ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2024м. ДніпроСправа № 904/5825/23

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П. при секретарі судового засідання Скородумовій Л.В., розглянувши справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтинг П Груп", 50027, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Галенка, будинок 1, приміщення 1,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження", 53600, Дніпропетровська область, Покровський р-н, селище міського типу Покровське, вул.40 РОКІВ ЖОВТНЯ, будинок 17-А,

про стягнення заборгованості за договором

Представники:

від позивача: Скок Антон Володимирович

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Консалтинг П Груп" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" про стягнення заборгованості в розмірі 869 323,95грн., з яких: 856 597,70грн. - основна заборгованість, 2 586,62грн. - втрати від інфляції, 4 574,27грн. - 3 % річних, 5 565,36грн. - пеня.

Також позивач просить суд стягнути судовий збір в розмірі 13 039,87грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 23 520,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов спірного договору № ТСО-123-В суборенди транспортного засобу з екіпажем від 10.07.2023р. в частині своєчасної оплати наданих позивачем послуг.

Ухвалою суду від 10.11.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19.12.2023р.

11.12.2023р. до суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про долучення документів та закриття провадження по справі в частині стягнення основного боргу.

11.12.2023р. до суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло заперечення щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу.

28.12.2023р до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме, договір № 27-12/23 про надання правничої допомоги від 27.12.2023р. та ордер на надання правничої допомоги серія АЕ № 1250456 від 28.12.2023р.

Ухвалою суду від 04.01.2024р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.01.2024р.

В судове засідання 11.01.2024р. з`явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

В судовому засіданні 11.01.2024р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

10.07.2023р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Консалтинг П Груп" (надалі - орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Відродження" (надалі - суборендар) був укладений договір № ТСО-123-В суборенди транспортного засобу з екіпажем.

Відповідно до п.1.1. договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, орендар зобов`язується передати Суборендарю в тимчасове платне користування транспортний засіб(и) разом з екіпажем (надалі - транспортний засіб), а суборендар зобов`язується прийняти в тимчасове платне користування транспортний засіб з екіпажем, і зобов`язується сплачувати Орендарю орендну плату.

Передача транспортного засобу до субрендаря та повернення після закінчення строку суборенди здійснюється силами та за рахунок орендаря місцезнаходженням суборендаря. (п.3.2. договору)

Плата за Договором суборенди становить загальну вартість наданих послуг з суборенди, сплачених Суборендарем Орендарю протягом дії Договору на підставі актів виконаних робіт. Розмір орендної плати за Договором суборенди погоджується Сторонами Додатковими угодами до Договору, які є його невід`ємною частиною. (п.5.1. договору)

Пунктом 5.2. договору передбачено, що орендна плата згідно Договору суборенди визначається в Акті виконаних робіт, що підписується Сторонами протягом 5 робочих днів з моменту отримання його від Орендаря або в цей же строк направити орендарю обґрунтовану мотивовану відмову від підписання акту.

Сплата орендної плати згідно Договору суборенди проводиться протягом 20 банківських днів після підписання Сторонами Акту виконаних робіт. Суборендар має право здійснити попередню оплату, яка здійснюється на підставі виставленого Орендарем рахунку. (п.5.3. договору)

Пунктом 8.3. договору передбачено, у разі прострочення здійснення остаточного розрахунку з орендарем щодо сплати орендної плати за суборенду транспортного засобу з екіпажем, встановленого в пункті 5.3. цього договору, суборендар сплачує орендарю пеню в розмірі 0,01 % від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Відповідно до п.9.1. договору він набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими особами сторін та діє до 31.12.2023 року.

Додатковою угодою № 1 від 10.07.2023р. до договору суборенди транспортного засобу з екіпажем № ТСО-123-В від 10 липня 2023р. сторонами погоджено, що вартість послуг на перевезення ранніх зернових відповідно до договору суборенди транспортного засобу з екіпажем № ТСО-123-В від 10 липня 2023р. зазначається та узгоджується сторонами у тарифах, згідно даних наведених у табл.1

Відстань, км.Тариф з ПДВ, грн/тТариф без ПДВ, грн/т
1-1099,0085,50
11-20126,00105,00
21-30150,00125,00
31-40165,00137,50

Сторонами 10.07.2023 та 15.07.2023 були підписані акти приймання-передачі техніки № 1, 2 до Договору.

