ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" січня 2024 р.м. Одеса № 916/5632/23

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

розглянувши матеріали за вх. № 6214/23 від 25.12.2023

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САНМОБІЛ" (65026, Одеська область, місто Одеса, Митна площа, будинок 1; )

до відповідачів:

1) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65048, Одеська область, місто Одеса, вулиця Велика Арнаутська, будинок 15; )

2) Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (65026, Одеська область, місто Одеса, площа Митна, будинок 1; код ЄДРПОУ ВП 38728457)

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправними та такими, що не підлягають виконанню рахунків,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "САНМОБІЛ", звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (відповідач-1), Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (відповідач-2), в якому просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати розглянути клопотання № 76 від 22 грудня 2023 року щодо видачі довідки про невикористання майна, яке знаходиться в оренді;

2) визнати протиправними та такими, що не підлягають виконанню рахунки: № 400005 від 13.01.2023; № 400027 від 06.03.2023; № 400043 від 03.04.2023; № 400059 від 03.05.2023; № 400076 від 05.06.2023; № 400092 від 04.07.2023; № 400108 від 02.08.2023; № 400126 від 29.08.2023; № 400156 від 30.10.2023.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач-1 проявляв бездіяльність щодо видачі довідки, яка засвідчує факт невикористання орендованого позивачем майна, що призвело до виставлення рахунків відповідачем-2, які є передчасними та незаконними з огляду на зміну істотних умов праці та неможливості використовувати орендоване майно.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд зазначає наступне.

Частиною третьою статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що місцеві господарські суди розглядають справи, які виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 45 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Враховуючи викладене, спір підвідомчий господарському суду, якщо склад його учасників відповідає нормам статей 4, 45 Господарського процесуального кодексу України, а спірне правовідношення носить господарський характер.

У силу приписів статті 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

В силу положень статті 89 Цивільного кодексу України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.

Відповідно до чинного законодавства, юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами.

Згідно зі статтею 64 Господарського кодексу України функції, права та обов`язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством.

Частиною першою статті 95 Цивільного кодексу України визначено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Відповідно до частини третьої статті 95 Цивільного кодексу України філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру (частина п`ята статті 95 Цивільного кодексу України).

Тобто філії, представництва, інші відокремлені підрозділи наділяються певною господарською компетенцією. Втім, не маючи статусу юридичної особи, такі підрозділи не наділяються самостійною господарською процесуальною правоздатністю та дієздатністю.

Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи щодо здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу.

Слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відособлений підрозділ, і рішення приймається щодо підприємства чи організації юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу. Необхідно також враховувати, що саме лише зазначення в установчих документах чи положенні про наявність у відокремленого підрозділу права представляти юридичну особу в суді (господарському суді) не свідчить про надання такому підрозділові відповідних повноважень та визначення кола таких повноважень.

Відповідно до частини першої статті 44 Господарського процесуального кодексу України усі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність).

З урахуванням цивільно-правового статусу філій та представництв недопустимою є участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу, як складової частини юридичної особи, що його створила.

Філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у господарському процесі.

Тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у господарському процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення господарського спору.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, відповідачем-2 визначено Одеську філію Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (код ЄДРПОУ ВП 38728457), яка не є юридичною особою, а тому не може виступати стороною у господарському процесі.

Водночас відповідач-1 - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях є юридичною особою, у зв`язку з чим може бути стороною у господарському процесі та відповідачем у даній справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

За таких обставин, у відкритті провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САНМОБІЛ" до Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправними та такими, що не підлягають виконанню рахунків слід відмовити.

Щодо позову Товариства з обмеженою відповідальністю "САНМОБІЛ" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправними та такими, що не підлягають виконанню рахунків, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 ГПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

За приписами ч. 6 ст. 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Між тим, згідно з інформацію, сформованою засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", Товариство з обмеженою відповідальністю "САНМОБІЛ", не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС.

Таким чином, Товариству з обмеженою відповідальністю "САНМОБІЛ" слід зареєструвати електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд».

При цьому суд звертає увагу, що процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат (абз. 2 ч. 6 ст. 6 ГПК України).

У відповідності з ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Між тим, доказів сплати судового збору за подання до господарського суду позовної заяви позивачем не надано.

Згідно із частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено ставки судового збору, відповідно до яких за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2023 року складає 2 684,00 грн.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем заявлено одинадцять вимог немайнового характеру, а саме: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду клопотання; 2) зобов`язати відповідача розглянути клопотання № 76 від 22 грудня 2023 року щодо видачі довідки про невикористання майна, яке знаходиться в оренді; 3) визнати протиправним та таким, що не підлягає виконанню рахунок № 400005 від 13.01.2023; 4) визнати протиправним та таким, що не підлягає виконанню рахунок № 400027 від 06.03.2023; 5) визнати протиправним та таким, що не підлягає виконанню рахунок № 400043 від 03.04.2023; 6) визнати протиправним та таким, що не підлягає виконанню рахунок № 400059 від 03.05.2023; 7) визнати протиправним та таким, що не підлягає виконанню рахунок № 400076 від 05.06.2023; 8) визнати протиправним та таким, що не підлягає виконанню рахунок № 400092 від 04.07.2023; 9) визнати протиправним та таким, що не підлягає виконанню рахунок № 400108 від 02.08.2023; 10) визнати протиправним та таким, що не підлягає виконанню рахунок № 400126 від 29.08.2023; 11) визнати протиправним та таким, що не підлягає виконанню рахунок № 400156 від 30.10.2023.

Таким чином, позивачу слід сплатити 29 524,00 грн (2684*11) судового збору та надати до суду відповідні докази сплати.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Вказаний розрахунок позивачем не надано.

Згідно з ч.1 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже з урахуванням наявності вищевикладених недоліків, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст. ст. 6, 162, 164, 174, 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі № 916/5632/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САНМОБІЛ" до Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправними та такими, що не підлягають виконанню рахунків.

2. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "САНМОБІЛ" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправними та такими, що не підлягають виконанню рахунків залишити без руху.

3. Встановити позивачу строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали шляхом надання до суду:

- відомостей щодо реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "САНМОБІЛ" в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд»;

- доказів сплати судового збору у розмірі 29 524,00 грн;

- попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

4. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили 01.01.2024 та в частині відмови у відкритті провадження у справі може бути оскаржена до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги в строк, передбачений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України. В частині залишення позовної заяви без руху ухвала відповідно до чинної редакції Господарського процесуального кодексу України оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Волков