів (вх.25162/23) довів до відома суду, що ТзОВ «Грін Хотел» не може підтвердити підписання від імені товариства листа за вих.№ 1-14/03/19 від 14.03.2019р. та його подання в березні 2019 року до AТ «Банк Альянс» для укладення правочину майнової поруки за зобов`язаннями іншої особи. Зазначено, що в матеріалах справ ТзОВ «Грін Хотел» відсутні будь-які відомості про підписання колишнім керівником товариства Нехороших Д.М. листа відповідного змісту, зокрема, відсутні, як копія такого документу, так і відомості про його реєстрацію в журналі вихідної кореспонденції позивача.Окрім цього, позивач не може підтвердити подання ТзОВ «Грін Хотел» до AТ «Банк Альянс» будь-яких документів та/або ведення товариством переговорів для залучення позивача майновим поручителем за зобов`язаннями ТзОВ «ФК «Стандарт Кепітал» перед банком.Звернув увагу суду на те, що такий лист подано до суду AТ «Банк Альянс» у вигляді копії, а за візуальними порівнянням підписів колишнього керівника позивача Нехороших Д.М. на листі від 14.03.2019р. та інших матеріалах справи, вбачається їх істотна відмінність.

Відповідач-2 правом на подання відзиву не скористався.

Третя особа у даній справі письмових пояснень не надала, представник третьої особи підтримав позицію відповідача-1.

За результатами дослідження наданих доказів та матеріалів справи, суд встановив наступне:

28.02.2019р. між Акціонерним товариством «Банк Альянс» (надалі - АТ «Банк Альянс»/відповідач-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр управління нерухомістю» (надалі - ТзОВ «МЦУН»/відповідач-2) було укладено договір іпотеки, посвідчений Малаховською І.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 172 (надалі - договір іпотеки).

Відповідно до преамбули договору іпотеки, АТ «Банк Альянс» в тексті договору іменується як іпотекодержатель, а ТзОВ «МЦУН» - як іпотекодавець.

За умовами п.1.1 договору іпотеки, цей договір забезпечує всі вимоги іпотекодержателя, які випливають з договору №28/02-19 про відступлення (купівлю - продаж) прав вимоги за кредитними договорами від 28 лютого 2019 року, (надалі - основний договір), укладеного між іпотекодержателем та Товариством з обмежаною відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» (надалі боржник/ ТзОВ «ФК «Стандарт Кепітал»), згідно якого боржник, в тому числі, але не виключно зобов`язаний у строки, порядку та на умовах викладених у основному договорі, не пізніше 28 лютого 2020 року сплатити грошові кошти у розмірі 59 295 000,00 гривень, сплатити проценти за користування грошовими коштами, виходячи з 24,0% річних, інші платежі, передбачені основним договором, комісії, інші грошові зобов`язання за основним договором.

Відповідно до пункту 2.1 договору іпотеки, предметом іпотеки є наступні об`єкти нерухомого майна:

-будівля, спальний корпус санаторію «Женева», загальною площею 2 451,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, місто Трускавець, вул. Суховоля, буд. 63 та належить на праві власності іпотекодавцю (згідно пп. 2.1.1 договору іпотеки - предмет іпотеки 1; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 5);

-земельна ділянка, загальною площею 0,0934 га, кадастровий номер :02:001:0006, цільове призначення: для будівництва і обслуговування санаторно-оздоровчих закладів, що знаходиться за адресою: Львівська область, місто Трускавець, вул. Суховоля, земельна ділянка 63 та належить на праві власності іпотекодавцю (згідно пп. 2.1.2. договору іпотеки - предмет іпотеки 2; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 5);

-будівля, будівля готельного корпусу №4 (літ. «А»), загальною площею 6 208,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, місто Трускавець, вул. Суховоля, буд. 65 та належить на праві власності іпотекодавцю (згідно пп. 2.1.3 договору іпотеки - предмет іпотеки 3; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 115);

-земельна ділянка, загальною площею 2,1472 га, кадастровий номер :02:001:0008, що знаходиться за адресою: Львівська область, місто Трускавець, вул. Суховоля, земельна ділянка 65 та належить на праві власності іпотекодавцю (згідно пп. 2.1.4 договору іпотеки - предмет іпотеки 4; реєстраційний номер об єкта нерухомого майна 15);

-будівля, нежитлова будівля /«SPA-Wellnes» центр з басейнами/, літ. «Б», загальною площею 7 228,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, місто Трускавець, вул. Суховоля, буд. 63 «Б» (згідно пп. 2.1.5 договору іпотеки предмет іпотеки 5; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 115).

