ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року Справа № 918/800/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І. , суддя Тимошенко О.М.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

представники сторін в судове засідання 10.01.2024 не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Самойлика Віктора Сергійовича на рішення Господарського суду Рівненської області, ухвалене 23.10.2023 суддею Войтюком В.Р., повне рішення складено 25.10.2023, у справі № 918/800/23

за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Білокоровицьке лісове господарство" Державного підприємства "Ліси України"

до відповідача Фізичної особи-підприємця Самойлика Віктора Сергійовича

про стягнення сумі 165 166 грн 35 коп.

В серпні 2023 року Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі філії "Білокоровицьке лісове господарство" Державного підприємства "Ліси України" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Фізичної особи-підприємця Самойлика Віктора Сергійовича (далі - відповідач) про стягнення 165 166,35 грн.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 23.10.2023 у справі № 918/800/23 позов Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Білокоровицьке лісове господарство" Державного підприємства "Ліси України" до відповідача Фізичної особи-підприємця Самойлика Віктора Сергійовича про стягнення 165 166,35 грн задоволено.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Самойлика Віктора Сергійовича на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Білокоровицьке лісове господарство" Державного підприємства "Ліси України" 112 899,87 грн основного боргу, 45 511,69 грн інфляційних втрат, 6 754,79 грн 3% річних та 2 684,00 грн судового збору.

Відповідач Фізична особа-підприємець Самойлик Віктор Сергійович, не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Рівненської області від 23.10.2023 у справі № 918/800/23 скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити частково.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає:

- у позовній заяві позивач стверджував, що ним передано у власність відповідачу товар на загальну суму 271 941,16 грн, що підтверджується доданими доказами: договором купівлі-продажу № 197/23-03-2021 від 23.03.2021, специфікацією, нарядом № 705 від 14.05.2021, товарно-транспортною накладною № 988314 від 13.05.2021, нарядом № 690 від 13.05.2021, товарно-транспортною накладною № 855764 від 07.05.2021, нарядом № 673 від 07.05.2021, товарно-транспортною накладною № 395012 від 15.05.2021;

- із змісту наданої позивачем товарно-транспортної накладної № 395012 від 15.05.2021 вбачається, що сума поставки 98 220,95 грн, отримання та перевезення лісоматеріалів здійснював перевізник Кренько Г.М. (автомобіль: МАН державний № НОМЕР_1 , причіп державний № НОМЕР_2 ), від імені якого міститься лише підпис водія Лашта В.Є.;

- у вказаних накладних, в графах "Деревину одержав" відсутній підпис особи вантажоодержувача, яка одержала зазначений у товарно-транспортних накладних товар;

- сторонами не погоджувалося покладення на водія Лашта В.Є. обов`язків експедитора по доставці одержувачу товару, зазначеного в товарно-транспортних накладних;

- ФОП Самойлик В.С. не уповноважував зазначеного водія на отримання від його імені у "Білокоровицьке лісове господарство" вантажу, зазначеного у вказаних товарно-транспортних накладних (договір перевезення, довіреність тощо);

- в якості ще одного доказу здійснення поставок, зокрема, поставки на суму 98 220,95 грн позивач надав наряди на відпуск продукції: № 705 від 14.05.2021, № 690 від 13.05.2021, № 673 від 07.05.2021, які є внутрішніми документами позивача, тобто є одностороннім правочином, а тому не породжують будь-яких зобов`язань для відповідача;

- враховуючи вищевикладене позивач не надав доказів передання товару в заявленому в позовних вимогах об`ємі, а саме не підтвердив факт передання у власність відповідача необробленої деревини на суму 98 220,95 грн за товарно-транспортною накладною ТТН № 395012 від 15.05.2021, оскільки відсутні будь-які докази прийняття зазначеної продукції самим ФОП Самойликом С.М. чи його довіреною особою;

- водночас відповідач не заперечує факт поставок лісопродукції за товарно-транспортними накладними № 855764 від 07.05.2021 та № 988314 від 13.05.2021 на загальну суму 173 720,21 грн, внаслідок оплати яких не у повному обсязіі виникла заборгованість у сумі 14 678,92 грн.

