ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"08" січня 2024 р. Справа №909/1066/22
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді О.В. Зварич
суддів Н.М. Кравчук
І.Б. Малех,
секретар судового засідання Р.А. Пишна,
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання Комунального підприємства "Муніципальні ринки" Івано-Франківської міської ради" б/н від 27.11.2023 року (вх. № 01-05/3604/23 від 27.11.2023 року) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №909/1066/22
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий сервіс" б/н від 25.09.2023 року (вх. № 01-05/2990/23 від 25.09.2023 року)
на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 05.07.2023 року (суддя Т.Е. Валєєва; повний текст рішення складено 07.09.2023 року)
у справі № 909/1066/22
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий сервіс" (надалі ТзОВ "Торговий сервіс")
до відповідача: Івано-Франківської міської ради
за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Комунального підприємства "Муніципальні ринки" Івано-Франківської міської ради" (надалі КП "Муніципальні ринки")
за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Департаменту комунальних ресурсів та сільського господарства Івано-Франківської міської ради
про визнання недійсним рішення,
від позивача: не з`явився;
від відповідача (в режимі відеоконференції): Буджак В.М. (самопредставництво юридичної особи);
від третьої особи-1 (в режимі відеоконференції): Устінський А.В. адвокат (ордер серії АТ № 1053033 від 26.10.2023 року);
від третьої особи-2 (в режимі відеоконференції): Тріщ Р.З. (самопредставництво юридичної особи),
Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 05.07.2023 року у справі №909/1066/22 відмовлено в позові ТзОВ "Торговий сервіс". Судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладено на позивача.

Позивач подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 08.01.2024 року прийнято відмову ТзОВ "Торговий сервіс" від позову у справі №909/1066/22. Визнано нечинним рішення господарського суду Івано-Франківської області від 05.07.2023 року. Закрито провадження у справі №909/1066/22.

27.11.2023 року представник третьої особи-1 Устінський А.В., який діє на підставі ордеру серії АТ № 1053033 від 26.10.2023 року, подав через систему «Електронний суд» клопотання б/н від 27.11.2023 року (вх. № 01-05/3604/23 від 27.11.2023 року) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №909/1066/22 та стягнення з ТзОВ "Торговий сервіс" на користь КП "Муніципальні ринки" 10000,00 грн. понесених судових витрат в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 28.11.2023 року у справі №909/1066/22 (головуючий-суддя О.В. Зварич судді: Н.М. Кравчук, О.І. Матущак) призначено розгляд клопотання КП "Муніципальні ринки" на 08.01.2024 року о 12 год. 15 хв.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді О.І. Матущака склад судової колегії Західного апеляційного господарського суду змінився, що підтверджується протоколом авторозподілу судової справи між суддями від 05.01.2024 року.

Позивач в клопотанні (вх. №01-04/8036/23 від 11.12.2023 року) просить зменшити заявлений третьою особою-1 розмір витрат на професійну правничу допомогу у справі №909/1066/22.

В судовому засіданні представник третьої особи-1 підтримав заявлене клопотання з мотивів, наведених у ньому.

Представники відповідача та третьої особи-2 не заперечили проти задоволення клопотання третьої особи-1.

Позивач не делегував свого представника в судове засідання, про час дату та місце розгляду клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №909/1066/22 повідомлений належним чином шляхом надіслання ухвали суду від 28.11.2023 року до електронного кабінету ТзОВ "Торговий сервіс".

Явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, тому колегія суддів прийшла до висновку, що відповідно до частини 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, клопотання може бути розглянуто при відсутності позивача.

При винесенні додаткової постанови суд виходить з таких мотивів.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

У даній справі позивач заявив клопотання, в якому просить зменшити розмір заявлених третьою особою до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 3 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

Відповідно до частини 5 статті 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу.

Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується, і ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Проте реалізація такого права позивачем у будь-якому випадку зачіпає та має вплив на права та інтереси особи, визначеної ним в якості відповідача, а також може вплинути на права та обов`язки осіб третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, яких суд залучив таких осіб до участі у справі, які цілком логічно з метою ефективного захисту своїх прав змушені звертатися за професійною правничою допомогою адвоката, яка є оплачуваною працею.