Передаючи в іпотеку вказані об`єкти нерухомого майна, ТзОВ «МЦУН» (іпотекодавець) в пункті 2.3 договору іпотеки засвідчив та гарантував, що:

-на підставах, передбачених чинним законодавством України, він має право відчужувати предмет іпотеки (пп. 2.3.1); - предмети іпотеки належать іпотекодавцю на праві власності, яке отримано ним на законних підставах та в спосіб, не заборонений законодавством України (пп. 2.3.2); - на підставах, передбачених чинним законодавством України, на предмети іпотеки може бути звернене стягнення (пп. 2.3.3); - об`єкти нерухомого майна, які є предметами іпотеки за цим договором, зареєстровані у встановленому чинним законодавством України порядку, як окремі виділені у натурі об`єкти права власності (пп. 2.3.4); -предмети іпотеки вільні від будь-яких зобов`язань, крім зобов`язань перед орендарями за договорами оренди (пп.2.3.5), що укладені 01.03.2016 р. між ТзОВ «Трускавецьінвест» та ТзОВ «ОПК Планета здоров`я».

Разом з тим, позивач стверджує, що передане ТзОВ «МЦУН» в іпотеку АТ «Банк Альянс» зазначене нерухоме майно на момент укладення договору іпотеки належало на праві власності ТзОВ «Грін Хотел» в силу наступного.

Рішенням Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр управління нерухомістю» (засновника/учасника) №1 від 26.01.2019р. було вирішено створити Товариство з обмеженою відповідальністю «Грін Хотел» (пункт 1 вказаного Рішення).

Пунктом 3 Рішення затверджено статутний капітал новоствореної юридичної особи в розмірі 8 923 262,40 грн., який вирішено сформувати за рахунок належного засновникові нерухомого майна (надалі - нерухоме майно), а саме:

1) нежитлової будівлі («SPA-Wellnes» центр з басейнами), загальною площею 7 228,6 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, місто Трускавець,

вул. Суховоля, 63 «Б» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 115);

2) нежитлової будівлі, спальний корпус санаторію «Женева», загальною площею 2 451,8 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, місто Трускавець, вулиця Суховоля, 63 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 5);

3) земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0006, загальною площею 0,0934 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування санаторнооздоровчих закладів, що розташована за адресою: Львівська область, місто Трускавець, вул. Суховоля, 63 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 5);

4) будівлі готельного корпусу №4, літ. «А», загальною площею 6 208,2 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, місто Трускавець, вул.Суховоля, 65 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 115);

5) земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0008, загальною площею 2,1472 га, що розташована за адресою: Львівська область, місто Трускавець, вул. Суховоля, 65 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15).

Пунктами 4-6 Рішення було затверджено статут ТзОВ «Грін Хотел», призначено директором товариства Нехороших Дмитра Михайловича та вповноважено його на вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією юридичної особи.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадський формування, датою державної реєстрації ТзОВ «Грін Хотел» значиться 26.01.2019р.

Оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, визнання правочину недійсним.

Частиною 1 статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Тлумачення статей 16, 203, 215 Цивільного кодексу України свідчить, що для визнання судом оспорюваного правочину недійсним, необхідним є: по-перше, пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; по-друге, наявність підстав для оспорення правочину; по-третє, встановлення чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.12.2019р. у справі № 904/10956/16, від 19.11.2019р. у справі № 918/204/18 та від 07.04.2020р. у справі № 904/3657/18, постановах Верховного Суду від 02.10.2019р. у справі № 910/22198/17 та від 05.05.2020р. у справі № 911/1634/19.

Отже, предметами іпотеки за спірним договором іпотеки є три будівлі (спального корпусу санаторію «Женева», загальною площею 2 451,8 кв.м., готельного корпусу № 4 (літ. «А»), загальною площею 6 208,2 кв.м., нежитлова будівля /«SPAWellnes» центр з басейнами/, літ. «Б», загальною площею 7 228,6 кв.м.), які знаходяться за адресою: Львівська область, місто Трускавець, вул. Суховоля, буд. 63, 63 «Б», 65, та дві земельні ділянки, загальною площею 0,0934 га та 2,1472 га, які знаходяться за адресою: Львівська область, місто Трускавець, вул. Суховоля, 63, 65.

