ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" січня 2024 р. м. Київ Справа № 911/2739/19

Суддя Бабкіна В.М., розглянувши заяву Керівника Фастівської окружної прокуратури про забезпечення позову у справі

за позовом Керівника Фастівської місцевої прокуратури (08500, Київська область, м. Фастів, вул. Тимофія Рудяка, буд. 3) в інтересах держави

до Головного управління Держгеокадастру у Київській області (03115, м. Київ, вул. Серпова, 3/14)

та до Фермерського господарства "Невзгляденко" (08654, Київська обл., Васильківський район, смт. Дослідницьке, вул. Вчених, 2, кв. 41),

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ),

про визнання недійсними наказів та договорів,

Без виклику представників учасників процесу

встановив:

Господарським судом Київської області (суддя Подоляк Ю.В.) розглядається справа за позовом Керівника Фастівської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі - відповідач 1), Фермерського господарства «Невзгляденко» (далі - відповідач 2), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання недійсними наказів Головного управління Держземагенства у Київській області від 02.04.2015 р. № 10-2997/15-15-сг, від 02.04.2015 р. № 10-3004/15-15-сг, від 02.04.2015 р. № 10-2998/15-15-сг, від 02.04.2015 р. № 10-3002/15-15-сг, від 02.04.2015 р. № 10-3000/15-15-сг, від 03.07.2015 р. № 10-0394/36-15-сг, від 04.12.2014 р. № 10-11110/15-14-сг, від 04.12.2014 р. № 10-11110/15-14-сг, від 03.12.2015 р. № 10-8385/36-15-сг, від 04.12.2014 р. № 1011103/15-14-сг, від 04.12.2014 р. № 10-11108/15-14-сг, від 04.12.2014 р. № 10-11105/15-14-сг, від 04.12.2014 р. № 10-11104/15-14-сг, від 04.12.2014 р. № 10-11112/15-14-сг, від 02.04.2015 р. № 10-3003-15-15-сг, від 02.04.2015 р. № 2994/15-15-сг щодо затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок в оренду для ведення селянського фермерського господарства, що розташовані на території Фастівського району Київської області; визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :01:007:0100, :01:007:0095, :01:007:0098, :01:007:0096, :01:001:0099, :01:003:0215, :04:001:0051, :03:006:0346, :04:001:0053, :04:002:0140, :04:001:0050, :04:001:0054, :04:001:0052, :01:008:0070, :01:008:0069 від 02.11.2015 р. №№ 1295, 1281, 1301, 1277, 1299, 1275, 1289, 1261, 1287, 1285, 1273, 1269, 1279, 1446, 1297, укладених з ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що оспорювані накази Головного управління Держгеокадастру у Київській області прийняті з порушенням вимог земельного законодавства, договори оренди землі укладені всупереч законодавчо встановленої процедури набуття права оренди на земельні ділянки з метою ведення фермерського господарства, оскільки гр. ОСОБА_1 звернувся для отримання земельних ділянок за спрощеною процедурою без обов`язкового проведення земельних торгів, не маючи наміру ведення фермерського господарства особисто та вже маючи інші створені фермерські господарства. Порушення інтересів держави Керівник Фастівської місцевої прокуратури вбачає у тому, що незаконне прийняття оскаржуваних наказів та укладання відповідачами на їх виконання спірних договорів суперечить принципам регулювання земельних відносин, що закріплені в ст. 14 Конституції України та ст. 6 Земельного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.12.2023 р. провадження у даній справі було зупинено до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі № 925/1133/18.

