РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.01.2024Справа № 910/9200/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Стасюка С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Пак"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артпласт Компані"

про стягнення 241 999,12 грн.

Без виклику представників учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко Пак" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артпласт Компані" (відповідач) про стягнення 241 999,12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про реструктуризацію боргу від 31.03.2021 в частині здійснення своєчасної оплати наявної заборгованості.

2. Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач своїм правом не скористався у визначений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд вказує, що ухвала суду від 19.06.2023 направлялася на адресу відповідача поштовим повідомленням № 891 та як вбачається з наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, дане відправлення вручено відповідачу 05.07.2023.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач повідомлявся про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

31.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко Пак" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Артпласт Компані" (боржник) був укладений договір про реструктуризацію боргу б/н за умовами п. 1.1. якого кредитор та боржник домовились про реструктуризацію існуючої заборгованості за наступними договорами: договір № 2 від 01.02.2018 укладеного між боржником ТОВ "Артпласт Компані" та кредитором ТОВ "Еко Пак" сума заборгованості боржника перед кредитором становить 834 727, 54 грн, договір про переведення боргу №1 від 29.03.2021 укладеного між ТОВ "ВГ "Артпласт", ТОВ "Артпласт Компані" та ТОВ "Еко Пак", сума заборгованості боржника перед кредитором становить 1 164 278, 54 грн, договір про переведення боргу № 2 від 29.03.2021 укладеного між "Агромак Трейд", ТОВ "Артпласт Компані" та ТОВ "Еко Пак", сума заборгованості боржника перед кредитором становить 500 993, 92 грн, а загальна сума заборгованості становила 2 500 000, 00 грн. Сторонами було вирішено встановити строк для погашення боргу 10 календарних місяців.

Згідно п. 2.1. договору сума заборгованості, що підлягає реструктуризації відповідно до пункту 1.1. договору, становить 2 500 000, 00 грн, що підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків, який в обов`язковому порядку додається до договору та є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 2.2. договору боржник зобов`язався виплатити у повному обсязі заборгованість, зазначену в пункті 2.1. договору, шляхом перерахування щомісяця коштів на поточний рахунок кредитора різними платежами по наступному графіку: до 30.04.2021 - 200 000, 00 грн; до 31.05.2021 - 220 000,00 грн; до 30.06.2021 - 250 000, 00 грн; до 31.07.2021 - 260 000, 00 грн; до 31.08.2021 - 270 000, 00 грн; до 30.09.2021 - 280 000, 00 грн; до 31.10.2021 - 300 000, 00 грн; до 30.11.2021 - 300 000, 00 грн; до 31.12.2021 - 300 000, 00 грн; до 31.01.2022 - 120 000, 00 грн.

Натомість, позивач вказує, що відповідач свої зобов`язання за вищевказаним договором у повному обсязі не виконав, внаслідок чого, в останнього утворилася заборгованість, яка станом на час звернення з даним позовом становить 241 999, 12 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 7 ст. 179 ГК України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ч. 1 ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до положень ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частинами 1, 2 ст. 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Як було встановлено судом вище, 31.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко Пак" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Артпласт Компані" був укладений договір про реструктуризацію боргу відповідно до умов якого сума заборгованості, що підлягає реструктуризації відповідно до пункту 1.1. договору, становить 2 500 000, 00 грн, яку боржник зобов`язався виплачувати частинами, крайня частина повинна була бути сплачена у строк до 31.01.2022.

Натомість, позивач вказує, що відповідач свої зобов`язання за договором про реструктуризацію боргу від 31.05.2021 виконав частково, внаслідок чого, в останнього утворилася заборгованість, яка станом на час звернення з даним позовом становить 241 999, 12 грн.

В той час, суд вказує, що заперечень відповідача щодо наявної суми заборгованості в матеріалах справи не міститься, доводів позивача щодо часткового виконання договірних зобов`язань, відповідачем спростовано не було, доказів, щоб свідчили про протилежне суду не представлено.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, оскільки, відповідач не спростував доводів позивача та відповідно не надав суду доказів виконання обумовлених договірних зобов`язань в повному обсязі, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору про реструктуризацію боргу від 31.03.2021 та положення ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Враховуючи встановлений судом факт порушення відповідачем договірних зобов`язань в частині здійснення повного та своєчасного виконання обумовлених договором про реструктуризацію боргу від 31.05.2021 зобов`язань в частині сплати боргу, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Пак" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Артпласт Компані" заборгованості в сумі 241 999, 12 грн підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Пак" - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Артпласт Компані" (02125, м. Київ, пр-т Визволителів, 13, офіс 103; ідентифікаційний код 41490475) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Пак" (49019, м. Дніпро, вул. Квітки-Основ`яненка, 5; ідентифікаційний код 32708092) заборгованість в сумі 241 999 (двісті сорок одна тисяча дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн.12 коп. та судовий збір в сумі 3 630 (три тисячі шістсот тридцять) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 15.01.2024

Суддя Сергій СТАСЮК