ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.01.2024м. СумиСправа № 920/881/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., при секретарі судового засідання Виходцевій О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду матеріали справи №920/881/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРАВІТА КЕМІКАЛ» (вул. Велика Кільцева, буд. 7, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський р-н, Київська обл. 08129; код за ),

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» (вул. Вокзальна, буд. 59, м. Середина-Буда, Шосткинський р-н, Сумська обл., 41000; код за ),

про стягнення 639395,46 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Потьомкін С.О. (ордер серії АА №1331557 від 24.07.2023),

від відповідача: Бонтлаб В.В. (довіреність від 26.07.2023 №б/н),

справа розглядається у порядку загального позовного провадження

установив:

27.07.2023 позивач звернувся з позовом, відповідно до якого просить стягнути з відповідача 639395,46 грн (шістсот тридцять дев`ять тисяч триста дев`яносто п`ять грн 46 коп.) курсової різниці, а також стягнути з відповідача 20840,93 грн (двадцять тисяч вісімсот сорок грн 93 коп.) судових витрат, із них: 9590,94 грн (дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто грн 94 коп.) судовий збір, 11250,00 грн (одинадцять тисяч двісті п`ятдесят грн 00 коп.) витрати на професійну правничу допомогу.

31.07.2023 за електронним запитом суду сформований витяг з ЄДРПОУ, відповідно до якого відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР», ідентифікаційний код юридичної особи 38397547, зареєстрований за адресою: 41000, Сумська обл., Шосткинський район, м. Середина-Буда, вул. Вокзальна, буд. 59.

Ухвалою від 31.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №920/881/23; справу визнано малозначною; задоволено клопотання позивача, викладене в пункті 3 прохальної частини позовної заяви, про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; постановлено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами; установлено учасникам справи строки для надання заяв по суті справи.

14.08.2023, у термін визначений пунктом 5 резолютивної частини ухвали від 31.07.2023 у справі №920/881/23, відповідач надіслав наступні документи:

1)клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (вх №3078 від 14.08.2023), в якому відповідач просив: прийняти до розгляду зазначене клопотання; задовольнити клопотання про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження; перейти до розгляду та здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін;

2)відзив на позовну заяву (вх №5418/23 від 14.08.2023), відповідно до якого позивач просить відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначивши, що у випаду настання існування/понесення судових витрат у даній справі, зобов`язується повідомити про відповідне суд з врахуванням ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Ухвалою від 29.08.2023 у справі №920/881/23 задоволено клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (вх №3078 від 14.08.2023; постановлено подальший розгляд справи №920/881/22 здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі; призначено підготовче судове засідання у даній справі на 25.09.2023.

30.08.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №5458/23), в якій позивач позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити та відмовити відповідачу в задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

30.08.2023 засобами «Електронного суду» представник відповідача надіслав заяву про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції (вх №3309) у справі №920/881/23, відповідно до якої зазначений представник просив судове засідання призначене на 25.09.2023, 11:00 провести за участі адвоката Бонтлаба Василя Васильовича (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 31.08.2023 у справі №920/881/23 задоволено заяву представника відповідача про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції (вх №3309 від 30.08.2023); постановлено провести судове засідання у справі призначене на 25.09.2023, 11:00 за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» - Бонтлаба Василя Васильовича (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

01.09.2023 електронною поштою представник позивача надіслав заяву про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції (вх №3351), відповідно до якої представник позивача просив судове засідання призначене на 25.09.2023, 11:00, провести за участі адвоката Потьомкіна Сергія Олексійовича (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 05.09.2023 у справі №920/881/23 задоволено заяву представника позивача про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції (вх №3351 від 01.09.2023); постановлено провести судове засідання у справі №920/881/23, призначене на 25.09.2023, 11:00, за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРАВІТА КЕМІКАЛ» - Потьомкіна Сергія Олексійовича (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 25.09.2023 у справі №920/881/23 задоволено усне клопотання представника відповідача про витребування оригіналів документів, доданих до позовної заяви; зобов`язано позивача надати суду у десятиденний строк з дати оголошення ухвали суду від 25.09.2023 оригінали документів, доданих до позовної заяви, які стосуються здійснення спірної господарської операції; відкладено підготовче судове засідання у справі № 920/548/23 в режимі відеоконференції на 25.10.2023, 12:30; постановлено провести судове засідання у справі №920/881/23, призначене на 25.10.2023, 12:30, за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРАВІТА КЕМІКАЛ» - Потьомкіна Сергія Олексійовича (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ), та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» - Бонтлаба Василя Васильовича (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

