ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.01.2024 Справа № 914/1238/22

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Рима Т. Я. за участю секретаря судових засідань Бернацької Л. В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Лауріта",
до відповідача 1:фізичної особи підприємця Кіндрат Ірини Федорівни,
до відповідача 2:фізичної особи підприємця Пиріжок Ірини Тарасівни,
до відповідача 3:фізичної особи підприємця Бачик Ірина Андріївни,
до відповідача 4:фізичної особи підприємця Мицак Любов Йосипівни,
до відповідача 5:фізичної особи підприємця Ошуст Марії Володимирівни,
до відповідача 6:фізичної особи підприємця Вільківа Романа Орестовича,
до відповідача 7:фізичної особи підприємця Сух Мирослави Ярославівни,
третя особа 1:Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради,
третя особа 2:Товариство з обмеженою відповідальністю "Руш",
третя особа 3:фізична особа підприємець Семань Віктор Андрійович,
третя особа 4:фізична особа підприємець Біган Ярослав Володимирович,
третя особа 5:фізична особа підприємець Польчин Юрій Ярославович,
третя особа 6:фізична особа підприємець Майхер Орест Володимирович,
третя особа 7:фізична особа підприємець Баран Юрій Олегович,
третя особа 8:Львівська міська рада,
третя особа 9:Товариство з обмеженою відповідальністю "Біля Універмагу",
за участю:Львівської обласної прокуратури,
про:про усунення перешкод у здійсненні права власності.
У судовому засіданні взяли участь представники:
позивача:Репецький В. В.,
відповідачів 1-7:Блонський М. А.,
третіх осіб:не з`явились,
прокурор:Рогожнікова Н. Б.
1. На розгляді Господарського суду Львівської області пеебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лауріта" до фізичної особи підприємця Кіндрат Ірини Федорівни, фізичної особи підприємця Пиріжок Ірини Тарасівни, фізичної особи підприємця Бачик Ірини Андріївни, фізичної особи підприємця Мицак Любов Йосипівни, фізичної особи підприємця Ошуст Марії Володимирівни, фізичної особи підприємця Вільківа Романа Орестовича, фізичної особи підприємця Сух Мирослави Ярославівни про усунення перешкод у здійсненні права власності.

2. Рух справи відображено у попередніх ухвалах суду.

3. Відповідачі подали додаткові пояснення, якими просили відмовити в прийнятті заяви Позивача про зміну предмета позову в частині зміни підстав позову та відмовити в долучення доказів. Прокурор подала клопотання про витребування доказів.

Щодо клопотання про зміну предмета позову.

4. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач з 13.11.2020 є власником нерухомого майна приміщення піцерії, позначеного в технічних документах літ. А-1 по вулиці Володимира Великого, 59Б у місті Львові, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. До 13.11.2020 піцерія була передана в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Український розвиток ринку", яке передало площу на даху нерухомості (експлуатований дах) у суборенду Відповідачам. Відповідні договори суборенди були припинили свою чинність 01.06.2021. Незважаючи на припинення права суборенди, Відповідачі продовжують користуватись дахом піцерії, на якому продовжують розміщуватися їхні МАФи.

5. Першочергово Позивач заявив позовні вимоги про демонтаж МАФів Відповідачів у зв`язку з припиненням договорів суборенди даху піцерії, на підставі яких відповідні МАФи були розміщені. Позовні вимоги були сформульовані так: "зобов`язати Відповідачів демонтувати МАФи з даху нежитлового приміщення (будівлі піцерії літ. А'-1, РНОНМ 101), яке знаходиться за адресою: місто Львів, вулиця В. Великого, 59Б". Підставою позову було порушення Відповідачами положень пункту 7.1 договорів суборенди щодо неповернення орендодавцеві майна у разі припинення дії договору.

6. 12.08.2022 Позивач подав клопотання про зміну предмета позову. Клопотання обґрунтоване тим, що на підставі нових доказів Позивач встановив, що Відповідачі 1-3, 6 розміщені не на даху піцерії. Однак їх розміщення поруч від даху піцерії унеможливлює здійснення ремонту в приміщенні піцерії. Тому Позивач як власник піцерії, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном, що передбачено статтею 391 Цивільного кодексу України (стосовно Відповідачів 1-3, 6). Позовні вимоги щодо Відповідачів 1-3, 6 Позивач виклав в іншій редакції "зобов`язати Відповідачів демонтувати МАФи, які були ними встановлені за адресою: м. львів, вул. В. Великого, 59Б та знаходяться впритул до стіни даху (поруч з) нежитлового приміщення (будівлі піцерії літ. А'-1, РНОНМ 101) за адресою: місто Львів, вулиця Володимира Великого, 59Б".

7. Вказане клопотання за своєю суттю було клопотанням про зміну підстави позову щодо Відповідачів 1-3, 6. Адже Позивач змінив обставини, на підставі яких ґрунтуються його вимоги про демонтаж МАФів Відповідачів 1-3, 6. Водночас вказане клопотання не мало на меті змінити предмет позову. Адже предметом позову залишились ті самі вимоги демонтувати МАФи Відповідачів. З урахуванням наведеного Відповідачі просять відмовити в прийнятті заяви про зміну предмета позову в частині зміни підстав позову та відмовити в долучення доказів.

8. 12.12.2023 Позивач подав клопотання про зміну предмета позову, у якому змінив формулювання позовних вимог "зобов`язати Відповідачів демонтувати МАФи, які були ними встановлені за адресою: м. Львів, вул. В. Великого 59Б та знахадяться впритул до стіни та даху (поруч з/ на даху) нежитлового приміщення (будівлі м`ясо-рибного відділу критого ринку "Володимира Великого", літ. "А'-1", загальною площею 231,6 м2, РНОНМ 101), яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. В. Великого, 59Б". Клопотання обґрунтоване тим, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно змінилась назва нежитлового приміщення Позивача, на даху якого (впритул до даху і стіни/ поруч) розташовані МАФи Відповідачів: "будівля піцерії…" отримала нову назву "будівля м`ясо-рибного відділу критого ринку "Володимира Великого…".

