ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"03" січня 2024 р.м. Одеса № 916/5699/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Сулімовської М.Б., розглянувши матеріали заяви

за позовом: Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (, 68001, Одеська область, м.Чорноморськ, вул.Праці, буд.6)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" (, 68000, Одеська область, м.Чорноморськ, вул.Транспортна, 20/1)

про стягнення 2987157,12 грн.

в с т а н о в и в:

Позивач Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" про стягнення 2987157,12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Договору про перевантаження експортних ген.вантажів від 05.04.2019 в частині оплати наданих послуг.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення її без руху, з огляду на наступне.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Так відповідно до додатків до позовної заяви позивачем зазначено:

- в пунктах 4 і 6 про подання копії Додаткової угоди від 31.12.2019;

- в пунктах 15 і 17 про подання копії акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №Е/6 687 від 29.06.2019.

Разом з тим, фактично позивачем подано по одному примірнику означених додаткової угоди та акту.

Позивачу слід надати пояснення вказаних розбіжностей щодо зазначення наведених доказів у двох пунктах додатків до позову та їх фактичного подання в одному примірнику.

Також, на підтвердження заявлених вимог позивачем надано, зокрема, копії коносаменту, плану та документу під назвою manifest of cargo, які складені іноземною мовою.

Суд зазначає, що статтею 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

Приписами ч.1, ч.2 ст.12 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" передбачено, що судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.10 Господарського процесуального кодексу України, господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою. Суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою.

Так, ч.3, ч.4 ст.10 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною 1 ст.1 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", що набрав чинності 16.07.2019, встановлено, що єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова.

Згідно ч.2, ч.3 ст.1 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", статус української мови як єдиної державної мови зумовлений державотворчим самовизначенням української нації. Державний статус української мови є невіддільним елементом конституційного ладу України як унітарної держави.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.1 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", статус української мови як єдиної державної мови в Україні визначається виключно Конституцією України. Порядок функціонування і застосування державної мови визначається виключно законом.

Відтак, ч.8 ст.1 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" передбачено, що українська мова як єдина державна мова виконує функції мови міжетнічного спілкування, є гарантією захисту прав людини для кожного українського громадянина незалежно від його етнічного походження, а також є фактором єдності і національної безпеки України.

Частиною 1, частиною 6 ст.13 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" визначено, що мовою нормативно-правових актів і актів індивідуальної дії, діловодства і документообігу органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування є державна мова. Органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом.

Згідно ч.1 ст.14 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", в судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Згідно ст.79 Закону України "Про нотаріат" від 02 вересня 1993 року, нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Відповідно до пункту 7 глави 8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, у разі якщо документи, що посвідчуються, видаються або засвідчуються, викладені на двох і більше окремих аркушах, вони повинні бути з`єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення їх цілісності, із зазначенням кількості прошитих (прошнурованих), пронумерованих і скріплених аркушів, з проставлянням підпису та печатки нотаріуса.

Отже, позивач мав подати до суду документи, а саме: коносамент, план та документ під назвою manifest of cargo з офіційним перекладом на українську мову, який посвідчений нотаріусом.

Для усунення вказаного недоліку позивачу слід надати копії коносаменту, плану та документу під назвою manifest of cargo з офіційним нотаріально посвідченим перекладом на українську мову.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

За таких обставин, оскільки позивачем не дотримано вищезазначених вимог, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення допущених недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 172, ч.1 ст.174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

1. Позовну заяву Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали шляхом подання відповідних доказів і пояснень, зазначених в ухвалі.

3. Заяву про усунення недоліків позовної заяви та додані до неї докази направити відповідачу. Докази направлення (опис вкладення у цінний лист з поіменним переліком документів, поштову накладну, фіскальний чек) подати до суду.

4. Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

5. Копію ухвали направити позивачу.

Суддя М.Б. Сулімовська

Ухвала суду набрала законної сили 03.01.2024, оскарженню не підлягає.