09.10.2023 представник позивача на виконання вимог ухвали від 25.09.2023 у справі №920/881/23 надав клопотання, за яким на підтвердження спірної господарської операції подав для огляду оригінали документів, копії яких додано до позову, та просив дані оригінали документів повернути позивачу.

У підготовчому судовому засіданні 25.10.2023 відповідно до ч. 5 ст. 233 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті в режимі відеоконференції в судове засідання на 22.11.2023, 11:30.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 22.11.2023 в порядку ч. 5 ст. 233 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви з розгляду справи по суту в судове засідання на 30.11.2023, 14:30, в режимі відеоконференції.

30.11.2023 представник позивача електронною поштою надіслав заяву (вх №7493/23), в якій просив визнати поважною причину неприбуття в судове засідання представника позивача та відкласти розгляд справи та/або здійснити розгляд справи за відсутності представника позивача, наголосивши, що позивач позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

У судовому засіданні 30.11.2023 згідно з ч. 5 ст. 233 ГПК України постановлено протокольні наступні ухвали:

1) задоволено усне клопотання представника позивача, залишено без розгляду заяву про відкладення судового засідання (вх №7493/23 від 30.11.2023);

2) оголошено перерву з розгляду справи по суті на 14.12.2023, 15:30, в режимі відеоконференції; зобов`язано позивача надати копію платіжної інструкції на суму 312988,03 грн від 30.08.2022.

04.12.2023 представник позивача електронною поштою подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (вх №7537/23), за яким представник позивача просить долучити до матеріалів справи платіжну інструкцію від 30.08.20222 №3110 на суму 312988,03 грн з призначенням платежу «оплата за ЗЗР зг. рах. №368 від 08.06.2022 по дог №ТВК-07-22 від 18.08.2021». (оригінал даного клопотання поданий 04.12.2023 за вх №7563).

14.12.2023 розгляд справи, призначений у судове засідання на 14.12.2023, не відбувся у зв`язку із оголошенням на території Сумської області повітряної тривоги, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 14.12.2023 у справі №920/881/23.

Ухвалою від 14.12.2023 у справі №920/881/23 призначено розгляд справи по суті в судове засідання на 03.01.2024, 14:30, в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 03.01.2024 встановлено:

Представники сторін у судове засідання прибули.

Представник позивача підтримав клопотання про долучення доказів (вх №7537/23 від 04.12.2023 - електронною поштою, вх №7563 від 04.12.2023 - подане особисто) та просив долучити до матеріалів справи платіжну інструкцію від 30.08.20222 №3110, як доказ сплати відповідачем 312988,03 грн згідно з рахунком №368 від 08.06.2022 за договором №ТВК-07-22 від 18.08.2021.

В обґрунтування зазначеного клопотання, представник позивача у судовому засіданні пояснив, що у позові було зазначено про сплату відповідачем 312988,03 грн 30.08.2022, водночас платіжну інструкцію на підтвердження зазначеного платежу помилково не було додано до позову.

Представник відповідача заперечував щодо поданого позивачем клопотання про долучення доказу, а у разі долучення додаткового доказу просив повернутися до стадії підготовчого провадження.

