ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
12.01.2024 року м.Дніпро Справа № 904/2530/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Чус О.В. (доповідач)
суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.
розглянувши у порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового рішення Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЙТ" щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з апеляційним переглядом у справі №904/2530/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЙТ", м. Кривий Ріг,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІГ СІТІ ГРУП", м. Дніпро
про стягнення заборгованості у розмірі 37 837, 44 грн.,
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2023 закрито провадження у справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БІГ СІТІ ГРУП" основного боргу у розмірі 24 483, 60 грн. Позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "БІГ СІТІ ГРУП" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВАЙТ інфляційні витрати у розмірі - 7 452, 08 грн, 3% річних у розмірі - 937, 76 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000, 00 грн та судовий збір у розмірі 2 684, 00 грн. Судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7 300 грн залишено за позивачем.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 05.12.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БІГ СІТІ ГРУП" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2023 у справі №904/2530/23 - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2023 у справі №904/2530/23 - залишено без змін. У відзиві на апеляційну скаргу було зазначено заяву позивача про відшкодування відповідачем судових витрат.

08.12.2023 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЙТ" через систему «Електронний Суд» до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, понесених у зв`язку з апеляційним переглядом у справі № 904/2530/23.

Заява (клопотання) представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЙТ" мотивовано тим, що розмір витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат на оплату послуг адвоката був визначений договором про надання правової допомоги №04-01/23 від 04.01.2023, укладений між адвокатом Скок А.В. та ТОВ «ВАЙТ» і сплачений адвокату гонорар під час розгляд справи в суді апеляційної інстанції, остаточний розмір якого визначено сторонами актом виконаних робіт № 11 від 27.10.2023 в розмірі 5300 (п`ять тисяч триста) грн.00 коп. Відповідний розмір гонорару був сплачений ТОВ «ВАЙТ» згідно платіжної інструкції « 24998 від 07.11.2023 року в повному обсязі.

11.12.2023 Господарським судом Дніпропетровської області на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2023 та Постанови Центрального апеляційного Господарського суду від 05.12.2023, які набрали законної сили 05.12.2023 винесено наказ на примусове виконання та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "БІГ СІТІ ГРУП" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙТ» інфляційні витрати у розмірі - 7 452, 08 грн, 3% річних у розмірі - 937, 76 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000, 00 грн та судовий збір у розмірі 2 684, 00 грн.

В постанові Центрального апеляційного господарського суду від 05.12.2023 у даній справі не вирішувалося питання щодо розподілу судових витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.12.2023 призначено розгляд заяви/клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙТ» про стягнення судових витрат, понесених у зв`язку з апеляційним переглядом у справі № 904/2530/23 у порядку письмового провадження.

26.12.2023 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "БІГ СІТІ ГРУП" через систему «Електронний Суд» до Центрального апеляційного господарського суду надійшло заперечення на клопотання (заяву) про ухвалення додаткового рішення у справі щодо судових витрат на оплату правничої допомоги позивача в сумі 5300,00 грн, які є завищеними для такої категорії справи та її складності, а тому вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у справі № 904/2530/23, колегія суддів вважає за необхідним зазначити наступне.

Згідно ч 2 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

Частиною першою статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас, за змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказана правова позиція щодо застосування норм права викладена у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, в постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Згідно з пунктом частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частини 3, 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Матеріалами справи підтверджується, що між ТОВ «ВАЙТ» та адвокатом Скок А.В. було укладено договір про надання правової допомоги №04-01/23 від 04.01.2023, відповідно до якого сторони визначили, що за правову допомогу клієнт ТОВ «ВАЙТ» сплачує адвокату гонорар, остаточний розмір якого визначається сторонами актом виконаних робіт. (а.с. 162-163)

Відповідно до Акту виконаних робіт № 11 від 27.10.2023 року Адвокатом була надана правова допомога відповідно до Договору про надання правової допомоги №04-01/23 від 04.01.2022 року. (а.с. 164)

Сторони визначили, що загальний розмір гонорару Адвоката під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції складає 5 300 (п`ять тисяч триста) грн. 00 коп. Відповідний розмір гонорару адвоката був сплачений ТОВ «ВАЙТ» згідно платіжної інструкції №24998 від 07.11.2023 року в повному обсязі (а.с. 166)

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини. Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі Двойних проти України (пункт 80), від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі/West Alliance Limited проти України, від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Стосовно заперечення на клопотання (заяву) від відповідача про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі щодо розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Дослідивши подані позивачем документи, співмірність суми витрат із складністю справи та відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, суд апеляційної інстанції вважає, що розмір заявлених позивачем витрат на правову (правничу) допомогу в Центральному апеляційному господарському суді у сумі 5 300,00 грн відповідає критерію реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру з огляду на предмет позову, його складність та обсяг доказів у справі.

За таких обставин заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙТ» про винесення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 904/2530/23 підлягає задоволенню на суму 5 300,00 грн.

Керуючись статтями 126, 129, 221, 244, 282, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙТ» про винесення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 904/2530/23 задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БІГ СІТІ ГРУП", м. Дніпро на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙТ», м. Кривий Ріг 5 300,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, про що видати наказ.

Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко