11.01.2024Справа № 910/9591/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Яременко Т.Є., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду у господарській справі
За позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"
до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв»
про стягнення 1 085 988, 33 грн.
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
від третьої особи на стороні позивача: не з`явився;
від третьої особи на стороні відповідача: не з`явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 1 085 988, 33 грн, з яких: 577 061, 12 грн - основного боргу, 185 620, 36 грн - 15 % річних, 90 524, 88 грн - пені та 232 781, 97 грн - інфляційні втрати.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 01.01.2021.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.11.2023 провадження у справі № 910/9591/23 в частині стягнення 37 723, 94 грн. основного боргу - закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, за відсутністю предмету спору. Позовні вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" - задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" 539 337 (п`ятсот тридцять дев`ять тисяч триста тридцять сім) грн 18 коп. - заборгованості, 47 034 (сорок сім тисяч тридцять чотири) грн 43 коп. - пені, 165 766 (сто шістдесят п`ять тисяч сімсот шістдесят шість) грн 74 коп. - 15 % річних, 204 661 (двісті чотири тисячі шістсот шістдесят одну) грн 98 коп. - інфляційних втрат та 14 917 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот сімнадцять) грн 86 коп. - судового збору. В іншій частині позову - відмовлено.

14.12.2023 до суду надійшло клопотання Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду, в якому третя особа на стороні позивача просить суд ухвалити додаткове рішення, яким здійснити розподіл витрат Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" на професійну правничу допомогу у сумі 10 000, 00 грн, які понесені у зв`язку із розглядом справи № 910/9591/23 в суді першої інстанції.

Крім того, третя особа на стороні позивача просить суд поновити пропущений процесуальний строк для подання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду у справі № 910/9591/23.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 клопотання Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" про поновлення пропущеного строку для подання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду у справі № 910/9591/23 - задоволено. Розгляд заяви призначено на 11.01.2024.

19.12.2023 до суду надійшло клопотання Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" про зупинення розгляду справи, в якому відповідач просить суд зупинити розгляд клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, поданого від представника ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" та зупинити провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/9591/23.

27.12.2023 до суду надійшли заперечення позивача на заяву про винесення додаткового рішення, щодо розподілу витрат ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" на професійну правничу допомогу, в яких позивач зокрема зазначає про відсутність доказів сплати 10 000, 00 грн за надані адвокатом послуги. Також, позивач просить суд розгляд заяви третьої особи проводити без участі представника позивача.

У це судове засідання представник ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" не з`явився, однак у поданій до суду заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду просив суд розгляд такої заяви здійснювати без участі представника ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі".

Представники позивача, відповідача та третьої особи на стороні відповідача у судове засідання також не з`явились, однак про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином.

Крім того, у поданих до суду запереченнях на заяву позивач просив суд розгляд заяви третьої особи проводити без участі представника позивача.

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, суд зазначає, що статтями 227-228 ГПК України чітко визначені підстави для зупинення провадження у справі. Проте, у даній справі судом винесено рішення, яким завершено розгляд справи та наразі суд розглядає заяву третьої особи про ухвалення додаткового рішення, яка подається після ухвалення рішення. При цьому, питання ухвалення судом додаткового рішення не ставиться в залежність від набрання чи не набрання рішенням законної сили. В частині 1 ст. 244 ГПК України зазначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Тож, суд не вбачає підстав для зупинення провадження з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Отже, розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви, яка підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.ч. 3,4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як вбачається з першої заяви по суті спору (пояснень третьої особи на позовну заяву), Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі" (третя особа) зазначило, що попередня (орієнтовна) сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яку ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" очікує понести у даній справі становить 10 000, 00 грн.

Відповідно до ч. 13 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Враховуючи викладене, судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору стягуються на її користь з відповідача, оскільки третя особа підтримувала заявлені позовні вимоги та судом частково задоволено позовні вимоги.

Суд зазначає, що зі змісту статті 129 Господарського процесуального кодексу України випливає, що судові витрати підлягають відшкодуванню за умови надання стороною належних доказів, що їх підтверджують.

Згідно ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2018 по справі №910/23210/17 та від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17.

У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Наведена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 775/9215/15ц від 19.02.2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.04.2020 між Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські електромережі" та Адвокатським об`єднанням «Перший радник» укладено договір № 308-20 про надання правової допомоги, відповідно до якого в рамках даного договору виконавець зобов`язується надавати клієнтові правову допомогу за окремими письмовими або усними дорученнями останнього.

Зміст, обсяг і вартість послуг, що надаються, встановлюється сторонами у додаткових угодах, які є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору (в редакції додаткової угоди №3 від 28.04.2021), приймання-передача послуг за цим договором здійснюється сторонами за актами наданих послуг, що є підтвердженням надання правової допомоги за цим договором.

Додатковою угодою № 6 від 19.12.2021 до договору, сторони продовжили строк дії договору № 308-20 про надання правової допомоги від 15.04.2020 до 31.12.2023.

14.12.2023 Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські електромережі" та Адвокатським об`єднанням «Перший радник» складено та підписано акт про надання послуг № 376 за договором про надання правової допомоги № 308-20 від 15.04.2020 року, в якому зазначено, що відповідно до договору та на замовлення клієнта виконавцем надано професійну правничу допомогу в рамках судової справи № 910/9591/23, яка розглянута Господарським судом міста Києва за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" про стягнення 1 085 988, 33 грн заборгованості за спожиту електричну енергію, за участі клієнта в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, в наступному обсязі: надання консультацій клієнту щодо стратегії представництва його інтересів в суді, збір доказів та визначення засобів доказування. Роз`яснення клієнту правової позиції по судовій справі та узгодження її з клієнтом; підготовка, фомування та подача пояснень третьої особи щодо позову по справі № 910/9591/23; підготовка та подача заяви про відшкодування витрат на професійну допомогу після ухвалення рішення суду по справі № 910/9591/23.

Фіксована вартість наданих адвокатом виконавця послуг (розмір гонорару) в суді першої інстанції складає 10 000, 00 грн.

Суд зазначає, що правнича допомога третій особі надавалася адвокатом Іваненко І.П. (свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю № 3942 від 26.11.2009) на підставі довіреності № 78/2023 від 22.03.2023.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, п. 269). (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 22.11.2017 року у справі № 914/434/17).

Суд зазначає, що у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 13.12.2018 у справі №816/2096/17, від 16.05.2019 у справі №823/2638/18, від 09.07.2019 у справі № 923/726/18, від 26.02.2020 у справі № 910/14371/18, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Відповідно до частини 5, 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

З врахуванням викладеного, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі № 911/471/19).

Крім того, за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Натомість положеннями пункту 2 частини 2 ст. 126 ГПК України ірегламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

Аналогічних висновків дійшла Об`єднана палата Верховного Суду в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

За таких обставин, враховуючи те, що судом частково задоволено позовні вимоги, перевіривши подані третьою особою докази на підтвердження обсягу виконаних робіт на надання правової допомоги, дослідивши співмірність заявленої третьою особою суми із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), суд зазначає, що заявлений третьою особою до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвокатів не є співмірним із складністю даної справи.

Тож, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на предмет спору, суд, вважає за можливе покласти на відповідача витрати, понесені третьою особою на професійну правничу допомогу у сумі 5 000, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду - задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" (вул. Закревського, буд. 15, м. Київ, 02217, ідентифікаційний код - 39605452) на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" (вул. Новокостянтинівська, буд. 20, м. Київ, 04080, ідентифікаційний код - 41946011) 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст додаткового рішення складено: 16.01.2024.

Суддя С.О. Щербаков