Розглянувши клопотання представника позивача про долучення доказу, враховуючи пояснення зазначеного представника, надані у судовому засіданні 03.01.2024, та зміст протокольної ухвали, постановленої в судовому засіданні 30.11.2023, що підтверджуються матеріалами справи, керуючись ч. 5 ст. 233 ГПК України у судовому засіданні судом постановлено протокольну ухвалу про задоволення клопотання представника позивача про долучення доказів до матеріалів справи (вх №7563 від 04.12.2023); долучено до матеріалів справи копію платіжної інструкції від 30.08.2022 на суму 312988,03 грн; відмовлено в задоволенні усного клопотання представника відповідача про відмову в задоволенні клопотання позивача про долучення додаткового доказу; відмовлено в задоволенні усного клопотання представника відповідача про повернення до стадії підготовчого провадження.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив позовну заяву задовольнити та до початку судових дебатів заявив клопотання в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Представник відповідача проти задоволення позовної заяви заперечував, просив відмовити в позові.

Судовий процес на виконання ч. 1 ст. 222 ГПК України фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Під час судового розгляду, відповідно до статей 209, 210 ГПК України з`ясовані всі обставини, на які учасники справи посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, та досліджені всі докази (в т.ч: оригінали документів, поданих позивачем для огляду), наявні в матеріалах справи.

У судовому засіданні 03.01.2024 на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд установив наступне.

18.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕРРАВІТА КЕМІКАЛ» (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» (далі - покупець, відповідач) укладено договір поставки товару №ТВК-07-22 (далі - договір).

Згідно з п. 1.1. договору відповідно до умов даного договору постачальник зобов`язується продати і передати, а покупець купити і прийняти продукцію, якою є засоби захисту рослин та мікродобрива та насіння, що надалі іменуватимуться «Товар».

Відповідно до п. 2.1. та п. 3.1. договору кількість та номенклатура товару вказується у додатках до цього договору. Товар постачається партіями на підставі окремих додатків до даного договору, які є невід`ємною його частиною.

Пунктом 4.1. договору визначено, що сторони передбачають можливість застосовувати при проведенні розрахунків за товари курс продажу іноземних валют (Долар США/Євро) до гривні, що встановлений на міжбанківському валютному ринку України, відповідно до даних Системи підтвердження угод на міжбанківському валютному ринку України Національного банку України, (надалі - МВР). В якості джерела інформації, при використанні курсу продажу іноземних валют (Долар США/Євро) до гривні при проведенні розрахунків, використовується курс, оприлюднений на вебсторінці у мережі Інтернет за посиланням: https://minfin.com.ua/ua/currencv/mb/. Про застосування чи не застосування курсу продажу іноземних валют при проведенні розрахунків за товар буде окремо зазначено щодо кожної окремої партії товару у відповідному додатку до договору. При використанні курсу продажу іноземних валют (Долар США/Євро) до гривні, при проведенні розрахунків сторони застосовують курс продажу іноземних валют, який був зафіксований на час закриття останньої торгової сесії на МВР, яка передувала даті укладення відповідного додатку.

Відповідно до п. 4.2. договору у випадку застосування курсу продажу іноземних валют при проведенні розрахунків за Товар загальна вартість Товару за кожним окремим додатком до даного договору, визначається на дату його укладання. Загальна вартість товару у випадку зростання курсу продажу іноземних валют, встановленого МВР на дату настання остаточних строків розрахунку за окремим додатком порівняно з показником курсу МВР на момент укладання додатку (робочий день, що передує даті укладання додатку), або на іншу дату, обумовлену сторонами, збільшується на суму, що дорівнює позитивній різниці між вартістю товару за курсом МВР на момент настання остаточного розрахунку та вартістю товару на момент укладання додатку, або на іншу дату, обумовлену сторонами. Така позитивна різниця підлягає сплаті покупцем в день проведення остаточних розрахунків за окремим додатком до договору.

У випадку, якщо остаточний розрахунок (повна оплата) здійснюється одним платежем (протягом одного календарного дня), остаточна вартість товару визначається за наступною формулою:

So = (K1/K0) * S, де:

So - остаточна сума вартості товару, що фактично підлягає сплаті покупцем, грн;

S - сума вартості товару, вирахувана на дату укладення відповідного додатку до договору, грн;

К1 - курс продажу на МВР долара США до гривні на дату здійснення платежу покупцем, долар США/грн;

К0 - курс продажу на МВР долара США до гривні на дату укладення відповідного додатку до договору, долар США/грн.