З огляду на зазначене, скаржник вважає, що позовна заява Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Білокоровицьке лісове господарство" ДП "Ліси України" підлягає частковому задоволенню.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Самойлика Віктора Сергійовича на рішення Господарського суду Рівненської області від 23.10.2023 у справі № 918/800/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на "10" січня 2024 року о 10:00 год.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.01.2024 задоволено клопотання (вх.№ 12/24 від 02.01.2024) представника Фізичної особи-підприємця Самойлика Віктора Сергійовича адвоката Василишина Костянтина Вікторовича про участь в судовому засіданні 10.01.2024 о 10:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду /а.с. 152/.

04.01.2024 ухвалу від 03.01.2024 доставлено до електронного кабінету адвоката Василишина К.В. /а.с. 153/.

10.01.2024 в судове засідання позивач та відповідач явку повноважних представників не забезпечили.

Разом з тим 08.01.2024 (вх. № 193/24) від представника ФОП Самойлика В.С. адвоката Василишина К.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату та час у зв`язку з його участю у невідкладних слідчих діях як захисника підозрюваного у кримінальному провадженні 10.01.2024. До клопотання долучено повістку про виклик до слідчого управління ГУНП в Тернопільській області /а.с. 154-159/.

Згідно з ч. 11, 12 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Разом з тим у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Крім того колегія суддів зазначає, що апелянт своєчасно, 23.11.2023, повідомлений про дату, час і місце розгляду справи 10.01.2024, про що свідчить довідка про доставку електронного листа /а.с. 144/, відповідно у скаржник було достатньо часу для забезпечення явки в судове засідання іншого представника, оскільки діюче законодавство не обмежує представництво інтересів в суді певним колом осіб.

Отже клопотання представника скаржника адвоката Василишина К.В. про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що ухвалою суду від 23.11.2023 явка представників сторін в судове засідання 10.01.2024 обов`язковою не визнавалась, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представників позивача та відповідача, оскільки їх не явка не перешкоджає перегляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2021 року між Державним підприємством "Білокоровицьке лісове господарство" (правонаступником якого є Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі філії "Білокоровицьке лісове господарство" ДП "Ліси України") (далі - продавець) та Фізичною особою-підприємцем Самойликом Віктором Сергійовичем (далі - покупець) за результатами проведеного аукціону із продажу необробленої деревини заготівлі на 2 квартал 2021 року, який відбувся 23 березня 2021 року, укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини № 197/23-03-2021 (далі - договір) /а.с. 12-13/.

На підставі пунктів 1.1 та 1.2 "Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини на Товарній біржі "Всеукраїнська лісова біржа", затвердженого рішенням Біржового комітету ТБ "ВЛБ" (протокол зборів Біржового комітету № 12 від 07 липня 2018 року), продавець продає, а покупець купує товар для власної переробки. Товаром по цьому договору є необроблена деревина, стандартизована в лоти, та реалізована під час аукціону, а саме: № 129, № 136. Деталізована інформація про лоти зафіксована в специфікації, що додається до цього договору та є його невід`ємною частиною (п.п. 1.2, 1.3, 1.4 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору загальна вартість товару, що є предметом цього договору, складає 298500,00 грн.

Покупець здійснює оплату (передоплата 100 % вартості) кожної партії товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця в сумі, що зазначається в рахунку (рахунках) протягом 3 (трьох) банківських днів після дня отримання рахунку (рахунків) (п. 2.4 договору).

Відповідно до п. 3.2 продавець передає товар у власність покупця за умовами франко-склад продавця (франко-нижнй, франко-верхнії, EXW-нижній) відповідно до специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору.

Продавець має право на своєчасне отримання коштів за проданий товар відповідно до умов цього договору (п. 4.1.1 договору).

Покупець має право на своєчасне та в повному обсязі отримання товару від продавця відповідно до умов цього договору (п. 4.3.1 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору.

Пунктом 5.5 договору визначено, що в разі виникнення будь-яких спорів, щодо виконання цього договору, якщо сторони не можуть дійти до взаємної згоди, суперечки та розбіжності не можуть бути вирішені шляхом проведення переговорів, вони вирішуються в судовому порядку, встановленому чинним законодавством України.

Договір діє з 01 квітня 2021 року по 30 червня 2021 року (п. 7.2 договору).

Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п. 7.3 договору).

Позивач стверджує, що на виконання умов договору продано (поставлено) та передано продукцію на загальну суму 271 941,16 грн за товарно-транспортними накладними: ЖТД № 855764 від 07.05.2021 на суму 85 041,29 грн, ЖТД № 988314 від 13.05.2021 на суму 88 678,92 грн, ЖТЕ № 395012 від 15.05.2021 на суму 98 220,95 грн /а.с. 15, 16, 17 на звороті/.

В свою чергу відповідач здійснив оплату частково у загальній сумі 159 041,19 грн, в т.ч. 16.06.2021 - за платіжним дорученням № 10 на суму 85 041,29 грн з призначенням платежу "оплата за матеріали зг ТТН № 855764 від 07.05.2021", 10.11.2021 - за платіжним дорученням № 3 на суму 50 000,00 грн з призначенням платежу "оплата згідно ТТН № 988314 від 13.05.2021" /а.с. 20/.

З метою досудового врегулювання спору позивач надіслав відповідачу претензію від 17.05.2022, в якій повідомив про наявність станом на 17.05.2022 за даними бухгалтерського обліку ДП "Білокоровицьке лісове господарство" заборгованості у розмірі 136 899,87 грн, та ставилася вимога погасити вищевказаний борг /а.с. 18/.

Відповідач вказану претензію отримав 27.05.2022 та здійснив часткову оплату на загальну суму 24 000,00 грн, в т.ч. за платіжними дорученнями № 5 від 26.05.2022 на суму 10 000,00 грн та № 7 від 24.06.2022 на суму 14 000,00 грн, у яких у графі призначення платежу вказано "оплата за лісопродукцію" /а.с. 19/.

Отже позивач вважає, що відповідач не здійснив оплату за поставлену та прийняту продукцію у розмірі 112 899,97 грн.

Наведене вище слугувало підставою для звернення позивача з позовом до суду про стягнення 112899,97 грн заборгованості, 45 511,69 грн інфляційних втрат та 6 754,79 грн 3% річних, нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України.

Місцевий господарський суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, дійшов висновку про те, що товар проданий позивачем та отриманий відповідачем без зауважень згідно з ТТН № 855764 від 07.05.2021, № 988314 від 13.05.2021, № 395012 від 15.05.2021, оплата відповідачем проведена частково, тому заборгованість відповідача перед позивачем за поставлену деревину становить 112 899,87 грн, яка підлягає стягненню. Одночасно суд першої інстанції встановив, що позивачем вірно нараховано 6 754,79 грн 3% річних та 45 511,69 грн інфляційних втрат, відповідно, позовні вимоги задоволив у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, а оскаржуване рішення скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

За змістом ст. 626, 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 525, 526, 629 ЦК України та ст. 193 ГК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що правовідносини сторін виникли на підставі договору купівлі-продажу необробленої деревини № 197/23-03-2021 від 23.03.2023.

У відповідності до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 4 ст. 656 ГК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У відповідності до ст. 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк.

Загальна вартість товару, що є предметом цього договору, складає 298 500,00 грн (п. 2.1 договору).

По факту готовності партії товару продавець надає покупцеві повідомлення про готовність товарної партії та запрошення на відбір товару (до відвантаження) (п. 2.2 договору).

Покупець протягом 3 робочих днів з моменту отримання запрошення, при необхідності, проводить відбір товару. За результатами проведеного відбору складається Специфікація та при необхідності акт відбору. В разі, якщо відбір товару покупцем не проводиться, рахунок виставляється продавцем через три дні з моменту направлення покупцю запрошення (п. 2.3 договору).

