РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.01.2024Справа № 910/8266/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Стасюка С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гарматна 31А"

про стягнення 33 756,31 грн.

Без виклику представників учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гарматна 31А" (відповідач) про стягнення 33 756,31 грн., у тому числі 26 419,28 грн. основного боргу, 1 182,43 грн. інфляційних втрат, 273,60 грн. 3 % річних, 4 560,04 грн. пені, 1 320,96 грн. 5 % штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 912490 від 06.11.2020 в частині здійснення повної та своєчасної оплати поставленої теплової енергії.

2. Стислий виклад позиції відповідача

У поданому відзиві відповідач заперечує що до задоволення позовних вимог, вказуючи, що 26.05.2023 ним було сплачено суму основного боргу в розмірі 26 419,27 грн. згідно платіжної інструкції № 281.

Крім того, відповідач відзначає, що оскільки, він є споживачем комунальним послуг (колективним), а Постановою КМУ № 206 до скасування воєнного стану заборонено здійснювати нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, то вимоги позивача в частині 1 182,43 грн. інфляційних втрат, 273,60 грн. 3 % річних, 4 560,04 грн. пені та 1 320,96 грн. 5 % штрафу є необґрунтованими.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

13.06.2023 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення позивача, а яких останній зазначає, що відповідачем було сплачено суму основного боргу в розмірі 26 419,27 грн, у зв`язку з чим, просить суд врахувати вказані обставини при розгляді справа. Також, просить стягнути з відповідача 1 182,43 грн. інфляційних втрат, 273,60 грн. 3 % річних, 4 560,04 грн. пені, 1 320,96 грн. 5 % штрафу.

15.06.2023 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

12.07.2023 до Господарського суду міста Києва надійшли додаткові письмові пояснення позивача, а яких останній повідомляє, що суму основного боргу відповідачем було сплачено після звернення до суду з даним позовом. При цьому, позивач зазначає, що саме порушення відповідачем строків оплати, призвело до звернення з даним позовом, з огляду на що зазначає про обґрунтованість заявлених в позові 1 182,43 грн. інфляційних втрат, 273,60 грн. 3 % річних, 4 560,04 грн. пені, 1 320,96 грн. 5 % штрафу, які й просить стягнути з відповідача.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач повідомлявся про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 "Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", КП "Київтеплоенерго" визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ "Київенерго".

За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП "Київтеплоенерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Отже, з 01.05.2018 постачання теплової енергії здійснює КП "Київтеплоенерго".

06.11.2020 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Гарматна 31 А" (далі - споживач) укладено договір № 912490 на постачання теплової енергії у гарячій воді, відповідно до якого постачальник зобов`язується виробити та поставити теплову енергію споживачу для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання, а споживач зобов`язався отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в цьому договорі.

Згідно п. 4.1., 4.8. договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 15.06.2021 року. Припинення дії Договору не звільняє Відповідача від обов`язку повної сплати спожитої теплової енергії.

Відповідно до пп. 2.2.1. договору, постачальник зобов`язався безперебійно постачати теплову енергію у гарячій воді на межу балансової належності із споживачем (додатки 3, 4 договору), а саме: до будинку за адресою: м. Київ, вул. Гарматна, буд. 31-А для потреб опалення - в період опалювального сезону; для гарячого водопостачання - протягом року згідно із заявленими споживачем величинами приєднаного теплового навантаження, зазначеними в додатку 1.

У разі встановлення у споживача будинкових комерційних приладів обліку теплової енергії - кількість спожитої ним теплової енергії в розрахунковому періоді визначається відповідно до показників цих приладів, встановлених на межі балансової належності (п. 2 додатку 2 до договору).

Відповідно до п. 5 додатку № 2 договору споживач, що має будинкові прилади обліку (незалежно від балансової належності приладів обліку теплової енергії), щомісячно надає постачальнику звіт по фактичному споживанню теплової енергії в ЦОК за адресою: вул. Повітрофлотський проспект, 58 - не пізніше 25 числа звітного місяця.