У випадку здійснення покупцем оплати вартості товару частинами (в різні календарні дні) коригування остаточної вартості товару здійснюється після отримання постачальником останньої частини платежу. При цьому застосовується наступна формула:

So = (К1/К0) * S * X1% + (К2/К0) * S * Х2% + (К3/К0) * S * Х3%, де

К1, К2, К3 - курси продажу на МВР долара США до гривні на дату здійснення відповідної частини платежу покупцем, долар США/грн;

X1 %, Х2%, Х3% - частини вартості товару у відсотковому відношенні від загальної вартості товару на дату укладення відповідного додатку до договору, при цьому:

X1 % + Х2% + Х3% = 100% * S.

Згідно з п. 4.3. договору ціна та загальна вартість кожної окремої партії товару визначається у відповідному окремому додатку, що є невід`ємною частиною даного договору.

Оплата товару, що поставляється у відповідності з умовами цього договору, визначається в додатках до цього договору (п. 5.1. договору).

Відповідно до п. 5.2. договору покупець оплачує вартість товару на підставі рахунку-фактури, сформованого постачальником на підставі відповідного укладеного додатку до договору та направленого у вигляді сканованої або факсимільної копії - на електронну адресу або факс покупця, та у вигляді письмового документа - на поштову адресу покупця. Рахунок-фактура має містити відбиток печатки постачальника та підпис головного бухгалтера або іншої уповноваженої особи постачальника.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2022 року, а в частині виконання взятих на себе зобов`язань - до моменту повного їх виконання сторонами (п. 13.1. договору).

18.08.2021 позивач та відповідач підписали додаток №1 до договору поставки товару №ТВК-07-22 від 18.08.2021 (далі - додаток №1).

Відповідно до п. 2.1. додатку №1 сторони домовились коригувати загальну вартість товару, що постачається на підставі даного додатку керуючись п. 4.1.-4.2. договору. Курс валют на МВР України 17 серпня 2021 року становив 26,69 грн. за 1 долар США.

Пунктом 2.2. додатку №1 визначено, що товар, який поставляється у відповідності з умовами даного додатку, матиме наступну початкову ціну та загальну вартість: Даліла 600 ТН, кількість - 880 л/кг, ціна за 1 л/кг без ПДВ - 603,73 грн.

Згідно з п. 2.3. додатку №1 загальна вартість товару за даним додатком складає: 579580,80 грн.

Відповідно до п. 3 додатку №1, товар, що поставляється у відповідності з умовами цього договору, оплачується покупцем наступним чином: 100 % - оплата до 20 листопада 2022 року.

18.08.2021 позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №794 в сумі 579580,80 грн.

Відповідно до Додатку №1 та рахунку №794 від 18.08.2021 за видатковою накладною №743 від 19.08.2021 позивач поставив відповідачу 480 л Даліла 600 ТН на суму 347748,48 грн, а за видатковою накладною №744 від 26.08.2021 - 320 л Даліла 600 ТН на суму 231832,32 грн.

16.11.2022 за платіжною інструкцією №4090 відповідно до рахунку №794 від 18.08.2021 відповідач сплатив позивачу 579580,80 грн.

Відповідно до п. 2.1. Додатку №1 курс валют становив 26,69 грн. за 1 долар США. Станом на дату здійснення відповідачем оплати вартості товару за додатком № 1 до договору (15.11.2022, дата, що передувала даті здійснення платежу відповідачем) курс продажу на МВР долара США до гривні становив 36,9343 грн. за 1 долар США.

Керуючись пунктами 4.1. та 4.2. договору, для обрахунку остаточної вартості товару, що фактично підлягає сплаті покупцем, позивач для розрахунку курсової різниці обумовленої договором застосував формулу So = (К1/К0) * S. Остаточна вартість товару склала: 579580,80 грн * (36,9343 / 26,69) = 802038,64 грн.

Таким чином, згідно з розрахунком позивача, розмір курсової різниці за товар, поставлений за додатком №1, склав: 802038,64 грн - 579 580,80 грн = 222457,84 грн.

24.05.2022 між позивачем та відповідачем укладено додаток №14 до договору поставки товару №ТВК-07-22 від 18.08.2021 (далі - додаток №14).

Відповідно до п. 2. додатку №14 сторони домовились коригувати загальну вартість товару, що постачається на підставі даного додатку керуючись п. 4.1.-4.2. ст. 4 договору. Курс валют становив 29,2549 грн. за 1 долар США.

Пунктом 2.1. додатку №14 визначено, що товар, який поставляється у відповідності з умовами даного додатку, матиме наступну початкову ціну та загальну вартість: Аллатан 105 МД, кількість - 600 л/кг, ціна за 1 л/кг без ПДВ - 440,58 грн.

Згідно з п. 2.2. додатку №14 загальна вартість товару за даним додатком складає: 317217,60 грн.

Відповідно до п. 3 додатку №14, товар, що поставляється у відповідності з умовами цього договору, оплачується покупцем наступним чином: 20% - передоплата; 80% - оплата до 30.10.2022.

24.05.2022 позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №303 в сумі 317217,60 грн.

Відповідно до Додатку №14 та рахунку №303 від 24.05.2022 за видатковою накладною №384 від 24.05.2022 позивач поставив відповідачу Аллатан 105 на суму 317217,60 грн.

24.05.2022 за платіжною інструкцією №1778 відповідно до рахунку №303 від 24.05.2022 відповідач сплатив позивачу 63443,52 грн (20% вартості товару).

27.10.2022 відповідно до платіжної інструкції №3893 за рахунком №303 від 24.05.2022 відповідач сплатив позивачу 80% вартості товару за додатком №14 в сумі 253774,08 грн.

Відповідно до 2. Додатку №14 курс валют становив 29,2549 грн. за 1 долар США. Станом на дату здійснення відповідачем оплати вартості товару за додатком №14 (26.10.2022, дата, що передувала даті здійснення платежу відповідачем) курс продажу на МВР долара США до гривні становив 36,9343 грн. за 1 долар США.

Керуючись пунктами 4.1. та 4.2. договору, для обрахунку остаточної вартості товару, що фактично підлягає сплаті покупцем, позивач для розрахунку курсової різниці обумовленої договором застосував формулу So = (К1/К0) * S. При цьому курсову різницю розраховав для 80% вартості товару, сплаченої 27.10.2022, оскільки 20% відсотків були сплачені в день укладення додатку №14, а отже курсова різниця в цій частині фактично відсутня. Остаточна вартість товару за підрахунками позивача склала: 253784,08 грн * (36,9343 / 29,2549) = 320402,40 грн.

Отже, відповідно до розрахунку позивача, розмір курсової різниці за товар, поставлений за додатком № 14 до договору, склав: 320402,40 грн - 253784,08 грн = 66618,32 грн.

03.06.2022 між покупцем та продавцем укладено додаток №19 до договору поставки товару №ТВК-07-22 від 18.08.2021 (далі - додаток №19).

Відповідно до п. 2. додатку №19 сторони домовились коригувати загальну вартість товару, що постачається на підставі даного додатку керуючись п. 4.1.-4.2. ст. 4 договору. Курс валют становив 29,2549 грн. за 1 долар США.

Пунктом 2.1. додатку №19 визначено, що товар, який поставляється у відповідності з умовами даного додатку, матиме наступну початкову ціну та загальну вартість: Аллатан 105 МД, кількість - 360 л/кг, ціна за 1 л/кг без ПДВ - 440,58 грн; Вамп 200 ВП, кількість 38 л/кг, ціна за 1 л/кг без ПДВ -733,42 грн.

Згідно з п. 2.2. додатку №19 загальна вартість товару за даним додатком складає: 223774,51 грн.

Відповідно до п. 3 додатку №19, товар, що поставляється у відповідності з умовами цього договору, оплачується покупцем наступним чином: 20% - передоплата; 80% - оплата до 01.09.2022.

03.06.2022 позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №349 в сумі 223774,51 грн.

Відповідно до Додатку №19 та рахунку №349 від 03.06.2022 за видатковою накладною №430 від 03.06.2022 позивач поставив відповідачу товар на суму 223774,51 грн.

06.06.2022 за платіжною інструкцією №1993 відповідно до рахунку №349 від 03.06.2022 відповідач сплатив позивачу 44754,90 грн (20% вартості товару).

30.08.2022 відповідно до платіжної інструкції №3109 за рахунком №349 від 03.06.2022 відповідач сплатив позивачу 80% вартості товару за додатком №19 в сумі 179019,61 грн.

Відповідно до 2. Додатку №19 курс валют становив 29,2549 грн. за 1 долар США. Станом на дату здійснення відповідачем оплати вартості товару за додатком №19 (29.08.2022, дата, що передувала даті здійснення платежу відповідачем) курс продажу на МВР долара США до гривні становив 36,9343 грн. за 1 долар США.

Керуючись пунктами 4.1. та 4.2. договору, для обрахунку остаточної вартості товару, що фактично підлягає сплаті покупцем, позивач для розрахунку курсової різниці обумовленої договором застосував формулу So = (К1/К0) * S. При цьому курсову різницю продавець розрахував для 80% вартості товару, сплаченої 30.08.2022 покупцем, оскільки, як зазначає позивач, 20% відсотків були сплачені відповідачем 06.06.2022, а курс в цей день не відрізнявся від курсу на дату укладення Додатку №19, а отже курсова різниця в цій частині фактично відсутня. Остаточна вартість товару склала: 179019,61 грн * (36,9343 / 29,2549) = 226012,18 грн.

Таким чином, відповідно до розрахунку позивача, розмір курсової різниці за товар, поставлений за додатком № 19 до договору, склав: 226012,18 грн - 179019,61 грн = 46992,58 грн.

08.06.2022 між позивачем та відповідачем укладено додаток №20 до договору поставки товару №ТВК-07-22 від 18.08.2021 (далі - додаток №20).

Відповідно до п. 2. додатку №20 сторони домовились коригувати загальну вартість товару, що постачається на підставі даного додатку керуючись п. 4.1.-4.2. ст. 4 договору. Курс валют становив 29,2549 грн. за 1 долар США.

Пунктом 2.1. додатку №20 визначено, що товар, який поставляється у відповідності з умовами даного додатку, матиме наступну початкову ціну та загальну вартість: Аллатан 105 МД, кількість - 740 л/кг, ціна за 1 л/кг без ПДВ - 440,58 грн.

Згідно з п. 2.2. додатку №20 загальна вартість товару за даним додатком складає: 391235,04 грн.

Відповідно до п. 3 додатку №20, товар, що поставляється у відповідності з умовами цього договору, оплачується покупцем наступним чином: 20% - передоплата; 80% - оплата до 01.09.2022.

08.06.2022 позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №368 в сумі 391235,04 грн.

Відповідно до Додатку №20 та рахунку №368 від 08.06.2022 за видатковою накладною №444 від 08.06.2022 позивач поставив відповідачу товар на суму 391235,04 грн.

13.06.2022 за платіжною інструкцією №2089 відповідно до рахунку №368 від 08.06.2022 відповідач сплатив позивачу 78247,01 грн (20% вартості товару).

30.08.2022 відповідно до платіжної інструкції №3110 за рахунком №368 від 08.06.2022 відповідач сплатив позивачу 80% вартості товару за додатком №20 в сумі 312988,03 грн.

Відповідно до 2. Додатку №20 курс валют становив 29,2549 грн. за 1 долар США. Станом на дату здійснення відповідачем оплати вартості товару за додатком №20 (29.08.2022, дата, що передувала даті здійснення платежу відповідачем) курс продажу на МВР долара США до гривні становив 36,9343 грн. за 1 долар США.