Сторонами були підписані акти приймання-передачі (повернення) техніки:

- № 1 від 18.07.2023р.;

- № 3 від 24.07.2023р.;

- № 4 від 28.07.2023р.;

- № 5 від 25.07.2023р.;

- № 6 від 25.07.2023р.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги суборенди транспортних засобівз екіпажем на загальну суму 956 597,70 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами здачі-приймання робіт (наданих послуг) № 22 від 15 липня 2023 року на суму 220 566, 24 грн. з ПДВ та № 32 від 31 липня 2023 року на суму 736 031, 46 грн. з ПДВ, які були підписані сторонами без зауважень та претензій.

Відповідно вимогам ст. 201 ПК України та умовам Договору позивачем було складено та зареєстровано в ЄРПН та направлено Замовнику, а саме, ПН № 8 від 15.07.2023 року на суму 220 566,24 гривень з урахуванням ПДВ, ПН № 21 від 31.07.2023 року на суму 736 031,46 гривень з урахуванням ПДВ.

Відповідач частково сплатив заборгованість за надані послуги в розмірі 100 000,00грн., про що свідчить інформаційне повідомлення про зарахування коштів № 3261 від 15.08.2023р. Заборгованість відповідача склала 856 597,70грн.

12.10.2023р. позивач на адресу відповідача направив претензію, в якій просив сплати заборгованість в розмір 856 597,70грн. Факт направлення претензії підтверджується накладною, фіскальним чеком та описом вкладення до цінного листа з повідомленням від 12.10.2023р.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 13.11.2023р. була сплачена заборгованість в розмірі 856 597,70грн., про що свідчать платіжні інструкції №№ 4351 на суму 120 566,24грн., № 4492 на суму 736 031,46грн.)

За приписами пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Вчинення будь-яких дій, які не є способом припинення зобов`язання, що становить предмет спору, не свідчить про відсутність спору. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми можливе лише в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення спору та припинив існування вже після відкриття судом провадження у справі та перебування справи у суді. Якщо ж предмет спору був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина не тягне за собою такий наслідок, як закриття провадження у справі.

Оскільки відповідачем сплачено заборгованість з основного боргу після звернення позивача з позовом до суду, провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 856 597,70грн. підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Положеннями ст.611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 617 ЦК України встановлено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а саме: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Норми ст.ст. 614, 617 ЦК України кореспондуються із нормами ст. 218 ГК України, згідно з якими учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Особливості регулювання грошових зобов`язань встановлено статтею 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Пунктом 8.3. договору передбачено, у разі прострочення здійснення остаточного розрахунку з орендарем щодо сплати орендної плати за суборенду транспортного засобу з екіпажем, встановленого в пункті 5.3. цього договору, суборендар сплачує орендарю пеню в розмірі 0,01 % від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання, вимоги про стягнення з нього 3% річних, пені та інфляційних втрат за вказані вище періоди заявлено позивачем обґрунтовано.

Перевіривши розрахунок позивача, суд приходить до висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню, а саме по стягненню інфляційних втрат в розмірі 2 586,62 грн. за період з серпня 2023р. по вересень 2023р., 3 % річних в розмірі 4 574,27грн. за період з 15.08.2023р. по 30.10.2023р. та пені в розмірі 5 565,36грн. за період з 15.08.2023 р. по 30.10.2023р.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Крім того, згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Виходячи із положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одночасно з цим, як вбачається зі статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Стаття 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № ТСО-123-В суборенди транспортного засобу з екіпажем від 10.07.2023р. інфляційних втрат в розмірі 2 586,62 грн. за період з серпня 2023р. по вересень 2023р., 3 % річних в розмірі 4 574,27грн. за період з 15.08.2023р. по 30.10.2023р. та пені в розмірі 5 565,36грн. за період з 15.08.2023 р. по 30.10.2023р.

Оскільки наявні підстави для закриття провадження у справі в частині стягнення заборгованості в розмірі 856 597,70грн., у зв`язку із відсутністю предмета спору, сплачений судовий збір підлягає поверненню позивачу із державного бюджету у розмірі 12 848,97грн.

