СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року м. Харків Справа № 922/3630/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А., суддя Фоміна В.О.,

за участі секретаря судового засідання Дзюби А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Харківгаз збут (вх.№2400) на рішення Господарського суду Харківської області від 11.10.2023 (рішення ухвалено суддею Ємельяновою О.О., в приміщенні Господарського суду Харківської області 11.10.2023 о 12:14 год, повний текст складено 16.10.2023) у справі №922/3630/23

за позовом керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області (61004, м. Харків, вул. Конєва, буд. 20) в інтересах держави в особі :

позивача 1: Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінкевича, буд. 1)

позивача 2: Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (61166, м. Харків, пр. Науки, буд. 40, поверх 6)

позивача 3: Північно Східного офісу Держаудитслужби (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 4 під`їзд, 10 поверх)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів - Харківська регіональна державна лабораторія Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (61157, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 148)

до Товариства з обмеженою відповідальністю Харківгаз збут (61093, м. Харків, вул. Петра Болбачана, буд. 54)

про стягнення 52250,13 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 11.10.2023 у справі №922/3630/23 (суддя Ємельянова О.О.) позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Харківгаз збут на користь Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів безпідставно сплачені бюджетні кошти у сумі 52250,13 грн., стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Харківгаз збут на користь Харківської обласної прокуратури 2684,00 грн. судового збору.

ТОВ Харківгаз збут звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 11.10.2023 у справі №922/3630/23 та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі встановлено виняток з загального правила, який надає сторонам договору, укладеного за результатами процедури, проведеної у порядку, визначеному Законом України Про публічні закупівлі, права на зміну його істотних умов у певному випадку, а саме: у разі коливання ціни такого товару на ринку. Відповідач зазначає, що визначений договором порядок зміни ціни на природний газ повністю співпадає з вимогами законодавства, у матеріалах справи відсутні докази, які вказують на те, що сторонами договору були здійснені порушення при укладенні додаткових угод щодо збільшення ціни на природний газ та перевищені граничні норми збільшення ціни (в сторону збільшення) на 10 відсотків. Крім того, відповідачем зазначено, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.10.2023, яку занесено до протоколу судового засідання, і якою відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, порушено право відповідача на справедливий суд.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.11.2023 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю Харківгаз збут строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 11.10.2023 у справі №922/3630/23, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Харківгаз збут (вх. №2400) на рішення Господарського суду Харківської області від 11.10.2023 у справі №922/3630/23, встановлено учасникам справи строк по 15.12.2023 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання іншим учасникам провадження, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 09.01.2024, зупинено дію рішення Господарського суду Харківської області від 11.10.2023 у справі №922/3630/23.

07.12.2023 від керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. № 15186), у якому прокурор просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 11.10.2023 у справі №922/3630/23 залишити без змін.

15.12.2023 від Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. №15609), у якому позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ Харківгаз збут на рішення Господарського суду Харківської області від 11.10.2023 у справі №922/3630/23.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Прокурор та представники позивачів заперечували проти доводів та вимог апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У судове засідання з`явилася Смородська Мілана Сергіївна, яка на підтвердження права представляти інтереси Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів надала копії довіреності №1 від 08.01.2024, наказу Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 05.06.2023 №153-ОС Про прийняття на роботу, Положення про Харківську регіональну державну лабораторію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 24.04.2023 №286.

Зі змісту вказаної довіреності №1 від 08.01.2024 вбачається, що вона підписана в.о. директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Ірини Степанець, яка діє на підставі Положення.

Водночас, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником та особою, яка може від імені Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів вчиняти дії, є відповідно до наказу від 10.05.2023 №313-к виконуюча обов`язки Дятлова Наталія Віталіївна. Проте, відомостей щодо повноважень представляти інтереси вказаної юридичної особи у Ірини Степанець відповідний реєстр не містить.

Таким чином, доказів повноважень у Ірини Степанець на видачу та підписання довіреностей від імені Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів представником не надано.

Водночас, суд звертає увагу, що згідно з ч. 1 та 3 ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частиною 1 ст.58 ГПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до ч.3 ст.56 ГПК України.

Самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Однак, Смородською М.С. не надано доказів у розумінні вказаних положень законодавства, які підтверджують її повноваження на здійснення представництва або самопредставництва Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, а тому у суду відсутні підстави для допуску її до участі у розгляді справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

21.01.2020 Харківською регіональною державною лабораторією Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на офіційному веб-порталі уповноваженого органу з питань закупівель Прозорро (https://prozorro.gov.ua) опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів (UA-2020-01-21- 001638-а), із зазначенням відомостей про предмет закупівлі - товари, класифікатор та його відповідний код: ДК 021:2015:09120000-6 - Газове паливо (природний газ), місце поставки товарів або місце виконання робіт чи надання послуг Україна, м. Харків, вул. Москалівська, 148; пр. Гагаріна, 157. Строк поставки товарів, виконання робіт чи надання послуг: 31 грудня 2020 року.