Керуючись пунктами 4.1. та 4.2. договору, для обрахунку остаточної вартості товару, що фактично підлягає сплаті покупцем, позивач для розрахунку курсової різниці обумовленої договором застосував формулу So = (К1/К0) * S. При цьому курсову різницю продавець розрахував для 80% вартості товару, сплаченої 30.08.2022 покупцем, оскільки, як зазначає позивач, 20% відсотків були сплачені відповідачем 13.06.2022, а курс в цей день не відрізнявся від курсу на дату укладення Додатку №20, а отже курсова різниця в цій частині фактично відсутня. Остаточна вартість товару склала: 312988,03 грн * (36,9343 / 29,2549) = 395147,27 грн.

Отже, відповідно до розрахунку позивача, розмір курсової різниці за товар, поставлений за додатком № 20 до договору, склав: 395147,27 грн - 312988,03 грн = 82159,24 грн.

10.06.2022 позивач та відповідач підписали додаток №22 до договору поставки товару №ТВК-07-22 від 18.08.2021 (далі - додаток №22).

Відповідно до п. 2 додатку №22 сторони домовились коригувати загальну вартість товару, що постачається на підставі даного додатку керуючись п. 4.1.-4.2. договору. Курс валют становив 29,2549 грн. за 1 долар США.

Пунктом 2.1. додатку №22 визначено, що товар, який поставляється у відповідності з умовами даного додатку, матиме наступну початкову ціну та загальну вартість: Даліла 600 ТН, кількість - 1000 л/кг, ціна за 1 л/кг без ПДВ - 702,12 грн.

Згідно з п. 2.2. додатку №22 загальна вартість товару за даним додатком складає: 842544,00 грн.

Відповідно до п. 3 додатку №22, товар, що поставляється у відповідності з умовами цього договору, оплачується покупцем наступним чином: 100 % - оплата до 31.10.2022.

10.06.2022 позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №363 в сумі 842544,00 грн.

Відповідно до Додатку №22 та рахунку №363 від 10.06.2022 за видатковою накладною №441 від 10.06.2022 позивач поставив відповідачу 1000 л Деліла 600 ТН на суму 842544,00 грн.

27.10.2022, як зазначає позивач, згідно з платіжною інструкцією №3893 відповідно до рахунку №363 від 10.06.2022 відповідач сплатив позивачу 236324,84 грн.

31.10.2022 за платіжною інструкцією №3915 відповідно до рахунку №363 від 10.06.2022 відповідач сплатив позивачу 606219,16 грн.

Відповідно до п. 2.1. Додатку №22 курс валют становив 29,2549 грн. за 1 долар США. Станом на дату здійснення відповідачем оплати вартості товару за Додатком № 22 (26.10.2022 та 30.10.2022, дати, що передували датам здійснення платежу відповідачем) курс продажу на МВР долара США до гривні становив 36,9343 грн. за 1 долар США.

Керуючись пунктами 4.1. та 4.2. договору, для обрахунку остаточної вартості товару, що фактично підлягає сплаті покупцем, позивач для розрахунку курсової різниці обумовленої договором застосував формулу So = (К1/К0) * S.

Остаточна вартість товару склала: 842544,00 грн. * (36,9343 / 29,2549) = 1063711,48 грн.

Таким чином, згідно з розрахунком позивача, розмір курсової різниці за товар, поставлений за додатком №22, склав: 1063711,48 грн - 842544,00 грн = 221167,48 грн.

З огляду на зазначені обставини, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 639395,46 грн курсової різниці за договором.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, яка кореспондуються зі статтею 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Так, матеріалами справи підтверджується та відповідачем не спростовується факт відсутності боргу відповідача (визначений у гривні без врахування курсової різниці) за договором.

Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Ця норма кореспондується із приписами статті 524 ЦК України, згідно з якою зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Отже, положення чинного законодавства, хоч і передбачають обов`язковість застосування валюти України при здійсненні розрахунків, але не містять заборони визначення грошового еквіваленту зобов`язань в іноземній валюті. Відтак коригування платежів, в основі якого лежить зміна курсової різниці (зміна курсу гривні стосовно долара США), прямо не заборонена та не суперечить чинному законодавству України (правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.02.2020 у справі №910/10191/17).

