ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
04 січня 2024 року Справа № 926/3375/23
Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Марущака І.В.,
за участю секретаря судового засідання Максимюк В.В.,
За позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
2) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 код РНОКПП НОМЕР_2 );
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,
від позивача - Гонцарюк Є.Л. адвокат;
від відповідачів 1, 2, 3 не з`явився.
ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОФСЕТДРУК», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив:
1) визнати недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Офсет Друк», оформлені протоколом №05 від 12.06.2013;
4) скасувати реєстраційну дію у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.05.2015 року
5) скасувати реєстраційну дію у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 24.05.2015 року
6) скасувати реєстраційну дію у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.09.2015 року
8) скасувати реєстраційну дію у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань від 26.06.2019 року
Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 04.08.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху через її не відповідність вимогам ч. 3 ст. 162 ГПК України, п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України та зобов`язано позивача, серед іншого, надати суду докази сплати судового збору в сумі 24 156,00 грн та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
На виконання вимог ухвали про залишення позову без руху позивачем надано платіжну інструкцію від 08.08.2023 про сплату судового збору на суму 24 156,00 грн та попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правову допомогу адвоката в сумі 16 080,00 грн, які сплачені.
Водночас позивачем подано позовну заяву (нова редакція) від 14.09.2023, в якій позовні вимоги доповнено такими вимогами:
10) витребувати від учасника ТОВ «Офсет Друк» ОСОБА_2 частку у статутному капіталі ТОВ «Офсет Друк» в розмірі 16,67 % на користь ОСОБА_1 ;
11) витребувати від учасника ТОВ «Офсет Друк» ОСОБА_3 частку у статутному капіталі ТОВ «Офсет Друк» в розмірі 16,41 % на користь ОСОБА_1 . До вказаної позовної заяви позивачем додано квитанцію № ПН6317 від 14.09.2023 на суму 5 368,00 грн.
Відтак позивачем було заявлено 11 позовних вимог, за які повністю сплачено судовий збір в сумі 29 524,00 грн.
У подальшому позивачем подано позовну заяву (нова редакція) від 21.11.2023, вх.№ 5040, в якій змінено предмет позову на такий:
1) визнати недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Офсет Друк», оформлені протоколом №05 від 12.06.2013;
2) витребувати від учасника ТОВ «Офсет Друк» ОСОБА_2 частку у статутному капіталі ТОВ «Офсет Друк» в розмірі 16,67 % на користь ОСОБА_1 ;
3) витребувати від учасника ТОВ «Офсет Друк» ОСОБА_3 частку у статутному капіталі ТОВ «Офсет Друк» в розмірі 16,41 % на користь ОСОБА_1 .
Ухвалою від 05.12.2023 суд вирішив повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 21 472,00 грн судового збору, сплаченого згідно з платіжною інструкцією №41978221 від 08.08.2023.
Отже, позивачем за подання позову з урахування зміни його предмету сплачено судовий збір в сумі 8 052,00 грн та надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правову допомогу адвоката в сумі 16 080,00 грн.
Під час розгляду справи по суті адвокатом позивача зазначено про те, що докази понесених судових витрат на правову допомогу ним буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 21 грудня 2023 року по справі №926/3375/23 вирішено:

«1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ Офсет Друк (58007, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Заводська, 12, ), оформлені протоколом №05 від 12.06.2013.

3. Витребувати від учасника ТОВ Офсет Друк ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_2 ) частку у статутному капіталі ТОВ Офсет Друк (58007, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Заводська, 12, ) в розмірі 16,67 % на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

4. Витребувати від учасника ТОВ Офсет Друк ОСОБА_3 (59400, Чернівецька обл., Чернівецький район, с. Чорний Потік код РНОКПП НОМЕР_3 ) частку у статутному капіталі ТОВ Офсет Друк (58007, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Заводська, 12, ) в розмірі 16,41 % на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

5. Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 11:00 04 січня 2024 року. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Чернівецької області за адресою: м. Чернівці, вул. О. Кобилянської, 14, зал судових засідань № 2 (другий поверх)».

25 грудня 2023 року адвокатом позивача через систему «Електронний суд» подано клопотання щодо стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_1 судові витрати на загальну суму 40 212,00 грн, які складаються із судового збору в сумі 8 052, 00 грн та витрат на професійну правову допомогу в сумі 32 160,00 грн. До заяви додано ордер, акт прийому-передачі виконаних робіт та докази надіслання заяви іншій стороні.