Відповідно до протоколу розкриття тендерних пропозицій №UA-2020-01-21-001638-а дата та час розкриття тендерної пропозиції 10.02.2020 року, учасник ТОВ Харківгаз збут відповідає кваліфікаційним критеріям, встановленим в тендерній документації, відсутні підставі для відмови, встановлені статтею 17 Закону України Про публічні закупівлі.

24.02.2020 між Харківською регіональною державною лабораторією Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та ТОВ Харківгаз збут було укладено договір № 41 GB 617-485-20 на постачання природного газу (далі договір), відповідно до якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу природний газ: (згідно з Державним класифікатором продукції та послуг ДК 021:2015-09120000-6 Газове паливо (Природний газ), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до п. 1.2. договору плановий обсяг постачання газу за договором - 33333 куб.м.

Загальна сума договору на постачання природного газу на момент його підписання складає 139998 грн. 00 коп. з ПДВ. Добові планові обсяги постачання газу визначаються шляхом ділення місячного планового обсягу газу на кількість днів протягом цього місяця (п. 1.3. договору).

Відповідно до пункту 3.2 договору ціна газу становить 3,49998 грн. за м.куб., крім того ПДВ 0,7 грн., всього з ПДВ 4,19998 грн. Ціна зазначена в пункті 3.2 договору. може змінюватись протягом дії договору у порядку, встановленому діючим законодавством України, не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору (п. 3.3. договору).

Відповідно до п. 11.1. договору цей договір набуває чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2020 включно, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Усі зміни та доповнення до договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються їх печатками (п. 11.5 договору).

Протягом дії вказаного договору між споживачем та постачальником укладено:

- додаткову угоду №1 від 03.03.2020 до договору, відповідно до якої було викладено пункт 1.3 договору в уточненій редакції та зазначено суму ПДВ 23333,00 грн. Інші положення договору залишилися незмінними;

- додаткову угоду №2 від 29.09.2020 до договору, якою внесено зміни до пункту 1.3 договору щодо зменшення обсягу постачання природного газу до 31083,90 куб.м. та його розподілу по місяцях та кварталах. Крім того, до пункту 3.2 договору було внесено зміни щодо ціни газу, яка становить 4,619974 грн за куб.м., у тому числі ПДВ 0,769996 грн (ціну збільшено на 9,99%). Відповідно до п. 4 вказаної угоди її дія розповсюджується на відносини між сторонами з 08.09.2020 року;

- додаткову угоду №3 від 29.09.2020 до договору, якою внесено зміни до пункту 1.3 договору щодо зменшення обсягу постачання природного газу до 29039,26 куб.м. та його розподілу до місяцях та кварталах. Крім того, до пункту 3.2 договору було внесено зміни щодо ціни постачання природного газу, яка становить 5,081970 грн за куб.м., в тому числі ПДВ 0,846995 грн. (ціну збільшено на 9,99%). Дія вказаної додаткової угоди розповсюджується на відносини між сторонами з 15.09.2020 року;

- додаткову угоду №4 від 30.09.2020 до договору, якою внесено зміни до пункту 1.3 договору щодо зменшення обсягу постачання природного газу до 27180,47 куб.м. та його розподілу по місяцях та кварталах. Крім того, до пункту 3.2 договору було внесено зміни щодо ціни газу, яка становить 5,590166 грн за куб.м., в тому числі ПДВ 0,931694 грн (ціну збільшено на 9,99%). Дія вказаної додаткової угоди розповсюджується на відносини між сторонами з 24.09.2020 року;

- додаткову угоду №5 від 30.09.2020 до договору, якою внесено зміни до пункту 1.3 договору щодо зменшення обсягу постачання природного газу до 25490,67 куб.м. та його розподілу по місяцях та кварталах. Крім того, до пункту 3.2 договору було внесено зміни щодо ціни газу, яка становить 6,149183 грн за куб.м., в тому числі ПДВ 1,024864 грн. (ціну збільшено на 10,00%). Дія вказаної додаткової угоди розповсюджується на відносини між сторонами з 30.09.2020 року;

- додаткову угоду №6 від 13.10.2020 до договору, якою внесено зміни до пункту 1.3 договору щодо зменшення обсягу постачання природного газу до 23954,48 куб.м. та його розподілу по місяцях та кварталах. Крім того, до пункту 3.2 договору було внесено зміни щодо ціни газу, яка становить 6,764100 грн за куб.м., в тому числі ПДВ 1,127350 грн (ціну збільшено на 9,99%). Дія вказаної додаткової угоди розповсюджується на відносини між сторонами з 01.10.2020 року;

