ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відвід

"16" січня 2024 р. Справа № 902/975/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі судді: Гудак А.В., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 (вх.№115/24 від 09.01.2024) про відвід судді Філіпової Т.Л. від розгляду апеляційних скарг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 у справі №902/975/21

за позовом ОСОБА_4

до відповідача 1 ОСОБА_2

до відповідача 2 ОСОБА_1

до відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг"

до відповідача 4 Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"

до відповідача 5 Приватного акціонерного товариства "Вінницьке обласне підприємство автобусних станцій 10599"

про визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування із чужого незаконного володіння простих бездокументарних іменних акцій та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Північно-західного апеляційного господарського суду перебуває справа №902/975/21 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 у справі №902/975/21.

09 січня 2024 року від ОСОБА_1 до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява про відвід судді Філіпової Т.Л. від розгляду апеляційних скарг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 у справі №902/975/21.

Вказана заява обґрунтована тим, що на розгляді у Північно-західному апеляційному господарському суді перебувають апеляційні скарги: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 у справі №902/975/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" (далі - ТОВ "ФК "ТЦП "Реєстр Консалтинг"), Приватного акціонерного товариства "Вінницьке обласне підприємство автобусних станцій 10599" (надалі - ПрАТ "ВОПАС 10599"), ОСОБА_1 , Акціонерного товариства "Райффайзен Банк", про визнання недійним договору купівлі-продажу, витребування із чужого незаконного володіння простих бездокументарних іменних акцій та зобов`язання вчинити дії.

ОСОБА_1 вважає, що наразі існують обставини, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Філіпової Тетяни Леонідівни, що вбачається з наступного.

18 грудня 2023 року ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя подано дисциплінарну скаргу щодо суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у зв`язку із допущенням ними порушень вимог законодавства України під час розгляду справи №902/1076/21 за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг", Приватного акціонерного товариства "Вінницький Універмаг", ОСОБА_1 , Акціонерного товариства "Райффайзен Банк", третя особа: ОСОБА_2 про витребування із чужого незаконного володіння простих бездокументарних іменних акцій та зобов`язання вчинити дії. Ця справа є подібною до справи №902/975/21, оскільки обставини цих справ є майже ідентичними, спір у них виник у зв`язку з укладенням ідентичних договорів за ідентичних умов, а участь у цих справах приймають ті самі сторони ( ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ "ФК "ТЦП "Реєстр-Консалтинг", АТ "Райффайзен Банк", різниця лише у емітенті акцій).

Скарга ОСОБА_1 зареєстрована Вищою радою правосуддя 18.12.2023, їй присвоєно єдиний унікальний номер справи П-4528/0/7-23, а її розгляд здійснюється членом ВРП Бондаренко Тетяною Знаменівною. При цьому, скарга ОСОБА_1 об`єднана в одне провадження з матеріалом №Л-1526/1/7-23 - дисциплінарною скаргою представника ОСОБА_4 адвоката Лошадкіної В.О. на суддів Північно-західного апеляційного господарського суду Грязнова В.В., Василишина А.Р. та Філіпову Т.Л. від 28.04.2023.

Про даний факт заявнику ОСОБА_1 стало відомо лише 08.01.2023 від представника, і в той самий день відповідач подала заяву про відвід судді.

Таким чином, наразі на розгляді Вищої ради правосуддя перебуває дисциплінарна скарга ОСОБА_4 , який є позивачем як у справі №902/975/21, так і у справі №902/1076/21, щодо судді Філіпової Тетяни Леонідівни, яка є головуючою при розгляді апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції у обох указаних справах.

Заявник ОСОБА_1 звертає увагу на те, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2023, ухваленою колегією суддів під головуванням судді Філіпової Тетяни Леонідівни апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 у справі №902/1076/21 задоволені.

Однак, постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.07.2023 вказана постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2023 була скасована, а рішення суду першої інстанції у справі №906/1076/21 залишено в силі.

На думку заявника розгляд суддею Філіповою Тетяною Леонідівною подібної справи №902/1076/21, у будь-якому випадку впливає на її особисті переконання як судді, оскільки розгляд справи №902/975/21 здійснюватиметься не "з чистого аркуша", а вже за наявності у судді певної сформованої правової оцінки обставин справи №902/1076/21, а також за наявності висновків Верховного Суду щодо помилковості такої оцінки, які у будь-якому разі будуть враховуватися суддею при наданні оцінки тим самим обставинам, однак вже у справі №902/975/21. В той же час, розгляд Вищою радою правосуддя дисциплінарної скарги щодо судді Філіпової Тетяни Леонідівни у зв`язку із розглядом нею справи №902/1076/21 щонайменше призведе до більш критичного ставлення до доводів позивача та надання їм більшої ваги у порівнянні з доводами відповідачів, а й можливо - до підсвідомого наміру "виправдати" свою попередню поведінку ухваленням рішення, однак вже не проти ОСОБА_4 , а на його користь.