03.01.2024 р. до Господарського суду Київської області від Керівника Фастівської окружної прокуратури надійшла заява про забезпечення позову № 57-6852вих-23 від 29.12.2023 р. (вх. № 3/24 від 03.01.2024 р.), в якій прокурор просить суд: 1) накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:007:0100 площею 10,05 га, :01:007:0095 площею 12,11 га, :01:007:0098 площею 15,45 га, :01:007:0096 площею 2,09 га, :01:001:0099 площею 32,8 га, :01:003:0215 площею 26,28 га, :04:001:0051 22,5528 га, :03:006:0346 площею 37,8 га, :04:001:0053 площею 8, 7282 га, :04:002:0140 площею 29,5528 га, :04:001:0050 площею 6,6874 га, :04:001:0054 площею 11,1353 га, :04:001:0052 площею 6,4213 га, :01:008:0070 площею 3,92 га, :01:008:0069 площею 10,5 га із цільовим призначенням «Для ведення особистого селянського господарства», власником яких є ОСОБА_1 ; 2) заборонити ОСОБА_1 вчиняти дії по розпорядженню, зміні цільового призначення, здійсненні поділу та об`єднанню земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0100, :01:007:0095, :01:007:0098, :01:007:0096, :01:001:0099, :01:003:0215, :04:001:0051, :03:006:0346, :04:001:0053, :04:002:0140, :04:001:0050, :04:001:0054, :04:001:0052, :01:008:0070, :01:008:0069 з іншими земельними ділянками.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2024 р. вказану заяву передано для розгляду судді Бабкіній В.М.

Дослідивши подану Керівником Фастівської окружної прокуратури заяву № 57-6852вих-23 від 29.12.2023 р. (вх. № 3/24 від 03.01.2024 р.) про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд зазначає наступне.

Як слідує із заяви, на підставі наказу Головного управління Держземагентства у Київській області від 02.04.2015 р. № 10-2997/15-15-сг ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :01:007:0100) в оренду для ведення фермерського господарства та надано в оренду земельну ділянку площею 10,05 га строком на 21 рік із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Фастівецької сільської ради Фастівського району;

- на підставі наказу Головного управління Держземагентства у Київській області від 02.04.2015 р. № 10-3004/15-15-сг ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :01:007:0095) в оренду для ведення фермерського господарства та надано в оренду земельну ділянку площею 12,11 га строком на 21 рік із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Фастівецької сільської ради Фастівського району;

- на підставі наказу Головного управління Держземагентства у Київській області від 02.04.2015 р. № 10-2998/15-15-сг ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :01:007:0098) в оренду для ведення фермерського господарства та надано в оренду земельну ділянку площею 15,45 га строком на 21 рік із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Фастівецької сільської ради Фастівського району;

- на підставі наказу Головного управління Держземагентства у Київській області від 02.04.2015 р. № 10-3002/15-15-сг ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :01:007:0096) в оренду для ведення фермерського господарства та надано в оренду земельну ділянку площею 2,09 га строком на 21 рік із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Фастівецької сільської ради Фастівського району;

- на підставі наказу Головного управління Держземагентства у Київській області від 02.04.2015 р. № 10-3000/15-15-сг ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :01:001:0099) в оренду для ведення фермерського господарства та надано в оренду земельну ділянку площею 32,8 га строком на 21 рік із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Кищинської сільської ради Фастівського району;

- на підставі наказу Головного управління Держземагентства у Київській області від 03.07.2015 р. № 10-0394/36-15-сг ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :01:003:0215) в оренду для ведення фермерського господарства та надано в оренду земельну ділянку площею 26,28 га строком на 21 рік із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Паляничинської сільської ради Фастівського району;

- на підставі наказу Головного управління Держземагентства у Київській області від 04.12.2014 р. № 10-11110/15-14-сг ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :04:001:0051) в оренду для ведення фермерського господарства та надано в оренду земельну ділянку площею 22,8918 га строком на 20 років із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Кожанської селищної ради Фастівського району;

- на підставі наказу Головного управління Держземагентства у Київській області від 03.12.2015 р. № 10-8385/36-15-сг ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :03:006:0346) в оренду для ведення фермерського господарства та надано в оренду земельну ділянку площею 37,8 га строком на 20 років із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Малоснітинської сільської ради Фастівського району;

- на підставі наказу Головного управління Держземагентства у Київській області від 04.12.2014 р. № 10-11103/15-14-сг ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :04:001:0053 в оренду для ведення фермерського господарства та надано в оренду земельну ділянку площею 8,7282 га строком на 20 років із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Кожанської селищної ради Фастівського району;

- на підставі наказу Головного управління Держземагентства у Київській області від 04.12.2014 р. № 10-11108/15-14-сг ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :04:002:0140) в оренду для ведення фермерського господарства та надано в оренду земельну ділянку площею 29,5528 га строком на 20 років із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Кожанської селищної ради Фастівського району;