- додаткову угоду №7 від 29.10.2020, якою внесено зміни до пункту 1.3 договору щодо зменшення обсягу постачання природного газу до 22557,96 куб.м. та його розподілу по місяцях та кварталах. Крім того, до пункту 3.2 договору було внесено зміни щодо ціни газу, яка становить 7,440504 грн за куб.м., в тому числі ПДВ 1,240084 грн (ціну збільшено на 9,99%). Дія вказаної додаткової угоди розповсюджується на відносини між сторонами з 20.10.2020 року;

- додаткову угоду №8 від 02.10.2020 до договору, якою внесено зміни до пункту 1.3 договору щодо зменшення обсягу постачання природного газу до 21802,71 куб.м. та його розподілу по місяцях та кварталах. Крім того, до пункту 3.2 договору було внесено зміни щодо ціни газу, яка становить 7,865891 грн за куб.м., в тому числі ПДВ 1,310982 грн (ціну збільшено на 5,71%). Дія вказаної додаткової угоди розповсюджується на відносини між сторонами з 28.10.2020 року;

- додаткову угоду №9 від 13.11.2020 до договору, якою внесено зміни до пункту 1.3 договору щодо зменшення обсягу постачання природного газу до 20602,46 куб.м. та його розподілу по місяцях та кварталах. Крім того, до пункту 3.2 договору було внесено зміни щодо ціни газу, яка становить 8,652000 грн за куб.м., в тому числі ПДВ 1,442000 грн (ціну збільшено на 9,99%). Дія вказаної додаткової угоди розповсюджується на відносини між сторонами з 01.11.2020 року;

- додаткову угоду №10 від 30.11.2020 до договору, якою внесено зміни до пункту 1.3 договору щодо зменшення обсягу постачання природного газу до 20365,37 куб.м. та його розподілу по місяцях та кварталах. Крім того, до пункту 3.2 договору було внесено зміни щодо ціни газу, яка становить 8,851891 грн за куб.м., в тому числі ПДВ 1,475315 грн (ціну збільшено на 2,31%). Дія вказаної додаткової угоди розповсюджується на відносини між сторонами з 25.11.2020 року;

- додаткову угоду №11 від 21.12.2020 до договору, якою внесено зміни до розділу договору щодо «Місцезнаходження та банківських реквізитів сторін»;

- додаткову угоду №12 від 24.12.2020 до договору, якою внесено зміни до пункту 1.3 договору № 41 GB 617-485-20 щодо зменшення обсягу постачання природного газу до 19889,50 куб.м. та його розподілу по місяцях та кварталах. Також було зменшено загальну суму договору на постачання газу до 135785, 63 грн з ПДВ 22630,94 грн;

- додаткову угоду №13 від 29.12.2020 до договору, якою внесено зміни до договору у відповідності до частини 5 статті 36 3акону України Про публічні закупівлі, та визначено, що дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому;

- додаткову угоду №14 від 27.01.2021 до договору, якою затверджено плановий обсяг постачання газу за додатковою угодою 2788,83 куб.м. та його розподіл по місяцях. Крім того, до пункту 3.2 договору було внесено зміни щодо ціни газу, яка становить 9,737076 грн за куб.м., в тому числі ПДВ 1,622846 грн. (ціну збільшено на 9,99%). Дія вказаної додаткової угоди розповсюджується на відносини між сторонами з 05.01.2021 року;

- додаткову угоду №15 від 28.01.2021 до договору, якою зменшено плановий обсяг постачання газу за додатковою угодою до 2742,93 куб.м. та його розподіл по місяцях. Крім того, до пункту 3.2 договору було внесено зміни щодо ціни газу, яка становить 9,900001 грн. за куб.м., в тому числі ПДВ 1,650000 грн. (ціну збільшено на 1,67%). Дія вказаної додаткової угоди розповсюджується на відносини між сторонами з 15.01.2021 року.

Прокурор вважає, що при укладанні вищезазначених додаткових угод порушено вимоги Закону України Про публічні закупівлі. Зокрема, внесення змін до істотних умов договору про постачання природного газу №41GB617-485-20 від 24.02.2020 в частині збільшення ціни за одиницю товару було обґрунтовано:

- ціновою довідкою Харківської торгово-промислової палати №950/20 від 08.09.2020, згідно якої по постачанню природного газу для установ і організацій, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів згідно з інформацією офіційних сайтів, зазначених в довідці газопостачальних товариств та підприємств, що мають ліцензію на постачання природного газу по відпускним цінам, вартість природного газу з 01.09.2020 відповідно складає діапазон цін з 4990,00 по 6345,00 грн. /за 1000 куб.м. Крім того, приведена вартість природного газу на європейському хабі ТТF станом на 01.09.2020 та станом на 07.09.2020 року та розраховано рівень коливання ціни між вказаними періодами, а саме +13,56%. Також зазначено, що довідка носить фактографічно-інформаційний характер та не враховує умов договорів та контрактів.