Покупець здійснює оплату (передоплата 100 % вартості) кожної партії товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця в сумі, що зазначається в рахунку (рахунках) протягом 3 (трьох) банківських днів після дня отримання рахунку (рахунків) (п. 2.4 договору).

Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплатити продавцеві грошові кошти в якості оплати за товар на умовах та способом передбаченим цим договором (п. 4.4.1), нести відповідальність за порушення умов договору (п. 4.4.3).

Відповідно до п. 3.2 продавець передає товар у власність покупця за умовами франко-склад продавця (франко-нижній, франко-верхній, EXW-нижній) відповідно до специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору.

В порушення п. 2.2, 2.3, 2.4 договору у матеріалах справи відсутні докази вчинення продавцем таких дій - повідомлення про готовність партії товару, запрошення на відбір товару, виставлення рахунків на оплату.

Позивач на підтвердження поставки товару до позовної заяви додав наряд № 673 від 07.05.2021, наряд № 690 від 13.05.2021, наряд № 705 від 14.05.2021, які підписані директором, гол.бухгалтером та менеджером зі збуту ДП "Білокоровицьке лісове господарство" без розшифровки підпису та які є внутрішніми документами позивача, складення яких не передбачено умовами договору купівлі-продажу, відповідно вказані наряди не можуть підтверджувати поставку товару відповідачу /а.с. 15-17/.

Позивач до позовної заяви на підтвердження поставки товару відповідачу вартістю 271 941,16 грн додав товарно-транспортні накладні:

- ЖТД № 855764 від 07.05.2021 на суму 85 041,29 грн,

- ЖТД № 988314 від 13.05.2021 на суму 88 678,92 грн,

- ЖТЕ № 395012 від 15.05.2021 на суму 98 220,95 грн /а.с. 15, 16, 17 на звороті/.

Судом встановлено, що ТТН № 855764 від 07.05.2021 містить підпис майстра лісозаготівлі Яроменко Р.В., який деревину відпустив, підпис водія Лашта В.Є., що прийняв деревину до перевезення, підпис особи-одержувача деревини відсутній; ТТН № 988314 від 13.05.2021 містить підпис майстра лісозаготівлі Данюка М.П., який деревину відпустив, та підпис водія Лашта В.Є., що прийняв деревину до перевезення, підпис особи-одержувача деревини - відсутній; ТТН № 395012 від 15.05.2021 містить підпис майстра лісозаготівлі Фоміна А.Л., який деревину відпустив, підпис водія Лашта В.Є., що прийняв деревину до перевезення, та підпис особи-одержувача деревини без зазначення прізвища, ім`я та по батькові особи, тобто без ідентифікації.

Відповідач в свою чергу визнає, що загальна вартість поставленої на його адресу продукції становить 173 720,21 грн за товарно-транспортними накладними № 855764 від 07.05.2021 на суму 85 041,29 грн та № 988314 від 13.05.2021 на суму 88 678,92 грн.

Разом з тим в порушення умов договору щодо здійснення 100% попередньої оплати товару відповідач частково розрахувався за поставлену продукцію після її отримання.

Так відповідач здійснив оплату у 2021 році у загальній сумі 159 041,19 грн, в т.ч. 16.06.2021 - за платіжним дорученням № 10 на суму 85 041,29 грн з призначенням платежу "оплата за матеріали зг ТТН № 855764 від 07.05.2021", 10.11.2021 - за платіжним дорученням № 3 на суму 50 000,00 грн з призначенням платежу "оплата згідно ТТН № 988314 від 13.05.2021" /а.с. 20/.

Тобто зазначення відповідачем у платіжних документах про оплату товару за ТТН № 855764 від 07.05.2021 та ТТН № 988314 від 13.05.2021 свідчить про визнання ФОП Самойлик В.С. вказаних поставок навіть за відсутності підпису особи про одержавння товару на самих ТТН.