9. Відповідачі подали заяву (вх. № 473/24 від 05.01.2024), у якій трактують обидва клопотання (зазначені у пунктах 6 та 8 цієї ухвали) як одночасну зміну і підстави, і предмету позову. Вважають, що оскільки суд вже прийняв клопотання, зазначене у пункті 6 цієї ухвали, то приймати це клопотання немає правових підстав. Зважаючи на вказане, просять відмовити в прийнятті клопотання, зазначеного у пункті 8 цієї ухвали та долучених до нього доказів.

10. Прокурор подала пояснення, в яких зазначила, що клопотання, зазначене у пункті 8 цієї ухвали, є по суті уточненням позовних вимог.

11. Частиною 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

12. Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача (по суті), а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

13. Суд звертає увагу, що предмет позову як при зверненні до суду, так і станом на час постановлення цієї ухвали є тим самим демонтаж МАФів Відповідачів (усунення перешкод у здійсненні права власності). Щодо словесного формулювання позовних вимог, то таке не рівнозначне предмету позову. Адже чи зазначено у позові вимогу "демонтувати МАФ Відповідачів", чи "Демонтувати МАФ Відповідачів, що знаходиться на даху піцерії/ будівлі м`ясо-рибного відділу…" принципового значення не має. Суд, при вирішенні справи, повинен ідентифікувати кожен окремий МАФ (у тому числі де він розміщений).

14. Господарський процесуальний кодекс України диференціює поняття "предмет спору" та "позовні вимоги". Так, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 177 Господарського процесуального кодексу України завданням підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог…

15. Суд не погоджується з твердженням Відповідачів про те, що клопотання, зазначене у пункті 8 цієї ухвали, є зміною підстав і предмету позову. Адже та обставина, що Позивач у заголовку клопотання зазначив, що воно спрямоване на зміну предмету позову, не свідчить, що воно за своєю суттю спрямоване на зміну предмету позову. Аналогічно зміна словесного формулювання позовних вимог не свідчить про зміну ані підстав, ані предмета позову.

16. Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний же формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя. «Надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах "Белеш та інші проти Чеської Республіки" (Beles and Others v. The Czech Republic, №47273/99, §§ 50-51 та 69, 12 November 2002).

17. У постанові від 12.01.2022 у справі № 234/11607/20 Верховний Суд зробив висновок, що "при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть привести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд, згідно зі статтею 6 Конвенції про прав людини і основоположних свобод".

18. Зважаючи на вказане, суд констатує, що клопотання, зазначене у пункті 8 цієї ухвали, не спрямоване на зміну предмета та підстав позову, а тому немає підстав для відмови у його прийнятті (разом з долученими доказами).

Щодо клопотання про витребування доказів.

19. Прокурор подала клопотання про витребування у Департаменту містобудування Львівської міської ради оригіналу акта обстеження земельних ділянок на вулиці Княгині Ольги, 106 у місті Львові № 273 від 29.06.2023 з додатками. Зокрема, 25.07.2023 Департамент містобудування ЛМР повідомив Прокурора про проведення обстеження земельних ділянок на вулиці Княгині Ольги, 106 у м. Львові. Під час обстеження виявлено розміщення тимчасових споруд на суміжних земельних ділянках комунальної власності на вул. В. Великого, 59-Б, 59-В у м. Львові. Крім того, встановлено, що Позивач фактично використовує без правовстановлюючих документів земельні ділянки комунальної власності, на яких розміщене нерухоме майно нежитлове приміщення літ. А-1 РНОНМ 101. Результати обстеження зафіксовані в акті № 273 від 29.06.2023.

20. Частинами 1 та 2 статті 81 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу…

21. Всупереч вимогам процесуального закону, Прокурор не зазначила заходів, яких вона вжила для отримання цього доказу самостійно. Більше того, з тексту клопотання вбачається, що Прокуратура ознайомлена зі змістом витребовуваного доказу, оскільки цитує його. Крім того, незрозумілим суду є витребовування саме оригіналу (а не копії) відповідного акта.

22. Щодо строків подання клопотання, то Прокурор зазначає, що довідалась про існування відповідного доказу 25.07.2023. Однак клопотання про витребування доказів подала до суду 02.01.2024 більш ніж через 5 місяців. Причин неподання клопотання раніше не зазначила.

23. Крім того, всупереч вимогам пункту 2 частини 2 статті 81 Господарського процесуального кодексу України у клопотанні не зазначено про обставини (конкретні), які може підтвердити акт № 273 від 29.06.2023.

24. З урахуванням наведеного суд відхиляє клопотання прокурора про витребування доказів.

Щодо подальших процедур.

25. Частина 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України визначає які дії повинен вчинити суд в підготовчому провадженні. Враховуючи виконання завдань підготовчого провадження, подання сторонами усіх доказів та повідомлення про всі відомі обставини, суд вважає за можливе закрити підготовче засідання та призначити справу до судового розгляду по суті. В підготовчому засіданні 10.01.2024 сторони та прокурор також зазначили про можливість закриття підготовчого провадження.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 73, 74, 76, 77, 78, 79, 91, 114, 238, Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Відмовити у задоволенні заяви Відповідачів (вх. № 473/24 від 05.01.2024).

2. Відмовити у задоволенні клопотання Прокурора про витребування доказів.

3. Закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 31.01.2024 на 09:30 годину.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.01.2024.

Суддя Рим Т.Я.