- ціновою довідкою Харківської торгово-промислової палати №1018/20 від 15.09.2020, згідно якої по постачанню природного газу для установ і організацій, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів згідно з інформацією офіційних сайтів, зазначених в довідці газопостачальних товариств та підприємств, що мають ліцензію на постачання природного газу по відпускним цінам, зазначена вартість природного газу у вересні 2020 року в порівнянні з серпнем 2020 року та розраховано коливання ціни між вказаними періодами за конкретним переліком постачальників газу. Також зазначено, що довідка носить фактографічно-інформаційний характер та не враховує умов договорів та контрактів.

- ціновою довідкою Харківської торгово-промислової палати №1069/20 від 23.09.2020, відповідно до якої згідно з інформацією опублікованою на офіційному сайті Товарної біржі Українська енергетична біржа приведена вартість природного газу на європейському хабі TTF станом на 12.09.2020 та станом на 22.09.2020 складає відповідно 5730,47грн/1000куб м та 6303,67грн/куб м, а рівень коливання ціни між вказаними періодами складає +10,00%. Також зазначено, що довідка носить фактографічно-інформаційний характер та не враховує умов договорів та контрактів.

- ціновою довідкою Харківської торгово-промислової палати №1122/20 від 30.09.2020 про те, що згідно з інформацією опублікованою на офіційному сайті Товарної біржі Українська енергетична біржа приведена вартість природного газу на європейському хабі TTF станом на 01.09.2020 рік та станом на 29.09.2020 рік складає відповідно 5602,99грн/1000куб м та 6715,81грн/1000куб м. а рівень коливання ціни між вказаними періодами складає +19,86%. Також зазначено, що довідка носить фактографічно-інформаційний характер за не враховує умов договорів та контрактів.

- ціновою довідкою Харківської торгово-промислової палати №1205/20 від 12.10.2020, відповідно до якої по постачанню природного газу для установ і організацій, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів згідно з інформацією офіційних сайтів зазначених в довідці газопостачальних товариств та підприємств, що мають ліцензію на постачання природного газу по відпускним цінам, зазначена вартість природного газу з 01.10.2020 становить діапазон цін з 5772,20 по 7865,891 грн. / за 1000 куб.м. Крім того, зазначаються середньозважені ціни станом на 02.10.2020 та 08.10.2020 та розраховано коливання ціни між вказаними періодами +10,98%. Також зазначено, що довідка носить фактографічно-інформаційний характер та не враховує умов договорів та контрактів.

- ціновою довідкою Харківської торгово-промислової палати №1381/20 від 09.11.2020, відповідно до якої по постачанню природного газу для установ і організацій, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів згідно з інформацією офіційних сайтів зазначених в довідці газопостачальних товариств та підприємств, що мають ліцензію на постачання природного газу по відпускним цінам, зазначена вартість природного газу з 01.11.2020 року становить діапазон цін з 6870,00 по 8851,891 грн. / за 1000 куб.м. Крім того, зазначаються середньозважені ціни на умовах післяплати за жовтень 2020 року та станом на 05.11.2020 та розраховано коливання ціни між вказаними періодами +20,59%. Також зазначено, що довідка носить фактографічно-інформаційний характер та не враховує умов договорів та контрактів.

- ціновою довідкою Харківської торгово-промислової палати №1519/20 від 26.11.2020, відповідно до якої по постачанню природного газу для установ і організацій, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів згідно з інформацією офіційних сайтів зазначених в довідці газопостачальних товариств та підприємств, що мають ліцензію на постачання природного газу по відпускним цінам, зазначена вартість природного газу у листопаді 2020 року в порівнянні з жовтнем 2020 року, та розраховано коливання ціни між вказаними періодами за конкретними постачальниками газу. Також зазначено, що довідка носить фактографічно-інформаційний характер та не враховує умов договорів та контрактів.

За твердженнями прокурора, відповідачем всупереч інтересів держави, без будь-яких належних на те підстав, в порушення статті 36 Закону України Про публічні закупівлі та положень договору про закупівлю за державні кошти, укладено додаткові угоди № 2 від 29.09.2020, № 3 від 29.09.2020, № 4 від 30.09.2020, № 5 від 30.09.2020, № 6 від 13.10.2020, № 7 від 29.10.2020, № 8 від 02.10.2020, № 9 від 13.11.2020, № 10 від 30.11.2020, № 14 від 27.01.2021, № 15 від 28.01.2021, якими підвищено ціни на предмет договору (ціну за 1 куб.м. газового палива збільшено з 4,19998 грн до 9,90001 грн (з ПДВ) за 1 куб.м, тобто на 135,71% від первинної ціни), а також зменшено обсяги природного газу, який планується закупити (з 33333 куб.м. до 19889,5 куб. м., що на 13443,4 куб.м. менше від запланованого первісними умовами договору).