Враховуючи приписи ст.129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача в розмірі 190,90грн.

Щодо витрат на правничу допомогу в розмірі 23 520,00грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до п.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано наступні докази:

- копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1237403 від 31.10.2023р.;

- договір про надання правової допомоги № 14-04/23 від 14.04.2023р.;

- договір № 27-12/23 про надання правової допомоги від 27.12.2023р.;

- акт № 2 виконаних робіт від 31.10.2023р.;

- платіжну інструкцію № 873 від 31.10.2023р. на суму 23 520,00грн.

З акту № 2 виконаних робіт від 31.10.2023р. вбачається, що адвокатом була надана правова допомога відповідно до Договору про надання правової допомоги № 14-04/23 від 14.04.2023 року, а саме:

- вивчення та попереднє опрацювання матеріалів справи та правовий аналіз наявних у Клієнта доказів й законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини для підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості по договору суборенди транспортного засобу з екіпажем № ТСО-123-В від 10 липня 2023 року;

- підготовка претензії;

- розрахунок суми основної заборгованості, що підлягає стягненню;

- розрахунок пені, 3% річних а також інфляційних витрат;

- підготовка позовної заяви про стягнення з ТОВ «ВІДРОДЖЕННЯ» на користь ТОВ «КОНСАЛТИНГ П ГРУП» заборгованості по договору суборенди транспортного засобу з екіпажем № ТСО-123-В від 10 липня 2023 року та штрафних санкцій;

- направлення позовної заяви з додатками відповідачу та до суду.

Сторони визначили, що вартість роботи адвоката становить 2500грн. за годину, адвокатом за надання правової допомоги витрачено 9 годин 40 хв. Загальний розмір гонорару Адвоката за надану правничу допомогу та представлення інтересів Клієнта в суді першої інстанції складає 23 520 (двадцять три тисячі п`ятсот двадцять) грн. 00 коп.

Сторони претензій одна до одної не мають.

При цьому слід враховувати, що послуги з вивчення та попереднє опрацювання матеріалів справи та правовий аналіз наявних у Клієнта доказів й законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини для підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості по договору суборенди транспортного засобу з екіпажем № ТСО-123-В від 10 липня 2023 року; підготовка претензії; розрахунок суми основної заборгованості, що підлягає стягненню; розрахунок пені, 3% річних а також інфляційних витрат не належать до окремих процесуальних дій та повинні входити у вартість послуги як підготування позовної заяви.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

Відповідач заперечує щодо витрат на правничу допомогу, вважає її завищеною та просить су зменшити її до 5 000,00грн.

Відповідно до частини 3 статті 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 цієї статті).

Згідно положень частини 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами частини 2 статті 126 ГПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В силу вимог ч.5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, в тому числі має враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Приймаючи рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує позицію Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, наведеній у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 12.01.2023 у cправі №908/2702/21, відповідно до яких під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України і не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Враховуючи викладене, оцінивши витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, суд прийшов до висновку, що належною до розподілу на користь позивача сумою витрат на професійну правничу допомогу є сума 10 000,00грн.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Закрити провадження у справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження", 53600, Дніпропетровська область, Покровський р-н, селище міського типу Покровське, вул. 40 РОКІВ ЖОВТНЯ, будинок 17-А, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтинг П Груп", 50027, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Галенка, будинок 1, приміщення 1, заборгованості в розмірі основного боргу 856 597,70грн., у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження", 53600, Дніпропетровська область, Покровський р-н, селище міського типу Покровське, вул.40 РОКІВ ЖОВТНЯ, будинок 17-А, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтинг П Груп", 50027, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Галенка, будинок 1, приміщення 1, інфляційні втрати в розмірі 2 586,62грн., 3 % річних в розмірі 4 574,27грн., пеню в розмірі 5 565,36грн., судовий збір в розмірі 190,90грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00грн.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Консалтинг П Груп", 50027, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Галенка, будинок 1, приміщення 1, з Державного бюджету України судовий збір у сумі 12 848,97грн., сплачений у складі судового збору в сумі 13 039,87грн. згідно з платіжною інструкцією № 871 від 30 жовтня 2023р., про що винести ухвалу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.01.2024

Суддя С.П. Панна