27 грудня 2023 року адвокатом позивача на електронну адресу суду подано аналогічне клопотання про відшкодування судових витрат, скріплене електронним цифровим підписом.

04 січня 2024 року адвокатом відповідачів в інтересах кожного відповідача окремо через систему «Електронний суд» подані клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в яких він просить зменшити розмір витрат ОСОБА_1 на оплату правової допомоги адвоката до 0 (нуля) грн та відмовити у задоволенні заяви, з огляду на таке:

1) разом із заявою про усунення недоліків позову представник позивача подав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат від 14.09.2023, в якому зазначив, що попередній розрахунок суми витрат на правничу допомогу складає 16 080 грн. У своїй заяві представник позивача просить стягнути з відповідачів 32 160,00 грн, що на 16 080,00 грн (тобто вдвічі) більше, ніж у попередньому розрахунку суми витрат на правничу допомогу. При цьому, у заяві представник позивача не пояснює, у зв`язку з чим так істотно збільшилась сума витрат на правничу допомогу;

2) у матеріалах справи відсутні докази оплати витрат на правничу допомогу, а жоден із наявних у матеріалах справи документів не містить відомостей про строк сплати вказаної суми грошових коштів, в тому числі їх відстрочки. Тобто понесення позивачем витрат на правничу допомогу не підтверджено належними доказами, у зв`язку з чим вважає, що у такий спосіб позивач намагається збагатитись за рахунок відповідачів, заявляючи до стягнення суму, яка вочевидь не відповідає критеріям пропорційності та співмірності, а також вдвічі більша, ніж у попередньому розрахунку судових витрат;

3) із наданого до клопотання акту прийому-передачі виконаних робіт від 19.12.2023 слідує, що оплата послуг адвоката є погодинною, оскільки у договорі про надання правової допомоги про це не сказано ні слова, а саме вартість однієї години роботи дорівнює 2680 грн, а всього надано позивачу 12 годин правової допомоги. Відповідачі не погоджуються із вартістю години роботи адвоката, оскільки вона є завищеною. Це підтверджується й тим, що вартість 1 години роботи адвоката становить 40 % від місячного розміру мінімальної заробітної плати в 2023 році. У той же час мінімальний розмір заробітної плати у погодинному розмірі з 01 січня 2023 року складає 40,46 грн (стаття 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік), що у більш ніж 66 разів перевищує розмір однієї години послуг адвоката Гонцарюка Л.Є. Таким чином, вартість однієї години роботи адвоката позивача є явно завищеною та не може бути компенсована за рахунок відповідачів;

4) щодо наданих адвокатом позивача послуг згідно акту прийому-передачі виконаних робіт від 19.12.2023 зазначає, що вони також не є співмірними та необхідними. Так, адвокат Гонцарюк Л.Є. 1 годину вивчав матеріали та аналізував нормативно-правову базу і правову позицію Верховного Суду. Передусім слід зазначити, що вказаний вид послуг є невід`ємною частиною підготовки позовної заяви та не може бути виділений окремо (хіба що для збільшення обсягу наданих послуг для збагачення за рахунок відповідачів).

По-друге, позивач не уточнює які саме матеріали вивчав адвокат та чи було це необхідним, так як матеріали цієї справи взяті із кримінального провадження, де адвокат Гонцарюк Л.Є. представляє інтереси позивача, жодних нових або відмінних доказів чи матеріалів, які б не були частиною кримінального провадження, представник не надав. За таких обставин на думку відповідачів, що у представника позивача не було необхідності «по-новому» вивчати матеріали кримінального провадження, хіба лише з мотивів компенсувати за рахунок відповідачів понесені позивачем витрати у ході кримінального провадження, що є неприпустимим;

5) представник позивача не розкриває, що він розуміє під поняття «підготовки» позовної заяви, хоча воно тривало аж п`ять годин, позов обтяжено нормами права, які не мають жодного відношення до спірних правовідносин, проте створюють «об`єм» та «вагомість» написання позовної заяви, відтак вважає, що час на підготовку позовної заяви є завищеним та не підтверджений належними доказами, не був необхідним та співмірним із наданими правничими послугами;

6) з приводу складання інших процесуальних документів (пункт 3 акту від 19.12.2023) зазначає, що підготовка позовної заяви у «новій» та «ще новішій» редакції не може взагалі включатись до таких витрат, оскільки за належної підготовки позовної заяви, вивчення матеріалів та аналізу релевантних нормативно-правових актів і правових позицій Верховного Суду, у необхідності їх подання взагалі не йшла б мова. Тим більше, що редакції позовних заяв відрізняють лише прохальною частиною, нових підстав позову в них не міститься.

