ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

04.01.2024 Справа № 917/2291/23

Суддя Киричук О.А., розглянувши матеріали

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Барана Івана Володимировича АДРЕСА_1

до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" вул. Старий Поділ, 5, Полтава, Полтавська область, 36022

про захист прав споживача та про зобов`язання укласти договір

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Барана Івана Володимировича до відповідача Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про захист прав споживача та про зобов`язання укласти договір.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.001.2024 року справу № 917/2291/23 розподілено судді Киричук О.А.

Розглянувши матеріали даної позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI (із змінами та доповненнями).

Пунктом 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розміри ставок судового збору встановлено пунктом 2 статті 4 вказаного Закону, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 1 січня розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2684 гривні.

Враховуючи, що в позовній заяві заявлено дві вимоги немайнового характеру, керуючись нормами Закону України "Про судовий збір", розмір судового збору, який позивачка мала сплатити при зверненні до суду з даним позовом, становить 2684 грн.

До матеріалів позовної заяви не залучено доказів сплати судового збору, що суперечить викладеному вище.

Посилання позивача щодо застосування до спірних правовідносин положень Закону України "Про захист прав споживачів" як правової підстави звільнення від сплати судового збору суд не оцінює як правомірне з огляду на таке.

Системний аналіз положень Закону України «Про захист прав споживачів» доводить, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно з преамбулою Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

За ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 цього Закону споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

З матеріалів позовної заяви вбачається, спірні правовідносини сторін пов`язані з підприємницькою діяльністю позивача - Фізичною особою-підприємцем.

Отже, фізична особа-підприємець, яка придбаває, замовляє чи використовує продукцію (послуги) для потреб, пов`язаних з підприємницькою діяльністю, не може вважатися споживачем в розумінні Закону України "Про захист прав споживачів" та не звільняється від сплати судового збору.

Таким чином, позивач не є споживачем у розуміння вимог Закону України «Про захист прав споживачів» тому посилання позивача на ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, є безпідставними.

Відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Так, у позовній заяві відсутні відомості про наявність або відсутність електронних кабінетів в учасників справи.

Одночасно суд звертає увагу, що укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору (частина 3 статті 184 Господарського кодексу України). Позовна заява не містить редакції договору в якій позивач просить зобов`язати його укласти.

За викладеного, дана позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 164 ГПК України.

Відповідно до статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки подана Фізичною особою підприємцем позовна заява не відповідає вимогам ст. 164 ГПК України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати строк для усунення недоліків.

З урахуванням наведеного вище, позивачу слід усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом надання заяви про усунення недоліків позовної заяви з відповідними документами та надання доказів про направлення копій відповідних документів на адресу відповідачів.

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має подати докази сплати судового збору у встановленому розмірі та порядку; зазначити редакцію договору в якій позивач просить зобов`язати його укласти; зазначити відомості про наявність або відсутність електронних кабінетів в учасників справи.

Позивач також має право відкликати позовну заяву для виправлення недоліків.

Відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 3 дні з дня вручення позивачу даної ухвали.

3. Копію ухвали направити позивачу по справі.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: http://pl.arbitr.gov.ua

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Киричук О.А.