ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2024м. ДніпроСправа № 904/4375/23

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П. при секретарі судового засідання Скородумовій Л.В, розглянувши матеріали справи

за позовом Комунального підприємство "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської Ради, 49081, м.Дніпро, просп.Слобожанський, 29, офіс 504,

до Державного підприємства "Дніпропетровський державний проектний інститут житлового і цивільного будівництва "ДНІПРОЦИВІЛЬПРОЕКТ", 49000, м.Дніпро, вул.Набережна Леніна, 29,

про стягнення заборгованості

Представники:

від позивача: Ганжа Михайло Геннадійович, посвідчення №2845 від 22.01.2021р., адвокат

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської Ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 21.11.2023р.) до Державного підприємства "Дніпропетровський державний проектний інститут житлового і цивільного будівництва "ДНІПРОЦИВІЛЬПРОЕКТ" про стягнення заборгованості в розмірі 133 734,18грн., з яких: основний борг - 92 332,80 грн., 3 % річних - 4 384,55 грн., інфляційні втрати - 1 549,42грн., пеня - 30 850,76грн., штраф - 4 616,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням умов договору № 739 про постачання теплової енергії від 10.05.2011р. в частині оплати за надані послуги.

Ухвалою суду від 21.08.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

11.09.2023р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В своєму відзиві відповідач зазначає, що 08.08.2023 року між представниками КП «Теплоенерго» в особі майстра теплової дільниці номер 2 Паровим В.І., слюсаря теплової дільниці номер 2 Кожуровим В.С. та представником ДП ДДПІ «Дніпроцивільпроект» в особі заступника директора з загальних питань Гундерсена С.С був складений акт про те, що після проведення ремонтних робіт котрі проходили в період з листопада 2022 року по січень 2023 року по заміні труб опалення в приміщенні, які знаходяться за адресою вул.. Набережна Січеславська, 29, центральне опалення від котельні КП «Теплоенерго» працює лише з першого по п`ятий поверхи. З шостого по десятий поверхи опалення відключене. В приміщеннях інституту ДП ДДПІ «Дніпроцивільпроект», які знаходяться за адресою вул. Набережна Січеславська, 29А, опалення відсутнє з першого по останній поверхи методом відрізання та заварювання трубопроводів, тому в цих приміщеннях опалення не було зовсім в період опалювального сезону 2022 - 2023 року.

03.10.2023р. від позивача та відповідача надійшли заяви про продовження розгляду справи на 30 днів.

Ухвалою суду від 03.10.2023р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, до 21.11.2023р.

21.11.2023р. до суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі в яких зазначає, що позивачем було встановлено зменшення опалювальної площі приміщення відповідача за адресою вул.Січеславська Набережна, 29А, що було зафіксовано сторонами у Акті від 24.10.2023 та Витязі з інвентаризаційної справи № 43107 будинку № 29/29А по Набережній Січеславській в м.Дніпрі. Позивач звертає увагу суду на те, що зазначені вище документи стали підставою для внесення змін у Договір № 739 від 10.05.2011, що були оформлені додатковою угодою до нього. На даний час додаткова угода у двох примірниках підписана позивачем та надана для підписання відповідачу, який ще не повернутий відповідачем.

Ухвалою суду 21.12.2023р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.01.2024р.

В судове засідання з`явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

10.05.2011р. між Комунальним підприємством "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської Ради (надалі - теплопостачальне підприємство) та Державним підприємством "Дніпропетровський державний проектний інститут житлового і цивільного будівництва "ДНІПРОЦИВІЛЬПРОЕКТ" (надалі - споживач) уклали договір № 739 про постачання теплової енергії та відкрито особовий рахунок № 091739 .

За умовами зазначеного договору Теплопостачальне підприємство бере на себе зобов`язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (п. 2.1 договору).

Пунктом 3.1 договору передбачено, що теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби:

- опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону (175 діб);

- гаряче водопостачання - протягом 350 діб;

- технологічні потреби - відповідно з виробничою програмою.

Згідно з додатком № 1 до договору об`єктом постачання споживачу теплової енергії за цим договором є прилад обліку за адресою вул. Леніна, 29 (а.с.17).

Фактично отриманий обсяг теплової енергії споживачем від Теплопостачального підприємства фіксується сторонами Актом здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період за формою, визначеною Сторонами в додатку №3 договору (п.3.3. договору).

Початок та кінець опалювального періоду встановлюється відповідним актом місцевого органу самоврядування (п. 3.5 договору).

Зміна обсягів теплової енергії, визначених додатком №1, здійснюється на підставі письмового звернення споживача, при наданні останнім документального підтвердження необхідності таких змін, та оформлюється додатковою угодою (п. 3.9 договору).

За умовами пункту 4.2 договору споживач зобов`язаний, зокрема

до 01 (першого) числа місяця, наступного за розрахунковим, отримати від теплопостачального підприємства рахунок разом з актом здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період та розглянувши останній, не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за розрахунковим, підписати та направити поштою (або іншим засобом) один екземпляр на адресу теплопостачального підприємства. В разі не згоди з зазначеним в акті здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, визначеним теплопостачальним підприємством обсягом поставленої теплової енергії, споживач зобов`язаний надати на адресу теплопостачального підприємства мотивоване заперечення (з контррозрахунком спожитої теплової енергії, або з відповідним актом, про встановлення факту, складеного за участю теплопостачального підприємства) в письмовому вигляді протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту одержання акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період (4.2.2);

виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені умовами цього договору. У термін не пізніше одного місяця з моменту закінчення опалювального періоду провести звіряння розрахунків з теплопостачальним підприємством (4.2.4);

здійснювати звіряння розрахунків на кінець/початок опалювального сезону (4.2.18).

Облік споживання теплової енергії споживачем здійснюється за приладом обліку за адресою: вул. Набережна Леніна, 29 (п. 6.2 договору).

Споживач, що має комерційні прилади обліку, щомісячно, в термін не пізніше останнього робочого дня розрахункового місяця, подає до теплопостачального підприємства звіт про фактичне споживання теплової енергії. В разі несвоєчасного надання звіту про фактичне споживання теплової енергії за показниками приладів обліку, або виходу з ладу комерційних приладів обліку, кількість теплової енергії, що відпущена споживачу, визначається теплопостачальним підприємством у відповідності до теплового на вантаження, визначеного додатком № 1 до договору, з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості діб роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді (п. 6.5 договору).

Згідно п.6.6 договору розрахунки між теплопостачальним підприємством та споживачем за договором проводяться виключно у безготівковій формі у національній валюті України - гривні, шляхом перерахування грошових коштів, вказаних у відповідних платіжних документах, на поточні рахунки, зазначені сторонами у розділі 15 договору.

Розрахунковим періодом є календарний місяць, за результатами якого підписується Акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період (в 2-х примірниках), за формою визначеною сторонами в додатку №3 до договору. Підписаний Акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, або його відсутність в порядку пунктів 4.2.2, 6.10 договору, є підтвердженням відсутності претензій з боку споживача в частині фактично отриманої кількості теплової енергії (п. 6.7 договору).

Пунктом 6.9 договору визначено, що споживач здійснює остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію впродовж 5 (п`яти) календарних діб після одержання рахунку від теплопостачального підприємства, яке зобов`язане направити його споживачу не пізніше 10 (десяти) календарних діб місяця, наступного за розрахунковим разом з Актом здачі-приймання поставленої теплової енергії за відповідний розрахунковий період. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів.

Сторони, підписавши цей договір, домовились, що факт отримання споживачем акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період та подальшого неотримання теплопостачальним підприємством протягом 5 (п`яти) календарних діб, з моменту отримання, підписаного споживачем акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, є підставою для теплопостачального підприємства вважати акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період підписаним з боку споживача (п. 6.10 договору).

Тариф на теплову енергію, що споживається згідно з цим договором затверджено Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 25.05.2009 №1345 (п. 7.1 договору).

Тариф (з ПДВ) для розрахунків за договором складає:

теплова енергія 1 Гкал (без ПДВ) - 744,50грн;

теплова енергія для категорії "Бюджет" (1 Гкал) - 641,96грн.

Про зміну тарифу споживач повідомляється в порядку, визначеному пунктом 5.2.3 договору (п. 7.2 договору).

Пунктом 9.1 договору встановлено, що сторони несуть відповідальність за порушення умов договору, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно з законом.

В разі прострочення споживачем виконання грошового зобов`язання за цим договором споживач на вимогу теплопостачального підприємства зобов`язаний виплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, трьох відсотків річних, а також пеню за весь час прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (п. 9.4.4 договору ).

В разі відмови від виконання зобов`язання, визначеного пунктом 4.2.18 договору споживач сплачує штраф у розмірі 5% від наявної заборгованості (п. 9.4.5 договору).

Цей договір набуває юридичної сили з моменту його підписання та діє до 10.05.2014, а в частині проведення розрахунків за теплову енергію до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Датою підписання цього договору вважається дата, зазначена у правому верхньому куті першої сторінки цього договору (п. 11.1 договору).

У разі відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього договору за один місяць до закінчення терміну дії договору, договір вважається продовженим на той самий строк (кількість місяців/днів, визначених у п. 11.1 договору) і на тих самих умовах. Кількість пролонгацій за цим договором необмежена (п. 11.2 договору).

Додатками до цього Договору є: Додаток № 1 "Розрахунок обсягу та вартості теплової енергії"; Додаток № 2 "Межа балансової та експлуатаційної відповідальності сторін (схема)"; Додаток №3 "Акт здачі - приймання теплової енергії (зразок)" (перелічені Додатки містяться в матеріалах справи).

Договір підписаний та скріплений печатками сторін без зауважень та заперечень до нього.

В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір визнавався недійсним в судовому порядку.

Так, жодна із сторін письмово не виявила бажання припинити дію договору. Відтак, договір №739 про постачання теплової енергії від 10.05.2011 був чинним протягом спірного періоду.

Згідно зі ст.20 Закону України "Про теплопостачання", тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством.

Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 29.10.2021 №1137 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послуги з постачання теплової енергії КП "Теплоенерго"" установлено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послуги з постачання теплової енергії КП "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, зокрема за періоди з листопада 2022р. по березень 2023р.

Також в матеріалах справи наявні розпорядження Дніпровського міського голови про початок та закінчення опалювального періоду, а саме:

- від 01.11.2022р. № 1-1/11-р "Про початок опалювального сезону 2022 - 2023 рр. у місті Дніпрі";

- від 21.03.2023р. № 1-21/3-р "Про закінчення опалювального сезону 2022 - 2023 рр. у місті Дніпрі".

Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що відповідач порушив свої зобов`язання зі сплати за отриману теплову енергію (із врахуванням неробочих днів). а саме:

- за листопад 2022р. - 15.12.2022 (отримано 09.12.2022, останнім днем для оплати є 14.12.2022);

- за грудень 2022р. - 12.01.2023 (отримано 06.01.2023, останнім днем для оплати є 11.01.2023);

- за січень 2023р. - 14.02.2023 (отримано 07.02.2023, останнім днем для оплати є 13.02.2023р.);

- за лютий 2023р. - 14.03.2023 (отримано 07.03.2023, останнім днем для оплати є 13.03.2023р.);

- за березень 2023р. - 11.04.2023 (отримано 04.04.2023, останнім днем для опати є 10.04.2023).

04.05.2023р. позивач направив на адресу відповідача акти взаємних розрахунків від 04.05.2023р. за період з 01.11.2022р. по 30.04.2023р., досудову вимогу про сплату заборгованості в розмірі 477 444,03грн. та рахунки.

З матеріалів справи вбачається, що 08.08.2023 року між представниками КП «Теплоенерго» в особі майстра теплової дільниці номер 2 Паровим В.І., слюсаря теплової дільниці номер 2 Кожуровим В.С. та представником ДП ДДПІ «Дніпроцивільпроект» в особі заступника директора з загальних питань Гундерсена С.С був складений акт про те, що після проведення ремонтних робіт котрі проходили в період з листопада 2022 року по січень 2023 року по заміні труб опалення в приміщенні, які знаходяться за адресою вул.. Набережна Січеславська, 29, центральне опалення від котельні КП «Теплоенерго» працює лише з першого по п`ятий поверхи. З шостого по десятий поверхи опалення відключене.

В приміщеннях інституту ДП ДДПІ «Дніпроцивільпроект», які знаходяться за адресою вул. Набережна Січеславська, 29А, опалення відсутнє з першого по останній поверхи методом відрізання та заварювання трубопроводів, тому в цих приміщеннях опалення не було зовсім в період опалювального сезону 2022 - 2023 року.

24.10.2023р. між представниками КП «Теплоенерго» в особі майстра теплової дільниці номер 2 Паровим В.І., заступником ВТВ Симоновичем С.П. та в.о.директора "Дніпроцивільпроект" був складений акт про те, що в зв`язку з реконструкцією системи опалення в опалювальному сезоні 2022/2023, від 1.11.2022 до 1.02.2023 було повністю відсутнє теплопостачання будівлі по вул.Набережна Січеславська, 29/29А:

- кор.Б-10 загальна площа та будівельний об`єм згідно тех.паспорту S = 6145,0м2; V = 20566м 3;

- кор.А 10 загальна площа та будівельний об`єм згідно тех.паспорту S = 1009,20м2; V = 4003м 3.

Після завершення реконструкції система опалення будівлі № 29 з шостого по десятий поверх у кількості 2665,60м2 залишилась від`єднаною від теплопостачання, що і підтверджується витягом з інвентаризаційної справи № 43107 будинку № 29-29А по Набережній Січеславській в м.Дніпро.

Нижня частина будівлі № 29 з першого по п`ятий поверх включно, площею 2979,20 м2 об`ємом 9971,00 м 3 з 1.02.2023р. була під`єднана до системи теплопостачання.