З метою досудового врегулювання спору позивач надіслав відповідачу претензію від 17.05.2022, в якій повідомив про наявність станом на 17.05.2022 за даними бухгалтерського обліку ДП "Білокоровицьке лісове господарство" заборгованості у розмірі 136 899,87 грн, та поставив вимогу погасити вищевказаний борг /а.с. 18/.

Судом встановлено, що у вказаній претензії відсутні посилання на підставу виникнення заборгованості відповідача, зокрема, договір, товарно-транспортні накладні, докази часткової оплати.

Відповідач претензію отримав 27.05.2022 та здійснив після її отримання часткову оплату на загальну суму 24 000,00 грн, в т.ч. за платіжними дорученнями № 5 від 26.05.2022 на суму 10 000,00 грн та № 7 від 24.06.2022 на суму 14 000,00 грн, призначення платежу вказано "оплата за лісопродукцію" /а.с. 19/.

Згідно з п. 3.4 договору датою передачі товару продавцем та прийому його покупцем, тобто датою поставки вважається дата товарно-транспортної накладної.

Перехід права власності на товар відбувається з моменту відвантаження придбаного товару відповідно до умов цього договору (п. 3.5 догвоору).

З вищенаведених положень договору, можна дійти висновку, що саме товарно-транспортна накладна є документом, що підтверджує факт здійснення поставки товару.

Згідно з ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою (абзац перший пункту 2.5 Положення).

Згідно з ч. 11, 12 ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні.

Факт надання послуги при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Як вбачається зі змісту наданої позивачем товарно-транспортної накладної, а саме № 395012 від 15.05.2021, сума поставки 98 220,95 грн, отримання та перевезення лісоматеріалів здійснював перевізник ОСОБА_1 (автомобіль: МАН державний № НОМЕР_1 , причіп державний № НОМЕР_2 ), від імені якого міститься лише підпис водія ОСОБА_2 .

Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, водій може виконувати обов`язки супровідника вантажів (експедитора), однак виконання водієм такого обов`язку має відбуватися за погодженням сторін.

В матеріалах справи відсутні докази того, що сторонами погоджено покладення на водія ОСОБА_2 обов`язків експедитора по доставці одержувачу товару, зазначеного в товарно-транспортних накладних.

Також матеріали справи не містять доказів того, що ФОП Самойлик В.С. уповноважував зазначеного водія на отримання від його імені у "Білокоровицьке лісове господарство" вантажу згідно з товарно-транспортною накладною № 395012 від 15.05.2021, сума поставки 98 220,95 грн (договір перевезення, довіреність тощо).

Крім того у вказаній накладній, в графі "Деревину одержав" міститься підпис особи, яка одержала зазначений у товарно-транспортній накладній № 395012 від 15.05.2021 товар, натомість відсутні прізвище, ініціали цієї особи, посада, а також відсутні відомості щодо її повноважень на отримання зазначеного товару, за допомогою яких можна ідентифікувати особу, що одержавла товар.

Тобто подана позивачем товарно-транспортна накладна № 395012 від 15.05.2021, сума поставки 98 220,95 грн, не підтверджує факт отримання відповідачем товару 15.05.2021, оскільки в останній відсутні відомості щодо отримання товару уповноваженою відповідачем особою, а також позивачем не доведено факт наявності у водія повноважень на отримання від позивача товару для доставки його саме відповідачу.

Інших доказів передання відповідачу товару на суму 98 220,95 грн матеріали справи не містять.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 98 220,95 грн за товарно-транспортною накладною № 395012 від 15.05.2021 не підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, вищезазначених обставин не врахував та дійшов помилкового висновку про поставку відповідачу товару на суму 98 220,95 грн за ТТН № 395012 від 15.05.2021.

Водночас відповідач визнає факт поставки товару за товарно-транспортними накладними № 855764 від 07.05.2021 та № 988314 від 13.05.2021 на загальну суму 173 720,21 грн.

Оскільки відповідач здійснив оплату товару на загальну суму 159 041,29 грн, заборгованість відповідача перед позивачем становить 14 678,92 грн (173 720,21 грн - 159 041,29 грн).