Так само на відповідачів не може бути покладено витрат щодо подання представником позивача клопотання про повернення судового збору, оскільки визначення його розміру за вказаних у попередньому абзаці обставин, мало б привести з самого початку до формування належної редакції позовних вимог, а відтак і належного розміру судового збору.

У той же час відповідь на відзив є фактично відповіддю на питання, викладені у відзиві на позов, та й то в належній формі, а тому такі витрати взагалі не можуть бути враховані як такі, що були необхідними або мають якесь вагоме значення для справи.

Аналогічно необґрунтованим є включення до переліку послуг письмових пояснень, які не передбачені ГПК України як заяви по суті справи, та фактично були оголошені при розгляді справи по суті. Вказане призведе до подвійного стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу, а тому їх слід відхилити;

7) щодо представництва інтересів позивача у господарському суді, то їх загальна тривалість обсягом 3 години не відповідає показникам часу, що вказані у протоколах судового засідання станом на 19.12.2023. Крім того, слід зазначити, що підготовчі судові засідання та судові засідання по суті справи відкладались по вині та через поведінку позивача, що призвело до безпідставного затягування розгляду справи (а відтак збільшення часу судових засідань) внаслідок систематичного подання нової редакції позовної заяви, неподання заяви свідка у встановлений строк, неналежну підготовку клопотання про повернення судового збору.

Адвокат відповідачів у судове засідання 05.01.2024 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду питання про судові витрати шляхом доставки вступної та резолютивної частин рішення суду в його електронний кабінет.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із пунктом 1 частини третьої цієї статті ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин суд вирішив за можливе розглянути питання про судові витрати в даному судовому засіданні без участі представника відповідачів.

Присутній в судовому засіданні 04.01.2024 адвокат позивача підтримав подану ним заяву та просив стягнути з позивача понесені відповідачем судові витрати в загальній сумі 40 212,00 грн. На спростування доводів клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги зазначив, що відсутність факту сплати витрат на правову допомогу не є підставою для відмови у їх стягненні, однак позивачем сплачено адвокату 16 080,00 грн, про що зазначено при поданні попереднього розрахунку судових витрат, а також узгоджено з клієнтом, що решта суми зазначених витрат буде сплачено після ухвалення додаткового рішення. Договором про надання правової допомоги передбачено, що розрахунок суми гонорару може зазначатися в акті виконаних робіт. Щодо вартості години роботи зазначає, що така розрахована у процентному співвідношенні 40% від місячного розміру мінімальної заробітної плати в 2023 році, що відповідає судовій практиці.

У своїх поясненнях також зауважив, що при здійсненні попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат ним не було враховано представництво інтересів клієнта в суді, а під час розгляду справи ним були надані додаткові послуги, які не були враховані, зокрема нотаріально посвідчену заяву у відповідності до ч. 1 ст. 90 ГПК України, в якій позивачем надано відповіді на запитання відповідача.

Заслухавши пояснення адвоката позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Як зазначалося, рішенням Господарського суду Чернівецької області від 21.12.2023 у справі №926/3375/23 позов ОСОБА_1 до ТОВ «Офсетдрук», ОСОБА_9 та ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задоволено.

Питання розподілу судових витрат (судового збору та витрат на правничу допомогу адвоката) у рішенні суд від 21.12.2023 не вирішувалося, оскільки адвокат позивача заявив про подання доказів щодо витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі на підставі частини 8 статті 129 ГПК України, відтак судом призначено засідання для вирішення питання про судові витрати на 04.01.2024.

Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

25.12.2023 представником позивача адвокатом Гонцарюком Є.Л. через систему «Електронний суд» подано клопотання щодо судових витрат, які складаються з витрат зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу. До клопотання додано ордер та акт прийому-передачі виконаних робіт. Вказана заява подана до суду з дотриманням п`ятиденного строку з дня ухвалення рішення суду.