За умовами п. 9 додатку 2 до договору, споживач щомісячно з 12 по 15 числа отримує в ЦОК за адресою: вул. Повітрофлотський проспект, 58, оформлену постачальником рахунок-фактуру, акт приймання-передавання товарної продукції, облікову картку фактичного споживання та акт звіряння, які оформлює і повертає один примірник постачальнику протягом 2-х днів з моменту їх одержання.

Згідно пп. 2.3.1. договору, споживач зобов`язується своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними у додатку 2.

Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасне надходження коштів на рахунки постачальника. Прийняття всіх заходів (в тому числі примусових) для стягнення коштів з боржників згідно з чинним законодавством України (пп. 2.3.5. договору).

Відповідно до п. 1 додатку 2 до договору, розрахунки з споживачем за відпущену теплову енергію проводяться згідно з тарифами, затвердженими виконавчим органом Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що сторони несуть відповідальність за невиконання умов цього договору.

Статтею 20 Закону України "Про теплопостачання" визначені тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб`єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Отже, за період постачання теплової енергії позивачем при здійсненні нарахувань застосовувався затверджений тариф на теплову енергію, що підтверджується щомісячним обліковим записом до договору.

Позивачем належним чином поставлялась відповідачу теплова енергія за договором, доказів протилежного в матеріалах справи не міститься.

Однак, порушуючи умови договору та норми законодавства, відповідач не вносив плату за отриману теплову енергію у гарячій воді, в результаті чого станом на 01.11.2022 утворилась заборгованість у розмірі 26 419,27 грн.

15.11.2022 між КП "Київтеплоенерго" та ОСББ "Гарматна 31 А" було укладено угоду № Р-912490/2022/11 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію до договору на постачання теплової енергії у гарячій воді від 06.11.2020 № 912490 (далі - угода про реструктуризацію).

Відповідно до п. 1 угоди про реструктуризацію, споживач визнає та підтверджує заборгованість перед постачальником за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді від 06.11.2020 № 912490 станом на 01.11.2022 загальною сумою 26 419,27 грн. з врахуванням ПДВ.

За умовами п. 2 угоди про реструктуризацію, споживач зобов`язався сплатити зазначену у п. 1 цієї угоди суму заборгованості протягом листопада 2022 - березня 2023 щомісячними сплатами згідно з додатком 1 до цієї угоди до 25 числа кожного місяця згідно з вищевказаним договором.

Згідно п. 8 угоди про реструктуризацію, у разі порушення відповідачем умов (невиконання та/або неналежне її виконання) угоди ГПЗ остання втрачає чинність з наступного дня, що встановлений щомісячним строком оплати: умови щодо реструктуризації сплати боргу втрачають чинність, а підприємство набуває право вимоги всієї несплаченої частини боргу з урахуванням пені, 3% річних та інфляційної складової боргу за час прострочення, які Відповідач зобов`язується оплатити.

Відповідно до п. 9 угоди про реструктуризацію, ця угода є невід`ємною частиною договору від 06.11.2020 № 912490 на постачання теплової енергії у гарячій воді.

Спір у даній справі виник у зв`язку з порушенням відповідачем умов угоди про реструктуризацію заборгованості, та не внесенням оплати з листопада 2022 по березень 2023 року, внаслідок невиконання зобов`язань за даною угодою у відповідача утворилась заборгованість, яка складає 26 419,27 грн, що підтверджується довідкою про стан розрахунків за спожиту від КП "Київтеплоенерго" теплоенергію. Крім того, у зв`язку з порушення відповідачем договірних зобов`язань позивачем було здійснено нарахування 1 182,43 грн. інфляційних втрат, 273,60 грн. 3 % річних, 4 560,04 грн. пені та 1 320,96 грн. 5 % штрафу.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 912490 від 06.11.2020, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором надання послуг.

Частиною 7 ст. 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до положень ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 20 Закону України "Про теплопостачання", тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб`єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання

Відповідно до п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198 (далі - Правила), споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Частиною 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

В той час, аналізуючи законодавство, що регулює відносини, які виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, суд приходить до висновку щодо того, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Як було встановлено судом вище, 15.11.2022 між сторонами було укладено угоду № Р-912490/2022/11 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію до договору на постачання теплової енергії у гарячій воді від 06.11.2020 № 912490 (далі - угода про реструктуризацію), відповідно до п. 1 якої, споживач визнає та підтверджує заборгованість перед постачальником за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді від 06.11.2020 № 912490 станом на 01.11.2022 загальною сумою 26 419,27 грн. з врахуванням ПДВ.