Матеріали справи містять витяг з сайту Spending http://spending.gov.ua/new/disposers/05381662/agreements/ щодо виконання договору, зокрема, щодо здійснених оплат за договором на загальну суму 135785,63 грн. Окрім того, аналогічні дані містить звіт про виконання договору від 05.04.2023.

Здійснивши розрахунок переплати за спожитий природний газ внаслідок укладення додаткових угод до договору, прокурором визначено, що на рахунок постачальника було надмірно сплачено бюджетних коштів на загальну суму 52250,13 грн, що і слугувало підставою для звернення прокурора із відповідним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення ТОВ Харківгаз збут всупереч інтересам держави умов договору та вимог статті 36 Закону України Про публічні закупівлі, що стало підставою для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача та користь Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, безпідставно сплачених бюджетних коштів у розмірі 52250,13 грн.

Надаючи власну правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Згідно зі ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів.

Відповідно до вимог ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статті 627, 628 Цивільного кодексу України передбачають свободу договору, а саме, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 632, 638 Цивільного кодексу України ціна є істотною умовою договору та установлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Стаття 652 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частинами 4, 5 статті 656 Цивільного кодексу України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Відповідно до положень статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до положень ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

У ч. 1 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі (у редакції чинній на момент укладення договору) визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених Законом Про публічні закупівлі.

Так, судом встановлено, що сторони уклали договір за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України Про публічні закупівлі, який установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Укладений між Харківською регіональною державною лабораторією Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та ТОВ Харківгаз збут договір № 41 GB 617-485-20 від 24.02.2020 на постачання природного газу за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до пункту 1 розділу 5 Оцінка тендерної пропозиції тендерної документації Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на закупівлю товару: код ДК 021:20-6 Газове паливо (природний газ) замовником визначено, що оцінка тендерних пропозицій здійснюється за єдиним критерієм Ціна (з урахуванням ПДВ), питома вага критерію Ціна - 100%.

Таким чином, учасник закупівлі до моменту подачі своїх тендерних пропозицій мав можливість ретельно ознайомитися з істотними умовами відповідного договору про закупівлю природного газу, який у тому числі передбачав можливість зміни ціни предмета закупівлі у бік збільшення лише на 10% від визначеної в договорі ціни, та вирішити для себе питання щодо можливості участі у вищевказаній закупівлі товарів за державні кошти саме на умовах, які є найбільш вигідними для держави.

Ураховуючи, що в момент підписання договору ТОВ Харківгаз збут погодилось з усіма істотними умовами вищевказаного договору, такі умови для нього, як постачальника товару, були прийнятними, можливими та економічно вигідними. Отже, рішення переможця про підписання договору є його добровільним волевиявленням, яке виражає згоду останнього на умови договору, в тому числі щодо ціни за одиницю товару на день підписання договору та на порядок її зміни у майбутньому.

Таким чином, станом на момент підписання договору про закупівлю природного газу №41GB617-485-20 від 24.02.2020 сторонами погоджені усі істотні умови - предмет, ціну, в тому числі порядок зміни ціни та строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог частини третьої статті 180 Господарського кодексу України та Закону України Про публічні закупівлі, які передбачали можливість зміни ціни товару, з урахуванням можливих укладених додаткових угод, максимально на 10%.

Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону України Про публічні закупівлі нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод). Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №927/1058/21, від 22.06.2022 у справі №917/1062/21, від 07.12.2022 у справі № 927/189/22.

Тендер проводиться не лише для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість всім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі.

Отже, законодавство про публічні закупівлі встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного на відкритих торгах. Споживач, як сторона договору, розпоряджається не власними коштами, а коштами відповідного бюджету. Тому, таке розпорядження повинно бути ефективним, здійсненим не на шкоду інтересам держави або місцевої громади та з урахуванням вимог Закону України Про публічні закупівлі і засад цивільного законодавства (добросовісного користування правами).

Підставами для укладення додаткових угод до договору №41GB617-485-20 від 24.02.2020 (зокрема, в частині збільшення ціни) № 2 від 29.09.2020, № 3 від 29.09.2020, № 4 від 30.09.2020, № 5 від 30.09.2020, № 6 від 13.10.2020, № 7 від 29.10.2020, № 8 від 02.10.2020, № 9 від 13.11.2020, № 10 від 30.11.2020, № 14 від 27.01.2021, № 15 від 28.01.2021 стали вищезазначені цінові довідки Харківської торгово промислової палати №950/20 від 08.09.2020, №1018/20 від 15.09.2020, №1069/20 від 23.09.2020, №1122/20 від 30.09.2020, №1205/20 від 12.10.2020, №1381/20 від 09.11.2020, №1519/20 від 26.11.2020.