Статтею 221 ГПК України унормовано, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Інтереси позивача в суді представляв адвокат Гонцарюк Євген Леонідович згідно з ордером серії СЕ № 1056416 від 31.07.2023 та на підставі договору про надання правової допомоги № 25-21 від 16.12.2021, укладеного між ним та ОСОБА_1 (Клієнт).

Відповідно до договору про надання правничої допомоги № 25-21 від 16.12.2021 адвокат Гонцарюк Є.Л. зобов`язався здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги Суховерському Б.Т. на умовах і в порядку, що визначені цим договором, в тому числі надати правову допомогу, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта, в тому числі як позивача та/або відповідача, а також надати інші види правової допомоги з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності Клієнта, подання заяв про втрату будь-яких документів, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення в тому числі шляхом здійснення представництва Клієнта від його імені та в його інтересах (у тому числі самостійно без його участі) з будь-яких питань перед фізичними та юридичними особами щодо захисту інтересів Клієнта в усіх відповідних підприємствах, установах, організаціях, незалежно від форм власності, підпорядкування та галузевої належності у тому числі Державній виконавчій службі (її відділах), органах місцевого самоврядування, виконавчих та розпорядчих органах, правоохоронних та податкових органах, в органах реєстрації речових прав на нерухоме майно, представляти інтереси Клієнта в органах прокуратури, інших державних установах, вести всі судові справи в усіх судових установах і з усіма правами наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі без виключень, а також правами та обов`язками захисника без виключень, які передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення іншими кодексами, законами, підзаконними нормативно-правовими актами України, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання даного Договору, а останній зобов`язався оплатити надання послуг та фактичні витрати Адвоката, необхідні для виконання цього Договору (пункт 1.1).

Згідно з пунктом 2.1 договору про надання правничої допомоги № 25-21 від 16.12.2021 послуги надаються Клієнту шляхом:

- усного та письмового консультування з юридичних питань;

- складання проектів необхідних процесуальних документів, скарг, претензій, вимог, повідомлень, листів, позовних заяв, цивільних, господарських чи адміністративних позовів, різного роду клопотань, заяв тощо;

- надання консультаційних послуг щодо захисту інтересів Клієнта в органах судової влади будь-якої ланки;

- особистої участі та представництва Адвокатом Клієнта від його імені та в його інтересах в загальних, адміністративних та господарських судах України та інших органах, зазначених в п. 1.1. цього Договору.

Пунктом 3.2 договору про надання правничої допомоги № 25-21 від 16.12.2021 передбачено, що клієнт зобов`язується розрахуватись за надані Адвокатом послуги відповідно до підписаних актів виконаних робіт. Протягом часу, зазначеного в актах виконаних робіт з дати їх підписання, або відповідно до вимоги Адвоката, протягом п`яти календарних днів з дати їх отримання.

Згідно з пунктом 4.1 договору про надання правничої допомоги № 25-21 від 16.12.2021 за послуги, надані Адвокатом під час виконання цього Договору, Клієнт сплачує Адвокату гонорар розмір якого зазначається у Додатках до даного договору та/або розрахунках суми гонорару та/або актах виконаних робіт.

Клієнт здійснює оплату за цим Договором готівкою, або в безготівковій формі на розрахунковий рахунок Адвоката, вказаний в Додатках до даного договору та/або розрахунках суми гонорару та/або актах виконаних робіт та/або вимозі (пункт 5.1 договору).

Найменування послугкількість годинвартість одної годинизагальна сума
Вивчення матеріалів та аналіз нормативно-правової бази і правових позицій Верховного Суду1 год.2 680,00 грн2 680,00 грн
Підготовка позовної заяви5 год2 680,00 грн13 400,00 грн
Складання інших процесуальних документів (позовна заява в новій редакції, відповідь на відзив, письмові пояснення, клопотання) 3 год 2 680,00 грн 8 040,00 грн
Представництво інтересів позивача в Господарському суді Чернівецької області 3 год 2 680,00 грн 8 040,00 грн

На підтвердження обсягу і видів правової допомоги між адвокатом Гонцарюком Є.Л. та Суховерським Б.Т., як клієнтом, був підписаний Акт прийому-передачі виконаних робіт від 19.12.2023 про те, що адвокатом було надано Клієнту наступні послуги професійної правничої допомоги у рамках господарського судочинства по справі № 926/3375/23 за позовом Суховерського В.Т. до Товариство з обмеженою відповідальністю «Офсет Друк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання до вчинення дій, а саме:

Вартість робіт (наданих послуг) на професійну правничу допомогу за 1 годину становить 6 700,00 грн (мінімальна заробітна плата в Україні з 01.10.2022 по 31.12.2023) * 40% - 2 680,00 грн. Загальна вартість наданих послуг складає 32 160,00 грн.