- на підставі наказу Головного управління Держземагентства у Київській області від 04.12.2014 р. № 10-11105/15-14-сг ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :04:001:0050) в оренду для ведення фермерського господарства та надано в оренду земельну ділянку площею 6,6874 га строком на 20 років із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Кожанської селищної ради Фастівського району;

- на підставі наказу Головного управління Держземагентства у Київській області від 04.12.2014 р. № 10-11104/15-14-сг ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :04:001:0054) в оренду для ведення фермерського господарства та надано в оренду земельну ділянку площею 11,1353 га строком на 20 років із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Кожанської селищної ради Фастівського району;

- на підставі наказу Головного управління Держземагентства у Київській області від 04.12.2014 р. № 10-11112/15-14-сг ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :04:001:0052) в оренду для ведення фермерського господарства та надано в оренду земельну ділянку площею 6,4213 га строком на 20 років із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Кожанської селищної ради Фастівського району;

- на підставі наказу Головного управління Держземагентства у Київській області від 02.04.2015 р. № 10-3003/15-15-сг ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :01:008:0070) в оренду для ведення фермерського господарства та надано в оренду земельну ділянку площею 3,92 га строком на 21 рік із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Фастівецької сільської ради ради Фастівського району;

- на підставі наказу Головного управління Держземагентства у Київській області від 02.04.2015 р. № 2994/15-15-сг ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :01:008:0069) в оренду для ведення фермерського господарства та надано в оренду земельну ділянку площею 10,5 га строком на 21 рік із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Фастівецької сільської ради Фастівського району.

На підставі вказаних наказів між з відповідачем 1 та третьою особою (фізичною особою ОСОБА_1 ) укладено договори оренди від 02.11.2015 р. за №№ 1295, 1281, 1301, 1277, 299, 1275, 1289, 1261, 1287, 1285, 1273, 1269, 1279, 1446, 1297 вказаних земельних ділянок з кадастровими номерами :01:007:0100, :01:007:0095, :01:007:0098, :01:007:0096, :01:001:0099, :01:003:0215, :04:001:0051, :03:006:0346, :04:001:0053, :04:002:0140, :04:001:0050, :04:001:0054, :04:001:0052, :01:008:0070, :01:008:0069 терміном на 20 років та 21 рік.

Вищевказані договори оренди земельних ділянок зареєстровані приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Бобковим О.В.

Як вказує прокурор у поданій ним заяві, у подальшому ОСОБА_1 20.01.2016 р. було здійснено реєстрацію юридичної особи - Фермерського господарства «Невзгляденко», яке взяло на себе всі права та обов`язки орендаря за вказаними договорами оренди землі та керівником якого є ОСОБА_1 . Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, у розділі «Відомості про суб`єкта іншого речового права» зазначений орендар ФГ «Невзгляденко», тобто права оренди зареєстровано саме за Фермерським господарством «Невзгляденко» як юридичною особою.

Слід відзначити, що в обґрунтування позовних вимог у даній справі прокурор посилався на те, що оспорювані накази Головного управління Держземагенства у Київській області прийняті з порушенням вимог земельного законодавства, договори оренди землі укладені всупереч законодавчо встановленої процедури набуття права оренди на земельні ділянки з метою ведення фермерського господарства, адже громадянин ОСОБА_1 звернувся для отримання земельних ділянок за спрощеною процедурою без обов`язкового проведення земельних торгів, не маючи наміру ведення фермерського господарства особисто та вже маючи інші створені фермерські господарства, в порушення вимог ст.ст. 123, 124, 134 Земельного кодексу України та ст. 8 Закону України «Про фермерське господарство».

У заяві про забезпечення позову прокурор зазначає, що ОСОБА_1 має реальну можливість вільно розпоряджатись вказаними вище земельними ділянками, що, в свою чергу, обумовлює високу вірогідність здійснення ним відчуження земельних ділянок, зміни їх конфігурації (об`єднання, поділу) задля вчинення дій, які можуть ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення про конфіскацію земельних ділянок у власність держави, у разі задоволення судом позову.