Такі цінові довідки за своїм змістом є лише документами довідково-інформаційного характеру, не містять точної інформації про коливання ціни природного газу станом як на момент звернення відповідача з пропозиціями про внесення змін до договору, так і на момент підписання спірних додаткових угод.

Тому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у відповідача не було підстав для збільшення ціни природного газу і відповідач не навів доказів на підтвердження того, що невнесення змін до договору у частині збільшення ціни на природний газ у спірному періоді було б очевидно невигідним та збитковим.

Чинне законодавство про публічні закупівлі не визначає, які органи, установи чи організації мають право надавати інформацію щодо коливання цін на ринку, і які документи можуть підтверджувати таке коливання. Такі органи і такі документи можуть визначатися замовником при формуванні тендерної документації, а сторонами при укладенні договору (відповідно до тендерної документації).

Колегія суддів зазначає, що відповідач, як постачальник природного газу, зокрема, мав можливість звернутись до компетентної організації з метою проведення дослідження, аналізу ринку природного газу протягом дії договору та отримати відповідний висновок з реальним відсотком коливання ціни протягом спірного періоду. Проте, таким правом та можливістю не скористався.

Посилання заявника апеляційної скарги в обґрунтування свого права на підписання додаткових угод та збільшення ціни товару на позицію Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, що міститься у листі від 24.11.2020 №3304-04/69987-06, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки роз`яснення державних органів (листи, рекомендації) не є нормою права і не мають юридичного значення, про що також зазначено і в самому листі.

Отже, внаслідок укладання ряду додаткових угод первісні умови договору були змінені: ціну газу за 1 куб.м. загалом було збільшено з 4,19998 грн до 9,900001 грн (з ПДВ), а у відсотковому співвідношенні на 135,71%, загальний плановий обсяг постачання газу був зменшений з 33333 куб. м до 19889,5. куб. м, тобто на 13443,3 куб. м.

Враховуючи вищевикладене, та у зв`язку із тим, що договір №41GB617-485-20 від 24.02.2020 року було укладено внаслідок проведення процедури закупівлі через Prozorro публічні закупівлі, на спірні правовідносини в частині, що стосується договору, також поширюється дія Закону України Про публічні закупівлі.

Так, відповідно до пункту 7 частини 2 статті 22 Закону України Про публічні закупівлі (в редакції чинній на момент укладення договору) тендерна документація має містити проект договору про закупівлю з обов`язковим зазначенням порядку змін його умов.

Відповідно до частини четвертої статті 36 Закону України Про публічні закупівлі (в редакції чинній на момент укладення договору) умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі; 5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг); 6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; 7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; 8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої цієї статті.

Аналогічна за змістом норма міститься у пункті 3.2. договору, ціна зазначена у пункті 3.2. договору, може змінюватись протягом дії договору у порядку, встановленому діючим законодавством України, не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Відповідно до п. 6 Розділу X Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про публічні закупівлі (в редакції чинній на момент укладення додаткових угод щодо збільшення ціни на природний газ) договори про закупівлю, укладені у порядку та на умовах, установлених до введення в дію цього Закону, виконуються в повному обсязі до закінчення строку, на який такі договори були укладені. Зміни до таких договорів вносяться у порядку та на умовах, встановлених до введення в дію цього Закону.

Системний аналіз положень частини першої статті 525, статті 526, частини першої статті 651 Цивільного кодексу України та положень частини четвертої статті 36 Закону України Про публічні закупівлі дає підстави для висновку про те, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

Так, законодавство про публічні закупівлі як у редакції Закону України Про публічні закупівлі до 19.04.2020 (положення пункту 2 частини четвертої статті 36 Закону), так і у редакції цього Закону після внесення змін (положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 цього Закону) встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного за результатами проведення закупівлі за державні кошти, та містить обмеження щодо заборони збільшення ціни за одиницю товару більш ніж на 10%. При цьому, обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Відповідно до п. 5, 6 розділу X Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про публічні закупівлі процедури закупівель товарів, робіт і послуг, розпочаті до введення в дію цього Закону, завершуються відповідно до порядку, що діяв до введення в дію цього Закону. Договори про закупівлю, укладені у порядку та на умовах, установлених до введення в дію цього Закону, виконуються в повному обсязі до закінчення строку, на який такі договори були укладені. Зміни до таких договорів вносяться у порядку та на умовах, встановлених до введення в дію цього Закону.