Зазначену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 29.07.2022 року у справі № 911/1237/21.

За приписами частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вище зазначено, що ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 08.01.2024 року прийнято відмову ТзОВ "Торговий сервіс" від позову у справі №909/1066/22. Визнано нечинним рішення господарського суду Івано-Франківської області від 05.07.2023 року. Закрито провадження у справі №909/1066/22.

На підтвердження понесення витрат на послуги адвоката в суді апеляційної інстанції третя особа-1 подала наступні документи: ордер серії АТ №1053033 від 26.10.2023 року на надання правничої (правової) допомоги КП «Муніципальні ринки» адвокатом Устінським А.В., що здійснює адвокатську діяльність індивідуально, договір про надання правничої допомоги № Ю/18/10/23 від 25.10.2023 року, акт наданих послуг № 1 від 02.11.2023 року до договору про надання правничої допомоги № Ю/18/10/23 від 25.10.2023 року на суму 10000,00 грн., платіжну інструкцію № 02/11/2023 від 27.12.2023 року на суму на суму 10000,00 грн. (а.с.141-143, 169, т.4).

Згідно з п. 4.2 договору про надання правничої допомоги № Ю/18/10/23 від 25.10.2023 року, укладеного між адвокатом Устінським А.В. та КП «Муніципальні ринки» (клієнт), за надання адвокатом правничої допомоги, а саме підготовку відзиву на апеляційну скаргу клієнт сплачує фіксований гонорар у розмірі 10000,00 грн. Сторони погодили, що гонорар за участь у судових засіданнях у Західному апеляційному господарському суді підлягає додатковому погодженню.

Відповідно до акта наданих послуг № 1 від 02.11.2023 року до договору про надання правничої допомоги № Ю/18/10/23 від 25.10.2023 року, адвокат Устінський А.В. надав КП «Муніципальні ринки» правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи №909/1066/22, яка включає такі послуги: опрацювання апеляційної скарги ТзОВ «Торговий сервіс», підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу ТзОВ «Торговий сервіс», підготовка та подання клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції. Загальна вартість наданих послуг становить 10000,00 грн.

Третя особа-1 просить стягнути з позивача 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, покликаючись на встановлений в договорі фіксований розмір гонорару.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 викладена правова позиція про те, що з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, суд може обмежити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статті 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням не тільки того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою і необхідною.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору або є неспівмірним зі складністю справи.

Дослідивши клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №909/1066/22 та додані до нього документи, колегія суддів вважає, що розмір заявлених третьою особою-1 витрат на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн. є завищеним, неспівмірним із складністю цієї справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами). Обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт у суді апеляційної інстанцій не у повній мірі відповідає критерію обгрунтованості, реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та витраченому адвокатом часу, оскільки інтереси третьої особи-1 в суді першої та апеляційної інстанції представляв один адвокат, який у відзиві на апеляційну скаргу відобразив незмінну правову позицію третьої особи.

З огляду на те, що стягнення судом витрат на правничу допомогу у заявленому третьою особою-1 розмірі суперечить принципу розподілу таких витрат, розумності їх розміру, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання та стягнення з ТзОВ "Торговий сервіс"на користь КП «Муніципальні ринки» витрат на професійну правничу допомогу у справі №909/1066/22 в розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 197, 244 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

Клопотання Комунального підприємства "Муніципальні ринки" Івано-Франківської міської ради" б/н від 27.11.2023 року (вх. № 01-05/3604/23 від 27.11.2023 року) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №909/1066/22 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий сервіс" (79057, м. Львів, вул. Сельських, 10; ) на користь Комунального підприємства "Муніципальні ринки" Івано-Франківської міської ради" (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 7; ) 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині клопотання Комунального підприємства "Муніципальні ринки" Івано-Франківської міської ради" б/н від 27.11.2023 року (вх. № 01-05/3604/23 від 27.11.2023 року) залишити без задоволення.

Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Додаткова ухвала набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя Н.М. Кравчук

Суддя І.Б. Малех