Згідно з протоколами судових засідань адвокат Гонцарюк Є.Л. приймав участь у справі в судових засіданнях загальною тривалістю 3 год 41 хв, а саме:

- участь представника у судовому засіданні, що відбулося 08.11.2023 52 хв;

- участь представника у судовому засіданні, що відбулося 21.11.2023 25 хв;

- участь представника у судовому засіданні, що відбулося 05.12.2023 39 хв;

- участь представника у судовому засіданні, що відбулося 14.12.2023 63 хв;

- участь представника у судовому засіданні, що відбулося 21.12.2023 42 хв.

Документів про проведення позивачем оплати адвокату за надану правничу допомогу до клопотання від 25.12.2023 не додано.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Разом із тим, згідно статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

За змістом статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно п.1 ч.ч. 4, 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, у справі від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, у додатковій постанові Великої палати Верховного Суду у справі № 9901/350/18 від 12.09.2019.

Суд також враховує, що надані копії документів на підтвердження адвокатських послуг не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 18.06.2019 у справі №922/3787/17.

Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Дослідивши заяву представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та докази на підтвердження цих витрат, суд дійшов висновку про її часткове задоволення, зважаючи на наступне.

Адвокат відповідачів в клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги вказує, що сума заявлених до стягнення витрат вдвічі перевищує суму, зазначену в попередньому орієнтованому розрахунку суми витрат на правничу допомогу, при цьому представник позивача не пояснює, у зв`язку з чим так істотно збільшилась сума витрат на правничу допомогу, відтак вважає, що у такий спосіб позивач намагається збагатитися за рахунок відповідачів.

З приводу цього суд зазначає, що згідно вимог частини першої статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.

Однак, попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (частина третя статті статті 124 ГПК України).

Адвокатом позивача надано остаточний розрахунок судових витрат після розгляду справи та ухвалення рішення по суті спору в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України, що є його правом. У вказаному розрахунку адвокатом та його клієнтом визначено фактичний об`єм наданих послуг та їх вартість, які, на його думку, підлягають розподілу. При цьому, зазначення про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі, що перевищує суму попереднього розрахунку, не позбавило представника відповідачів можливості підготуватися до спростування витрат, які він вважає необґрунтованими, та доводити неспівмірність таких витрат.

Доводи адвоката відповідачів, що відсутні докази понесення позивачем фактичних витрат на оплату послуг адвоката, а жоден із наявних у матеріалах справи документах не містить відомостей про строк сплати коштів за надану правову допомогу, в тому числі їх відстрочки, суд відхиляє з посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 15.06.2021 у справі № 159/5837/19, згідно якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Щодо зазначених в акті прийому-передачі виконаних робіт від 19.12.2023 суд частково погоджується з доводами адвоката відповідачів, що не всі надані адвокатом послуги відповідають критеріям співмірності, розумності, пропорційності та були необхідними.

Зокрема, включення до переліку послуг, наданих адвокатом, такої послуги як складання позовної заяви в новій редакції, на яку згідно пояснень адвоката витрачено 1 год, суд вважає безпідставним, так як обрання позивачем способу/способів захисту порушеного права та необхідність у зміні предмету позову, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів, залежить виключно від волевиявлення позивача та компетенції його представника, та поглинається послугою складання позовної заяви, на яку позивачем витрачено 5 годин.

Разом з тим, суд вважає неспроможними аргументи адвоката відповідачів про те, що виокремлення адвокатом «вивчення матеріалів та аналіз нормативно-правової бази і правових позицій Верховного Суду» як самостійного виду адвокатської послуги є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката з «підготовки позовної заяви», як і включення до переліку послуг письмових пояснень, які не передбачені ГПК України як заяви по суті справи, є необґрунтованим.

Так, процесуальний закон не визначає види правової допомоги, такі види визначаються стороною на власний розсуд, натомість визначення обґрунтованості заявлених до стягнення витрат на правову допомогу є завданням суду.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Адвокатом позивача виокремлено як вид правової допомоги вивчення матеріалів справи, судової практики (1 год) та підготовку (складання) позовної заяви (5 год), що є його правом. Суд вважає, що сукупно витрачений адвокатом час на підготовку позовної заяви, з урахуванням предмета спору та складністю справи (спір є корпоративним та не може бути розглянутим у порядку спрощеного позовного провадження), відповідає критерію співмірності витрат.

