УХВАЛА

м. Київ

05.01.2024Справа № 910/76/24

Суддя Мандичев Д.В., розглянувши матеріали

позовної заяви Керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва (Україна, 02094, місто Київ, вулиця Юрія Поправки, будинок 14а) в інтересах держави в особі Фонду державного майна України (Україна, 01133, місто Київ, вулиця Генерала Алмазова, будинок 18/9; ідентифікаційний )

до 1) Акціонерного товариства «Укртелеком» (Україна, 01601, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 18; ідентифікаційний )

2) Департаменту комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Україна, 01001, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 10; ідентифікаційний )

про визнання незаконними та скасування наказу і свідоцтва, скасування рішень державних реєстраторів та повернення захисної спору цивільного захисту до державної власності,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року Керівник Дніпровської окружної прокуратури м. Києва звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Акціонерного товариства «Укртелеком» та Департаменту комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про:

- визнання незаконним та скасувати наказ Головного управління комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна» від 20.03.2007 №320-В про оформлення за Акціонерним товариством «Укртелеком» (бул. Тараса Шевченка, 18, м. Київ, 01601, ) права власності на технічну будівлю АТС-512 площею 4705,1 кв.м. по вулиці Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві.

- визнання незаконним та скасувати свідоцтво Головного управління комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 20.03.2007 серія НОМЕР_1 про посвідчення права власності за Акціонерним товариством «Укртелеком» (бул. Тараса Шевченка, 18, м. Київ, 01601, ) на технічну будівлю АТС-512 площею 4705,1 кв.м. по вулиці Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві.

- скасування рішення державного реєстратора КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Довгої С.В. про державну реєстрацію права власності від 21.06.2007 у реєстраційний книзі №156П-20 за реєстровим № 8484-П та здійсненої на його підставі в Реєстрі прав власності на нерухоме майно державної реєстрації права власності за Акціонерним товариством «Укртелеком» (бул. Тараса Шевченка, 18, м. Київ, 01601, ) на технічну будівлю АТС-512 площею 4705,1 кв.м. по вулиці Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві.

- скасування рішення державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Духновської О. А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 02.01.2019 індексний номер №44939046, та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності за Акціонерним товариством «Укртелеком» (бул. Тараса Шевченка, 18, м. Київ, 01601, ) на адміністративно-офісну будівлю з вбудованими спортивними, навчально- тренувальними приміщеннями площею 4482,1 кв.м. по вулиці Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, номер відомостей про речове право: 29750386).

- повернення державі в особі Фонду державного майна України (вул. Генерала Алмазова, 18/9, м. Київ, 01133, ) захисну споруду цивільного захисту - сховище №100138 (нежитлові приміщення №№24-27 (№№ 37-40) групи приміщень №5 в літері «А») площею 45,6 кв.м по вул. Остафія Дашкевича, 20-а у м. Києві.

Відповідно до вимог частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

Суд відзначає, що позовну заяву подано без додержання вимог статті 162 та 164 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 4 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для ухвалення рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року та «Нун`єш Діаш проти Португалії» від 10 квітня 2003 року).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).

Разом з тим, застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що подана позовна заява містить недоліки щодо відсутності обґрунтування обраного способу захисту, а саме подання негаторного позов, у той час, як лише власник може подати негаторний позов, якщо він не втратив володіння, під яким слід розуміти адресоване невизначеному колу осіб волевиявлення щодо присвоєння речі.

Крім того, приписами частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Із переліку додатків до позовної заяви (№ 50-9797ВИХ-23 від 28.12.2023) вбачається, що в пункті 16 вказано «копія технічного паспорту на будівлю літ. «А» по вул. Курнатовського, 20а у м. Києві від 25.07.2005 на 12 арк.». Водночас, всупереч вказаним приписам процесуального закону, позивачем не надано до суду технічного паспорту на будівлю літ. «А» по вул. Курнатовського, 20а у м. Києві від 25.07.2005, що свідчить про наявність підстав залишення вищезазначеної позовної заяви без руху в порядку статті 174 ГПК України.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного та керуючись статтями 164, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Акціонерного товариства «Укртелеком» до Департаменту комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання незаконними та скасування наказу і свідоцтва, скасування рішень державних реєстраторів та повернення захисної спору цивільного захисту до державної власності залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Д.В. Мандичев