Щодо вимог про стягнення 6754,79 грн 3 % річних та 45 511,69 грн інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що у порушення умов договору відповідач 100% попередню оплату за товар не здійснював, а тому з урахуванням ч. 1 ст. 692 ЦК України відповідач зобов`язаний був оплатити товар після його прийняття 07.05.2021 - за ТТН № 855764 на суму 85 041,29 грн та 13.05.2021- за ТТН № 988314 від 13.05.2021 на суму 88 678,92 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд апеляційної інстанції здійснив за допомогою системи комплексного інформаційного забезпечення LIGA360 власний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, які підлягають стягненню з відповідача, за вказаний позивачем у своїх розрахунках період нарахування. За розрахунком суду розмір 3% річних становить 1 624,24 грн, інфляційних втрат - 9 607,73 грн /а.с. 158-159/.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог на загальну суму 25 910,89 грн, в т.ч. 14 678,92 грн основного боргу, 1 624,24 грн 3% річних, 9 607,73 грн інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Самойлика Віктора Сергійовича на рішення Господарського суду Рівненської області від 23.10.2023 у справі № 918/800/23 підлягає задоволенню частково, рішення Господарського суду Рівненської області від 23.10.2023 у справі № 918/800/23 необхідно скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 14 678,92 грн основного боргу, 1 624,24 грн 3% річних, 9 607,73 грн інфляційних втрат, що в сумі становить 25 910,89 грн, у стягненні 98 220,95 грн основного боргу, 5 130,55 грн 3% річних, 35 903,96 грн інфляційних втрат, що в сумі становить 139 255,46 грн слід відмовити.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 14 ст. 129 ГПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що позивачем у позові заявлено до стягнення 165 166,35 грн, сума задоволених позовних вимог (25 910,89 грн) у процентному співвідношенні із сумою заявлених позивачем позовних вимог становить 15,69% (25 910,89 грн : 165 166,35 грн х 100%), у процентному співвідношенні із сумою відмовлених позовних вимог становить 84,31%.

На підставі ст. 129 ГПК України на відповідача покладається 421,12 грн витрат позивача по сплаті судового збору за подання позову, на позивача покладаються витрати відповідача за подання апеляційної скарги у розмірі 3 394,32 грн.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки в судове засідання 10.01.2024 представники сторін не з`явилися, тому у відповідності до ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення цієї постанови є дата складення її повного тексту.

Керуючись ст. 123, 129, 240, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Самойлика Віктора Сергійовича на рішення Господарського суду Рівненської області від 23.10.2023 у справі № 918/800/23 задоволити частково.

Рішення Господарського суду Рівненської області від 23.10.2023 у справі № 918/800/23 скасувати.

Ухвалити нове рішення.

"1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Самойлика Віктора Сергійовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_3 ) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Білокоровицьке лісове господарство" Державного підприємства "Ліси України" (11054, Житомирська область, Коростенський район, смт. Нові-Білокоровичі, вул. Гагаріна, 1, код 45066737) 14 678 (чотирнадцять тисяч шістсот сімдесят вісім) грн 92 коп. основного боргу, 9 607 (дев`ять тисяч шістсот сім) грн 73 коп. інфляційних втрат, 1 624 (одна тисяча шістсот двадцять чотири) грн 24 коп. 3 % річних, 421 (чотириста двадцять одна) грн 12 коп витрат по сплаті судового збору за подання позову.

Видати наказ.

3. У позові про стягнення 98 220,95 грн основного боргу, 35 903,96 грн інфляційних втрат та 5 130,55 грн 3% річних - відмовити".

Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Білокоровицьке лісове господарство" Державного підприємства "Ліси України" (11054, Житомирська область, Коростенський район, смт. Нові-Білокоровичі, вул. Гагаріна, 1, код 45066737) на користь Фізичної особи-підприємця Самойлика Віктора Сергійовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_3 ) 3 394 (три тисячі триста дев`яносто чотири) грн 32 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Видати наказ.

Господарському суду Рівненської області видати накази на виконання цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу № 918/800/23 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "17" січня 2024 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Тимошенко О.М.