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 07.10.2014 у справі №910/763/13 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №916/706/17.

Таким чином, курсова різниця є недоотриманою позивачем вартістю послуг у зв`язку зі зміною його ціни за рахунок валютних коливань в бік збільшення.

Пунктом 4.1. договору визначено, що сторони передбачають можливість застосовувати при проведенні розрахунків за товари курс продажу іноземних валют (Долар США/Євро) до гривні, що встановлений на міжбанківському валютному ринку України, відповідно до даних Системи підтвердження угод на міжбанківському валютному ринку України Національного банку України, (надалі - МВР). В якості джерела інформації, при використанні курсу продажу іноземних валют (Долар США/Євро) до гривні при проведенні розрахунків, використовується курс, оприлюднений на вебсторінці у мережі Інтернет за посиланням: https://minfin.com.ua/ua/currencv/mb/. Про застосування чи не застосування курсу продажу іноземних валют при проведенні розрахунків за товар буде окремо зазначено щодо кожної окремої партії товару у відповідному додатку до договору. При використанні курсу продажу іноземних валют (Долар США/Євро) до гривні, при проведенні розрахунків сторони застосовують курс продажу іноземних валют, який був зафіксований на час закриття останньої торгової сесії на МВР, яка передувала даті укладення відповідного додатку.

Враховуючи умови пункту 4.1. та 4.2. договору, перевіривши розрахунки курсової різниці, здійснені позивачем за додатками №1, №14, №19, №20 та №22, курс долара до гривні на офіційному вебсайті Мінфін за посиланням https://minfin.com.ua/ua/currency/nbu/, - розрахунки за додатками №1, №19, №20 та №22 до договору суд вважає законними, обґрунтованими та арифметично вірними.

Водночас, щодо розрахунку за додатком №14, відповідно до матеріалів справи суд враховує, що 24.05.2022 за платіжною інструкцією №1778 згідно з рахунком №303 від 24.05.2022 відповідач сплатив позивачу 63443,52 грн, а не 63433,52 грн, як зазначає позивач у позові, а тому відповідно до платіжної інструкції №3893 від 27.10.2022 за рахунком №303 від 24.05.2022, відповідачем було сплачено позивачу 80% вартості товару за додатком №14 в сумі 253774,08 грн., а не 253784,08 грн. як зазначає позивач в своїх розрахунках.

За розрахунком суду остаточна вартість товару за додатком №14 склала: 320389,68 грн (253774,08 грн * (36,9343 / 29,2549)), а розмір курсової різниці за товар склав 66615,60 грн (20389,68 грн - 253774,08 грн).

Таким чином, законними, обґрунтованим та арифметично вірним розміром курсової різниці за товар, поставлений за додатком №14, суд вважає 66615,60 грн.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачем доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався, як на підставу позову щодо стягнення з відповідача 639392,74 грн курсової різниці за договором, у зв`язку з чим суд задовольняє позовні вимоги в цій частині як законні та обґрунтовані. В іншому відмовляє.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача судовий збір в сумі 9590,94 грн, що сплачений при зверненні з позовом за платіжними інструкціями №79 від 24.07.2023 та №80 від 24.07.2023.

Нормою статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, враховуючи часткове задоволення позову, позивачу за рахунок відповідача відшкодовується 9590,89 грн судового збору.

Керуючись статтями 123, 129, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» (вул. Вокзальна, буд. 59, м. Середина-Буда, Шосткинський р-н, Сумська обл., 41000; код за ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРАВІТА КЕМІКАЛ» (вул. Велика Кільцева, буд. 7, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський р-н, Київська обл., 08129; код за ) 639392,74 грн (шістсот тридцять дев`ять тисяч триста дев`яносто дві грн 74 коп.) курсової різниці, а також 9590,89 грн (дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто грн 89 коп.) витрат по сплаті судового збору.

3. В іншому відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256, ст. 257 ГПК України).

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст рішення складено та підписано 16.01.2024.

Суддя В.Л. Котельницька