Приписами ст. 75 ГПК України передбачено, що обставини які визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Позивач вказує, що відповідачем умов угоди про реструктуризацію заборгованості виконані не були.

Таким чином, внаслідок невиконання зобов`язань за угодою про реструктуризацію заборгованості у відповідача утворилась заборгованість, яка станом на дату звернення з даним позовом складає 26 419,27 грн, що підтверджується довідкою про стан розрахунків за спожиту від КП "Київтеплоенерго" теплоенергію.

В той час, суд вказує, що у відзиві відповідач зазначає, що ним було 26.05.2023 було сплачено суму основного боргу в розмірі 26 419,27 грн.

В якості доказів, що підтверджує дану обставину, до відзиву було додано платіжну інструкцію № 281 від 26.05.2023 на суму 26 419,27 грн.

Також, факт погашення відповідачем основного боргу у поданих до суду письмових поясненнях підтверджує й позивач.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Враховуючи, що предмет спору (стягнення в сумі 26 419,27 грн) припинив своє існування після звернення позивача з даним позовом до суду, суд дійшов висновку закрити провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 26 419,27 грн.

Що ж стосується заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача 1 182,43 грн. інфляційних втрат, 273,60 грн. 3 % річних, 4 560,04 грн. пені та 1 320,96 грн. 5 % штрафу, то суд відзначає наступне.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні", Кабінет Міністрів України постановив:

1. Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється:

нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги;

припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі;

Згідно п. 2 даної постанови, ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Як вбачається із позовної заяви, період заборгованості позивач визначає листопад 2022 року - березень 2023 року, тобто, період заборгованості припадає на воєнний стан.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги.

Пунктом 13 ч. 1 ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.

Згідно п. 3 ч.1 ст.14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме: договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір.

ОСББ "Гарматна 31А" є колективним споживачем та уклав з КП ВО КМР (КМДА) "Київтеплоенерго" договір на постачання теплової енергії.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Отже, з огляду на те, що відповідач є споживачем комунальним послуг (колективним), а постановою КМУ № 206 до скасування воєнного стану заборонено здійснювати нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, то за таких обстави вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 182,43 грн. інфляційних втрат, 273,60 грн. 3 % річних, 4 560,04 грн. пені та 1 320,96 грн. 5 % штрафу, визнаються судом необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Отже, з огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 26 419,27 грн, оскільки, предмет спору (стягнення в сумі 26 419,27 грн) припинив своє існування після звернення позивача з даним позовом до суду.

Що ж стосується вимог позивача про стягнення з відповідача 1 182,43 грн. інфляційних втрат, 273,60 грн. 3 % річних, 4 560,04 грн. пені та 1 320,96 грн. 5 % штрафу, то вказані вимоги визнаються судом необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки, відповідач є споживачем комунальним послуг (колективним), а постановою КМУ № 206 до скасування воєнного стану заборонено здійснювати нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Положеннями ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судовий збір у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки, саме неправомірні дії відповідача й послугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом та враховуючи, що суму основного боргу відповідачем було сплачено лише 26.05.2023, тобто, після надходження позову безпосередньо суду, то за таких обставин, суд у відповідності до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору (виходячи із пропорції розрахунку, в тій частині позовних вимог, в якій було закрито провадження у даній справі).

Керуючись 74, 76-80, 129, 231, 232, 233 та 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі № 910/8266/23 в частині вимог Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" в сумі 26 419,27 грн - закрити.

2. У задоволенні позову Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гарматна 31А" про стягнення 1 182,43 грн. інфляційних втрат, 273,60 грн. 3 % річних, 4 560,04 грн. пені та 1 320,96 грн. 5 % штрафу - відмовити.

3. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гарматна 31А" (03067, м. Київ, вул. Гарматна, 31-А; ідентифікаційний код: 43881412) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, площа Івана Франка, 5; ідентифікаційний код: 40538421) судовий збір в сумі 2 100 (дві тисячі сто) грн 62 коп.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 15.01.2024

Суддя Сергій СТАСЮК