Таким чином, заявник вважає, що враховуючи наявність обставин, які впливають на особисті переконання судді Філіпової Тетяни Леонідівни та які свідчать про те, що вона не є вільною від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, суддя підлягає відводу від розгляду апеляційних скарг на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 у справі №902/975/21.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.01.2024 зокрема заяву ОСОБА_1 (вх.№115/24 від 09.01.2024) про відвід судді Філіпової Т.Л. у справі №902/975/21 визнано необґрунтованою.

Відповідно до частин першої-третьої статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 визначено суддю Гудак А.В. (доповідача, головуючого) для розгляду заяви ОСОБА_1 (вх.№115/24 від 09.01.2024) про відвід судді Філіпової Т.Л. у справі №902/975/21.

Згідно частини сьомої статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши заяву ОСОБА_1 (вх.№115/24 від 09.01.2024) про відвід судді Філіпової Т.Л. у справі №902/975/21, не вбачає підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, третьої статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для забезпечення неупередженості суду у розумінні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду (рішення ЄСПЛ у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.10.2010).

Отже, при вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень частин другої та третьої статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У рішенні у справі "Олександр Волков проти України" зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно з частиною першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У рішенні у справі "Білуха проти України" зазначено: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Як вже було зазначено, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У Коментарі до Бангалорських принципів поведінки суддів, зокрема, зазначено:

- справа може викликати суперечливі настрої в суспільстві та привернути надмірну увагу ЗМІ, і суддя може опинитися в ситуації, яку можна описати як "центр урагану". Іноді вага суспільної думки може схилятися в сторону конкретного бажаного результату. Однак, виконуючи суддівську функцію, суддя повинен бути стійким до впливу такого суспільного резонансу. Суддя не повинен брати до уваги те, наскільки застосовні закони чи сторони судового розгляду популярні чи непопулярні в суспільстві, серед ЗМІ, посадових осіб чи власної сім`ї або друзів судді. Суддя не може коливатися під впливом партійних інтересів, суспільного тиску чи страху критики. Незалежність суддів передбачає незалежність від усіх форм зовнішнього впливу (п. 28);

- будь-які спроби впливу на суд мають відбуватися привселюдно у залі судового засідання, виключно сторонами чи їхніми адвокатами. У певних випадках сторонні особи можуть спробувати вплинути на рішення судді в питаннях, які розглядає суд. Такі спроби слід однозначно відхиляти, від кого б вони не надходили - міністрів, політиків, державних службовців, журналістів, сім`ї чи з інших джерел. Загроза незалежності суддів може іноді набирати форму непомітної спроби впливу на ставлення судді до певної справи або ж спроб якимось чином отримати прихильність судді. Слід однозначно відхиляти будь-які спроби такого стороннього впливу на суддю, прямого чи непрямого. У деяких випадках, особливо якщо після відмови здійснено повторні спроби, судді слід повідомити про такі спроби відповідні органи. Суддя не може дозволити будь-яким родинним, суспільним чи політичним зв`язкам впливати на будь-яке судове рішення (п. 29);

- іноді може бути складно визначити, що саме становить неналежний вплив. Підтримуючи належну рівновагу між, наприклад, необхідністю захистити судовий процес від спотворення і тиску - політичного, медійного чи з інших джерел - та інтересами публічного обговорення питань, що становлять суспільний інтерес у публічному житті та у вільних ЗМІ, суддя повинен прийняти той факт, що він чи вона є публічною особою, і, відповідно, не може бути надто вразливим чи чутливим. Демократії притаманна критика осіб, які займають державні посади. Отож, у визначених законодавством межах, судді не можуть розраховувати на відсутність критики їхніх рішень, обґрунтування та мотивування та способу ведення справи (п. 30);

- якщо суддю сприймають як упередженого, громадську довіру до судової влади буде підірвано. Відтак, суддя повинен утримуватися від будь-яких дій, які дають підстави вважати, що на його рішення можуть впливати зовнішні чинники на кшталт особистих відносин з тією чи іншою стороною чи зацікавленості у результатах розгляду справи (п. 55);

- неупередженість пов`язана не лише з фактичною відсутністю ознак упередженості та наявності упереджених міркувань, але і з враженням відсутності таких ознак. Такий двоїстий аспект можна виразити за допомогою часто повторюваного вислову, що правосуддя має бути не лише здійсненим, але й однозначно сприйматися як здійснене. Критерій, який зазвичай застосовується, полягає в тому, чи виникли б у розумного спостерігача, який реалістично і практично дивиться на справу, побоювання щодо браку об`єктивності з боку судді. Питання в тому, чи існують побоювання щодо упередженості, має вирішуватися з точки зору розумного спостерігача (п. 56);