Будівля 29А станом на "зараз" (за виключенням 440,60 м2 з 3 по 5 поверх) залишається від`єднаною від системи центрального теплопостачання.

Будівля А 6 не мала перерв в теплопостачанні.

Максимальне теплове навантаження на опалюємі приміщення ДП ДДПІ "Дніпроцивільпроект" вцілому становить: Qоп -24 = 0,326295 Гкал/год.

Тепловий лічильник, що знаходиться на балансі споживача, знаходиться в неробочому стані.

Позивачем був здійснений перерахунок заборгованості зі сплати за теплову енергію згідно фактичної опалювальної площі за виключенням площ які відрізані від теплопостачання та за виключенням періоду з листопада 2022 року по січень 2023 року, в якому проводились роботи по заміні труб опалення в приміщеннях ДП ДДПІ «Дніпроцивільпроект».

В матеріалах справи є службова записка від 06.11.2023р. за підписами начальника відділу збуту теплової енергії (юридичні особа) та фахівця відділу збуту теплової енергії (юридичні особи) про направлення документів про стягнення з відповідача за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2022р. по 30.04.2023р. за особовим рахунком № 091739 на суму 477 444,03грн. Згідно наданих даних споживачу за період з 01.11.2022р. по 30.04.2023р. проведено коригування за особовим рахунком № 091739 на суму 385 111,23грн. Після проведення коригування борг споживача за період з 01.11.2022р. по 30.04.2023р. за особовим рахунком № 091739 на суму 92 332,80грн.

Станом на сьогоднішній день заборгованість за Договором № 739 про постачання теплової енергії від 10.05.2011р. за особовим рахунком № 091739 за особовим рахунком № 091739 становить 92 332,80грн., яка підлягає до стягненню і підтверджується матеріалами справи.

Доказів погашення заборгованості відповідачем не надано.

Щодо стягнення 3 % річних за період з 14.03.2023р. по 21.11.2023р. в сумі 4 384,55грн., пені за період з 14.03.2023р. по 21.11.2023р. в сумі 30 850,76грн., інфляційних втрат за період з березня 2023р. по жовтень 2023р. в розмірі 1 549,42грн. та штрафу в розмірі 4 616,64грн., суд зазначає наступне.

Положеннями ст.611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 617 ЦК України встановлено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а саме: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Норми ст.ст. 614, 617 ЦК України кореспондуються із нормами ст. 218 ГК України, згідно з якими учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Особливості регулювання грошових зобов`язань встановлено статтею 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Так, в разі прострочення споживачем виконання грошового зобов`язання за цим договором споживач на вимогу теплопостачального підприємства зобов`язаний виплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, трьох відсотків річних, а також пеню за весь час прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (п. 9.4.4 договору ).

Відповідно до п.9.4.5. договору, в разі відмови від виконання зобов`язання, визначеного пунктом 4.2.18 договору споживач сплачує штраф у розмірі 5% від наявної заборгованості.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання, вимоги про стягнення з нього 3% річних, пені, штрафу та інфляційних втрат за вказані вище періоди заявлено позивачем обґрунтовано.

Перевіривши розрахунок позивача, суд приходить до висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню, а саме, по стягненню 3 % річних в розмірі 4 384,55 грн., інфляційних втрат в розмірі 1 549,42грн., пені в розмірі 30 850,76грн. та штрафу в розмірі 4 616,64 грн.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З врахуванням вище викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо судового збору суд зазначає наступне.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до п.1, п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст.4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2684,00 грн.

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (ст. 9 Закону України "Про судовий збір").

За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 9 530,13грн., про що свідчить платіжна інструкція № 12722 від 31.07.2023р. В подальшому позивачем була подана заява про зменшення позовних вимог про стягнення 133 734,17грн., за яку позивач повинен був сплатити судовий збір 2 684,00грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно з ч.2 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Отже, поверненню з Державного бюджету України підлягає сума в розмірі 6 846,13грн.

Суд не вирішує питання повернення судового збору, оскільки клопотання про його повернення позивачем не надавалось.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача в розмірі 2 684,00грн.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства "Дніпропетровський державний проектний інститут житлового і цивільного будівництва "ДНІПРОЦИВІЛЬПРОЕКТ", 49000, м.Дніпро, вул.Набережна Леніна, 29, на користь Комунального підприємство "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської Ради, 49081, м.Дніпро, просп.Слобожанський, 29, офіс 504, основний борг в розмірі 92 332,80 грн., 3 % річних в розмірі 4 384,55 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 549,42грн., пеня в розмірі 30 850,76грн., штраф в розмірі 4 616,64 грн. та судовий збір в розмірі 2 684,00грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11.01.2024

Суддя С.П. Панна