Прокурор зауважує, що ОСОБА_1 може отримувати дохід від здачі в оренду ФГ "Невзгляденко" земельних ділянок, що випливає з відомостей Державного реєстру прав на нерухоме майно. Тому, враховуючи цільове призначення земельних ділянок, вказаний захід забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами. Водночас, будь-яке подальше відчуження ОСОБА_1 спірних земельних ділянок порушуватиме права держави в особі уповноваженого органу на набуття їх у власність шляхом конфіскації, враховуючи, що на даний час, особливо в умовах воєнного стану, кожна земельна ділянка має використовуватись, насамперед, для забезпечення продовольчих потреб громадян України.

З урахуванням зазначеного, Керівник Фастівської окружної прокуратури вважає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки та заборони їх власнику вчиняти дії щодо розпорядження, зміни цільового призначення, поділу та об`єднання з іншими земельними ділянками спірних земельних ділянок сприятиме запобіганню порушенню прав держави на час вирішення спору в суді.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться (буде знаходитись) справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі - задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з ч.ч. 3, 4, 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Частиною 4 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Як встановлено в п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, належне відповідачеві, забороною відповідачу та іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову; забезпечення балансу інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачеві здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процессу. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача і з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд звертає увагу, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість невиконання судового рішення відповідачем без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Поряд з цим, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 03.04.2019 р. у справі № 918/702/18, від 17.04.2019 р. у справі № 914/1257/18, від 02.07.2019 р. № 910/16944/18.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір щодо відповідного, зазначеного в заяві предмета та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, обов`язок доказування наведеного покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до вимог ст.ст. 73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини та наданих доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Слід відзначити також, що питання задоволення заяви про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання майбутнього рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між невжиттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Оскільки Керівник Фастівської місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся до суду у даній справі з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Дослідивши матеріали поданої прокурором заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заявником не доведено наявності фактичних обставин, які б свідчили про ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту прав держави, за захистом яких прокурор звернувся до суду, у разі задоволення позову, та обставин, які б підтверджували, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів держави, які є предметом даного спору.

З поданої заяви вбачається, що прокурор не зазначає та не надає відповідних доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 отримує доходи від здачі в оренду спільних земельних ділянок, вчиняє чи має намір вчинити будь-які дії, спрямовані на розпорядження спірними земельними ділянками з кадастровими номерами :01:007:0100, :01:007:0095, :01:007:0098, :01:007:0096, :01:001:0099, :01:003:0215, :04:001:0051, :03:006:0346, :04:001:0053, :04:002:0140, :04:001:0050, :04:001:0054, :04:001:0052, :01:008:0070, :01:008:0069, зокрема, щодо передання їх у власність чи користування іншим особам, та/або зміни цільового призначення земельних ділянок, зміни їх конфігурації (об`єднання, поділу) задля вчинення дій, які можуть ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення про конфіскацію земельних ділянок у власність держави, у разі задоволення судом позову.

При цьому, саме лише посилання прокурора на можливість ОСОБА_1 вчинити будь-які дії щодо спірних земельних ділянок не свідчить беззаперечно про наявність наміру останнього передати земельні ділянки у власність чи користування третім особам або іншим чином розпорядитись вказаними земельними ділянками до вирішення спору.

Водночас, саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість існування загрози того, що в разі прийняття рішення судом його виконання буде неможливим, без наведення належного обґрунтування та без підтвердження таких посилань відповідними доказами, не є достатньою підставою для задоволення такої заяви.

Відтак, оцінивши доведеність та обґрунтованість доводів Керівника Фастівської окружної прокуратури щодо необхідності вжиття заявлених останнім заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і співмірності вимог заявника стосовно забезпечення позову, наявності зв`язку між заявленими заходами забезпечення позову і предметом позовних вимог, а також керуючись принципами законності, диспозитивності, пропорційності та справедливого балансу інтересів сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Керівника Фастівської окружної прокуратури № 57-6852вих-23 від 29.12.2023 р. (вх. № 3/24 від 03.01.2024 р.) про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 136, 137, 140, 232, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

У задоволенні заяви Керівника Фастівської окружної прокуратури № 57-6852вих-23 від 29.12.2023 р. (вх. № 3/24 від 03.01.2024 р.) про забезпечення у справі № 911/2739/19 позову Керівника Фастівської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Фермерського господарства «Невзгляденко», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання недійсними наказів та договорів оренди землі, відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 05.01.2024 р.

Суддя В.М. Бабкіна