Предметом укладеного 28.02.2019р. між АТ «Банк Альянс» та ТзОВ «МЦУН» договору іпотеки є забезпечення виконання зобов`язань іншої особи - ТзОВ «ФК «Стандарт Кепітал» перед АТ «Банк Альянс», які виникли із укладеного між банком та ТзОВ «ФК «Стандарт Кепітал» договору №28/02-19 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за кредитними договорами від 28.02.2019р.

Відповідно до частини 2, 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку» в редакції, яка була чинною на момент укладення оспорюваного договору іпотеки, взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Щодо форми правочину - договору іпотеки, то він був укладений за формою, що відповідає положенням Цивільного кодексу України та Закону України «Про іпотеку» (письмова нотаріальна форма).

В тексті оспорюваного договору іпотеки зазначені усі істотні умови, які передбачені статтею 18 Закону України «Про іпотеку».

Слід зазначити, що предмет іпотеки на дату укладення оспорюваного договору іпотеки належало відповідачу-2, як іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: №№ 152878711, 152878795, 152878933, 152879110, 152879251.

Таким чином, з дня нотаріального посвідчення оспорюваного договору іпотеки, а саме з 28.02.2019 року, відповідач-1 набув прав іпотекодержателя предмета іпотеки відповідно до умов оспорюваного договору іпотеки.

Доводи позивача щодо того, що ТзОВ «Грін Хотел» набуло 26.01.2019р. у власність нерухоме майно, як внесок засновника до статутного капіталу товариства і державна реєстрація за ним права власності на це майно 18.04.2019 року вищенаведеного факту не змінює, так як не є підставою набуття права власності, а є лише офіційним визнанням державою цього права, не може ставити під сумнів законність раніше прийнятого рішення про державну реєстрацію прав власності за відповідачем-2.

Відповідно до частини 1 статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до частини 1, 2 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно частини 3, 4 статті 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

У відповідності до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують порушення прав позивача укладеним договором іпотеки, а тому зазначений вище спірний договір іпотеки є правомірними в силу презумпції правомірності правочину, передбаченої ст.204 ЦК України.

Судом встановлено, що позивач не був власником нерухомого майна, що є предметом іпотеки, в день нотаріального посвідчення оспорюваного договору іпотеки, а саме 28.02.2019р.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Відтак, позивачем не доведено наявності у нього суб`єктивного права, яке порушене оспорюваним договором іпотеки, не подано доказів, які підтверджують неправомірність такого договору.

Позивачем у встановленому процесуальним законом порядку не доведено суду невідповідності умов оспорюваного договору приписам законодавства в момент його укладення відповідачами.

Саме позивач, звертаючись до суду з позовом про визнання договору недійсним, має довести обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а не відповідачі повинні доводити правомірність договору. Тобто обов`язок доказування обставин, з якими закон пов`язує недійсність договору, покладається на позивача. При цьому, враховувати необхідно саме підстави заявленого позивачем позову.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті.

Необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача. Тобто законодавець пов`язує факт звернення до суду з наявністю вже порушених прав та інтересів позивача.

Натомість, при розгляді цієї справи суд встановив, як відсутність правових підстав для визнання договору іпотеки недійсним, так і відсутність порушення суб`єктивних прав та законних інтересів позивача в момент укладення вказаного договору відповідачами.

Зважаючи на викладене, всі інші доводи та міркування сторін судом визнаються такими, що не спростовують вищевказаних висновків суду.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010р., Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись, як вимога детально відповідати на кожен із доводів сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання договору іпотеки недійсним із наведених позивачем обґрунтувань - позивач не навів жодної фактичної обставини, з якою б закон пов`язував недійсність договору іпотеки, а норми, на які посилається позивач у позовній заяві, не свідчать про порушення сторонами договору іпотеки положень законодавства України на час його укладення.

Позивачем не доведено наявності підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним на підставі ст. 18 Закону України «Про іпотеку» та ч. 1 ст. 203 ЦК України.

Відповідно, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та безпідставні, а тому в позові слід відмовити.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне:

Відповідно до ч. 1-2 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом ст. 129 ГПК України судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, сплачений судовий збір за цією позовною заявою залишається за Товариством з обмеженою відповідальністю «Грін Хотел».

Керуючись ст.ст. 13, 73-74, 76-79, 86, 129, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Відмовити в позові повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повний текст рішення складено 15.01.2024 р.

Суддя Король М.Р.