ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

08 січня 2024 року Справа № 915/7/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ткаченка О. В., розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Реал-Агро» (, 50065, м. Кривий Ріг, вул. Віталія Матусевича, 41, прим. 12/3);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Прометей» (, 54001, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 114)

про: стягнення заборгованості в загальному розмірі 93 166,04 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Реал-Агро» (далі позивач) пред`явлено позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Прометей» (далі відповідач) заборгованості за договором від 07.09.2020 № 45446 в загальній сумі 93 166,04 грн. , з яких 58 325,18 грн. основний борг, 5 329,65 грн. - 3 % річних, 1 447,91 грн. пеня, 28 063,30 грн. інфляція. Окрім того, просять стягнути 2 684,00 грн. судового збору та 10 000,00 грн. витрат на адвокатську допомогу.

В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору від 07.09.2020 № 45446 в частині своєчасної оплати поставлених товарів.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України за наступними підставами.

За змістом ст. 164 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів)

Однак позовна заява від 26.12.2023 не відповідає вимогам ст. 164 ГПК України, в зв`язку з наступним.

Позивачем до позовної заяви не додано документів, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, а саме не додано документу, який підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Так, приписами ч. 2 ст. 123 ГПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приписами ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» у 2023 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року 2 684,00 грн.

Позивачем в позовній заяві викладено одну позовну вимогу майнового характеру на загальну суму стягнення 93 166,04 грн.

Таким чином, судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру про стягнення 93 166,04 грн. повинен складати 2 684,00 грн. (93 166,04 грн. х 1,5% = 1397,49 грн., але не менше 2 684,00 грн.).

В якості доказів сплати судового збору позивачем надано суду копію платіжної інструкції від 31.10.2023 № 10209 на суму 2 684,00 грн.

Разом з тим, на виконання листа Державної судової адміністрації України «Про забезпечення заходів контролю за надходженням та поверненням судового збору» від 14.09.2018 №6-17517/18 суд здійснив перевірку зарахування судового збору, сплаченого позивачем за подання позову у справі № 915/7/24, згідно з платіжною інструкцією від 31.10.2023 № 10209 на суму 2 684,00 грн.

Згідно з випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, сформованою за допомогою механізму централізованого отримання виписок з Державної казначейської служби України щодо сплати судового збору у автоматизованій програмі «Діловодство спеціалізованого суду», судовий збір, сплачений позивачем у сумі 2 684,00 грн. (за платіжною інструкцією від 31.10.2023 № 10209 на суму 2 684,00 грн.) зараховано за звернення до Господарського суду Миколаївської області з позовом у справі № 915/1699/23.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.12.2023 у справі № 915/1699/23 позовну заяву ТОВ «Реал-Агро» було повернуто позивачу на підставі ч. 6 ст. 174 ГПК України.

У відповідності до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила у разі повернення заяви або скарги.

Господарський процесуальний кодекс України та Закон України «Про судовий збір» не передбачають можливості при поданні нових позовних заяв враховувати платіжні доручення про сплату судового збору за заявами позивача, що вже подавались до суду.

Оскільки, після повернення позовної заяви за ухвалою суду від 21.12.2023 у справі №915/1699/23, позивач отримав право на повернення суми судового збору, сплаченого у цій справі за платіжною інструкцією від 31.10.2023 № 10209 на суму 2 684,00 грн., тому така платіжна інструкція не може бути прийнята в якості доказу сплати судового збору у справі № 915/7/24.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.01.2021 у справі № 160/5879/20.

Кожна позовна заява є самостійним, окремим об`єктом справляння судового збору, тому суд не приймає платіжну інструкцію від 31.10.2023 № 10209 на суму 2 684,00 грн., як належний доказ оплати судового збору за подання до Господарського суду Миколаївської області позовної заяви від 26.12.2023.

Таким чином, всупереч вимог ст. 164 ГПК України, позивач до позовної заяви не надав доказів, підтверджуючих сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Згідно ч. 1 - 4 ст. 174 ГКУ України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ураховуючи викладене, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Реал - Агро» від 26.12.2023 (вх. № 39/24 від 03.01.2024) підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. 162, 170, 174, 232 - 235 ГПК України,

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Реал - Агро» від 26.12.2023 (вх. № 39/24 від 03.01.2024) залишити без руху.

2. Позивачу усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки в строк, який не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити Позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

4. Суд звертає увагу сторін на те, що згідно ч. 6 ст. 6 ГПК України (в редакції Закону України від 29.06.2023 № 3200-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами») адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

З метою усунення негативних наслідків у вигляді повернення письмової заяви (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду також у разі, якщо її подано особою, яка відповідно до ч. 6 статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, суд роз`яснює сторонам щодо необхідності здійснити реєстрацію електронних кабінетів в ЄСІТС (реєстрація електронного кабінету за посиланням: https://id.court.gov.ua/ ).

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ткаченко