З огляду на те, що договір між сторонами був укладений 24.02.2020, до спірних правовідносин підлягає застосуванню редакція Закону України Про публічні закупівлі, що діяла станом на вказану дату. А тому, посилання заявника апеляційної скарги на розповсюдження на спірні правовідносини положень пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України Про публічні закупівлі є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення на 135,71% шляхом так званого каскадного" укладення додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця та вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що укладення спірних угод у цьому випадку призвело до нівелювання результатів відкритих торгів.

Будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.

Верховним Судом у постанові від 12.09.2019 у справі №915/1868/18 наголошено, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 3 Закону України Про публічні закупівлі.

Суд звертає увагу, що закріплені положеннями статті 36 Закону Про публічні закупівлі можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника. Разом з тим, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. При цьому, обидві сторони договору не могли не розуміти особливості функціонування ринку газу (тобто постійне коливання цін на газ, їх сезонне зростання-падіння були прогнозованими), тому сторони не були позбавлені можливості визначити в договорі порядок зміни ціни, зокрема, які коливання ціни надають право на перерахунок ціни (порогові показники), формулу розрахунку нової ціни, якими саме документами має підтверджуватися коливання цін на ринку товару тощо.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 Цивільного кодексу України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У постановах Верховного Суду від 09.01.2019 у справі №759/2328/16-ц, від 12.05.2020 у справі №917/84/19 зроблено висновок, що нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 Цивільного кодексу України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою текстуальної недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. З позицій юридичної техніки така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах нікчемний, є недійсним.

Положеннями частини першої статті 37 Закону України Про публічні закупівлі (в редакції, чинній на момент укладення договору) однією з підстав нікчемності договору про закупівлю було прямо визначено укладення такого договору з порушенням вимог частини четвертої статті 36 цього Закону.

У правовому висновку щодо застосування статті 36 Закону України Про публічні закупівлі, викладеному у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19, Верховний Суд відступив від попереднього висновку і зазначив що договори, які укладені всупереч вимогам пункту 2 частини четвертої статті 36 Закону України Про публічні закупівлі, є нікчемними в силу закону і не потребують визнання їх недійсними судом.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції, що додаткові угоди до договору є нікчемними в силу статей 36, 37 Закону Про публічні закупівлі та відповідно не породжують жодних правових наслідків для сторін, є правильними.

Колегія суддів виходить із того, що нікчемність додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються договором та додатковою угодою №1 від 03.03.2020 до нього, а відтак, і поставка газу, і його оплата мала здійснюватися сторонами відповідно до умов укладеного договору в частині обсягів та вартості поставленого газу.

Законом України Про публічні закупівлі максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, обмежений 10% незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод) і відповідно до положень частини першої статті 670 ЦК України у випадку нікчемності додаткових угод покупець, як особа, що отримала меншу кількість товару, заплативши при цьому більшу суму грошей, тобто не за ціною погодженою в основному договорі має право на повернення надмірно сплаченої грошової суми. Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача та користь Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів безпідставно сплачених бюджетних коштів у розмірі 52250,13 грн.

Щодо тверджень відповідача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права з огляду на відмову у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №922/3630/23, колегія суддів зазначає таке.

10.10.2023 від відповідача до суду першої інстанції надійшло клопотання (вх.№27501/23), у якому він просив зупинити провадження у справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справ №918/1043/21, № 922/2321/22 та оприлюднення постанов по цим справам, обставини у яких є подібними обставинам даної справи та від висновків яких залежить вирішення даної справи.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.10.2023 у справі №922/3630/23 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі та зазначено, що розгляд справи здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті розпочато 13.09.2023 року, і відповідно до вимог пункту 3 статті 195 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу, які у вказаній справі відсутні.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що зупинення провадження у справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 ГПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1 3-1 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

Відповідно до вказаних положень статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках: 1) смерті або оголошення померлою фізичної особи, яка була стороною у справі або третьою особою з самостійними вимогами щодо предмета спору, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво; 2) необхідності призначення або заміни законного представника учасника справи; 3) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції; 3-1) звернення обох сторін з клопотанням про зупинення провадження у справі у зв`язку з проведенням медіації.

Пунктом 1 частини першої статті 228 ГПК України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі.