- суддя має вести справу впорядковано та ефективно, не зловживаючи процесуальними правилами. Для цього потрібна певна твердість. Суддя, що має ефективно вести процес і водночас запобігати створенню у розумної, справедливої та поінформованої особи будь-якого враження про брак неупередженості, має зберігати чітку рівновагу. Слід уникати будь-яких дій, які, на думку розумного спостерігача, викликали б (або могли викликати) обґрунтовану підозру про те, що під час виконання своїх суддівських обов`язків суддя не виявляє належної об`єктивності. Якщо виникають такі враження, вони відбиваються не лише на сторонах судового провадження, але й на довірі громадськості до судової системи в цілому (п. 61);

- суддя має бути готовим приймати рішення у справах, які предстають перед судом. Однак бувають ситуації, коли з метою захисту прав сторін і збереження громадської упевненості в чесності судової влади виникає необхідність відсторонення судді від участі у розгляді певної справи та винесення рішення в ній. З іншого боку, часті відводи суддів можуть викликати осуд суду та особисто судді з боку громадськості та призвести до необґрунтованого завантаження колег таких суддів. У сторін судового провадження може виникнути враження, що вони можуть знайти та обрати суддю для розгляду їхньої справи, а це небажано. Відтак, суддя повинен так облаштувати свої особисті й ділові справи, щоб звести до мінімуму можливість їх несумісності з суддівськими обов`язками (п. 66);

- для судді не менш важливо забезпечити, щоб правосуддя сприймалося як здійснене, адже це є одним із головних принципів права й публічного порядку. Відтак, суддя повинен вести судовий розгляд таким чином, щоб відсутність упередженості, об`єктивність і справедливість були очевидними для всіх, кого цікавить процес і його результат, аж надто для особи, яка подала клопотання. Відповідно, суддя, щодо якого подали клопотання про відвід, має пам`ятати, що від нього вимагають очевидної об`єктивності, особливо під час розгляду клопотання про відвід (п. 87).

У якості підстав для відводу судді Філіпової Т.Л. заявник визначає дві обставини: 1) участь судді у розгляді подібної справи №902/1076/21, постанову апеляційного суду в якій скасовано Касаційним господарським судом в складі Верховного Суду та 2) наявність в провадженні Вищої ради правосуддя дисциплінарної скарги, поданої на склад апеляційного суду, який здійснював розгляд справи №902/1076/21. Наявність цих двох обставин, на думку заявниці, може мати наслідком упередженість та необ`єктивність судді, яка буде діяти у розгляді справи №902/975/21 під впливом цих обставин.

Проте, суд вважає вказані доводи заявника необгрнутованими враховуючи наступне.

Участь судді у розгляді іншої справи, навіть подібної за складом учасників, предметом і підставами не може слугувати підставою для відводу такого судді, оскільки це суперечить конституційним гарантіям незалежності судової влади та не відповідає нормам частини 4 статті 35 ГПК України, адже рішення або думка судді не можуть бути підставами для відводу судді і бути використані для усунення судді від здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості.

Висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Щодо посилання ОСОБА_1 , що факт подання Вищій раді правосуддя скарги на відповідного суддю (суддів) у зв`язку з розглядом іншої справи №902/1076/21 буде мати негативний вплив у сенсі втрати суддею Філіповою Т.Л. здатності об`єктивно і неупереджено розглянути справу №902/975/21, суд зазначає наступне.

Звернення зі скаргою до Вищої ради правосуддя не свідчить про виникнення у судді (суддів) конфлікту інтересів (реального чи потенційного) у розумінні статті 1 Закону України "Про запобігання корупції", якою передбачено, що потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Тобто, сам по собі факт подачі скарги до Вищої ради правосуддя на відповідного суддю не є доказом його необ`єктивності чи упередженості, оскільки є лише припущенням, що не може бути підставою для відводу.

Разом з тим, схожим доводам щодо "інших обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді" була надана оцінка Першою Дисциплінарною палатою Вищої Ради Правосуддя у рішенні №3337/1дп/15-20 від другого грудня 2020 року. Так, на думку Першої Дисциплінарної палати, подання учасником провадження до Вищої ради правосуддя скарги на дії судді, а також дисциплінарної справи стосовно судді в розумінні пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України не є "Іншими обставинами, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді".

Отже, доводи викладені ОСОБА_1 у заяві про відвід судді Філіпової Т.Л., не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки вони не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді Філіпової Т.Л. у справі №902/975/21, безпосередньо та однозначно не вказують на її особисте упереджене ставлення до заявника або особисту прихильність до інших учасників справи.

Інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Філіпової Т.Л. заявником не наведено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Філіпової Тетяни Леонідівни від розгляду апеляційних скарг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у справі №902/975/21.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 35, 38, 39, 234, 235 ГПК України

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 (вх.№115/24 від 09.01.2024) про відвід судді Філіпової Тетяни Леонідівни від розгляду апеляційних скарг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.10.2022 у справі №902/975/21.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Гудак А.В.