В той же час, відповідач обґрунтовував своє клопотання про зупинення провадження тим, що справа №922/3630/23 є подібною справам №918/1043/21, №922/2321/22, які передані на розгляд Великої Палати Верховного Суду, тобто підставою, передбаченою п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України. Таким чином, процесуальні підстави для зупинення провадження у даній справі на стадії її розгляду по суті були відсутні у суду першої інстанції.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19 конкретизувала свої висновки щодо тлумачення змісту поняття подібні правовідносини, що полягає у тому, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що термін подібні правовідносини може означати як ті, що мають лише певні спільні риси з іншими, так і ті, що є тотожними з ними, тобто такими самими, як інші. Таку спільність або тотожність рис слід визначати відповідно до елементів правовідносин. Із загальної теорії права відомо, що цими елементами є їх суб`єкти, об`єкти та юридичний зміст, яким є взаємні права й обов`язки цих суб`єктів. Отже, для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін подібні правовідносини, таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями.

З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші додатковими. У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.03.2023 у справі №154/3029/14-ц, правові висновки Верховного Суду не мають універсального характеру для всіх без винятку справ.

З огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності та необхідності застосування правових висновків суду касаційної інстанції в кожній конкретній справі.

Як вбачається зі змісту судових рішень у справі №922/2321/22, предметом позову у ній є, зокрема, вимога про визнання недійсними ряду додаткових угод щодо внесення змін та доповнень до укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії споживачу від 11.02.2021 № 44 у зв`язку з тим, що, на думку прокурора, при укладенні наведених угод було порушено імперативні приписи частини п`ятої статті 41 Закону України Про публічні закупівлі. Підставою для подання касаційної скарги у справі №922/2321/22 заявник визначив відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм частини п`ятої статті 41 Закону України Про публічні закупівлі у розрізі наявності підстав для визнання недійсними правочинів, спрямованих на неодноразову зміну істотних умов договору, який було укладеного за результатом проведення відкритих торгів.

У справі №922/2321/22, яку передано ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.09.2023 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, буде розглядатися питання щодо застосування приписів частини п`ятої статті 41 Закону України Про публічні закупівлі, викладеного в постанові Касаційного адміністративного суду від 05.04.2023 у справі № 420/17618/21.

У даній справі, що переглядається апеляційним господарським судом, предметом позову є стягнення безпідставно сплачених бюджетних коштів у результаті укладення додаткових угод, якими було підвищено ціну на природний газ, який планувався закупити, а також зменшено його обсяги. При цьому, у справі №922/3630/23 на спірні правовідносини поширюються положення Закону України Про публічні закупівлі у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, із урахуванням приписів, що договори про закупівлю, укладені у порядку та на умовах, установлених до введення в дію Закону України Про публічні закупівлі у редакції від 19.04.2020, виконуються в повному обсязі до закінчення строку, на який такі договори були укладені, і зміни до таких договорів вносяться у порядку та на умовах, встановлених до введення в дію цього Закону. Відтак, на спірні правовідносини не розповсюджується дія положень частини п`ятої статті 41 Закону України Про публічні закупівлі.

Тож, доводи заявника апеляційної скарги щодо подібності справ №922/2321/22 та №922/3630/23 спростовуються обставинами останньої.

У справі №918/1043/21 предметом розгляду є визнання недійсним договору поставки мережевого обладнання від 21.12.2019 № 38, укладеного між Підприємством та Невірківським навчально-виховним комплексом Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад Корецької районної ради Рівненської області (правонаступником якого є Ліцей), а також стягнення з підприємства 199850,40 грн.

Обґрунтовуючи підстави передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів КГС ВС вказує на наявність виключної правової проблеми у застосуванні частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України з урахуванням статей 203, 216 цього Кодексу та статті 208 Господарського кодексу України, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, а також вказує на необхідність відступити від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 20.07.2022 у справі № 923/196/20, щодо застосування односторонньої реституції замість двосторонньої (частина третя статті 216 Цивільного кодексу України). На думку колегії суддів КГС ВС, у цій справі існує виключна правова проблема, пов`язана із застосуванням статті 216 і частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України, які містять різні наслідки недійсності договору за умови, що позивач у позові, посилаючись на невідповідність договору інтересам держави і суспільства, просив застосувати наслідки недійсності договору, встановлені саме частиною першою статті 216 Цивільного кодексу України.

У даній справі, що переглядається апеляційним господарським судом, предмет і підстави позову так само не є тотожними зі справою №918/1043/21. В силу положень ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин) і у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Крім того, такий спосіб захисту, як встановлення нікчемності правочину також не є належним способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Тому, визнання додаткових угод до договору недійсними не є належним способом захисту прав, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що в поданій апеляційній скарзі не спростовано наведених висновків господарського суду першої інстанції та не доведено неправильного застосування ним норм процесуального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним судового рішення щодо відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі Проніна проти України, в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 ГПК України апеляційним судом не встановлено, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Харківгаз збут без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 11.10.2023 у справі №922/3630/23 без змін.

З урахуванням приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Харківгаз збут залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 11.10.2023 у справі №922/3630/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 16.01.2024.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя О.А. Пуль

Суддя В.О. Фоміна