Посилання адвоката відповідачів на те, що у представника позивача не було необхідності вивчати матеріали справи, оскільки вони взяті із кримінального провадження, де адвокат Гонцарюк Л.Є. представляє інтереси позивача, є безпідставними, оскільки участь адвоката як захисника у кримінальному провадженні не виключає необхідність вивчення матеріалів, в тому числі й нових доказів, для підготовки й звернення до суду в порядку господарського судочинства.

Також суд відхиляє доводи адвоката відповідачів, що у позовній заяві представник позивача покликається на норми права, що не є релевантними до спірних правовідносин, позов обтяжено нормами права, які, на його думку, не мають відношення до спірних правовідносин, з огляду на те що позивач на власний розсуд визначає матеріально-правові підстави позову й за наслідками судового розгляду позов визнано обґрунтованим та задоволено, відтак, на переконання суду, позивачем обрано належний спосіб захисту.

Крім того, адвокатом заперечується покладення на відповідачів витрат щодо подання відповіді на відзив, яка є фактично відповіддю на питання, викладені у відзиві на позов, письмових пояснень та клопотання, яким на його думку є клопотання про повернення судового збору.

Суд погоджується з доводами щодо того, що відповідь на відзив не містить будь-яких доводів, аргументів щодо заперечень проти позову, викладених у відзиві на позов, окрім як відповіді на питання у форма заяви свідка, які зазначені у відзиві на позов.

Щодо письмових пояснень, то такі в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин суд вважає, що витрати на складання таких процесуальних документів як відповідь на відзив та письмові пояснення є непідтвердженими.

Що ж до клопотання, то в акті прийому-передачі виконаних робіт не конкретизовано, яке саме клопотання враховане позивачем до послуг, що підлягають розподілу.

Згідно пояснень адвоката позивача клопотанням є нотаріально посвідчена заява, у якій позивачем надано відповіді в порядку ч. 1 ст. 90 ГПК України. Зазначена заява надана до справи на запит адвоката відповідачів з метою з`ясування дійсних обставин справи.

Щодо представництва інтересів позивача у господарському суді, то загальна тривалість участі адвоката в судових засіданнях складає 3 год 41 хв, відтак доводи адвоката відповідачів в цій частині є безпідставними.

У клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги представник відповідачів звертає увагу, що у договорі про надання правової допомоги не передбачено вартості послуг адвоката, однак із наданого акту прийому-передачі виконаних робіт від 19.12.2023 слідує, що оплата послуг адвоката є погодинною.

З приводу цього суд зазначає таке.

За змістом частини третьої статті 237 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення представництва є договір.

Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України)

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За змістом частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, положення щодо якого містяться, зокрема у Главі 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору. Згідно з положеннями цієї статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити такі висновки:

(1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність");

(2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

(4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

(5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

(6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Отже, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 06 березня 2019 року у справі N 922/1163/18, від 07 вересня 2020 року у справі N 910/4201/19, від 19 листопада 2021 року у справі N 910/4317/21.

Суд констатує, що у договорі про надання правової допомоги сторонами не встановленого розміру та порядку обчислення за послуги, що надаються адвокатом.

Однак, у пункті 4.1 договору про надання правничої допомоги № 25-21 від 16.12.2021 сторонами узгоджено, що за послуги, надані Адвокатом під час виконання цього Договору, Клієнт сплачує Адвокату гонорар, розмір якого зазначається у Додатках до даного договору та/або розрахунках суми гонорару та/або актах виконаних робіт.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу адвоката до суду надано акт прийому-передачі виконаних робіт від 19.12.2023 року.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою N 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", пункти 79 і 112 відповідно).

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням не тільки того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою і необхідною.

Адвокат відповідачів не погоджується із вартістю години роботи адвоката, оскільки вартість 1 години роботи адвоката становить 40% від місячного розміру мінімальної заробітної плати в 2023 році, у той час мінімальний розмір заробітної плати у погодинному розмірі з 01 січня 2023 року складає 40,46 грн, відтак вартість однієї години роботи адвоката позивача вважає завищеною та такою, що не може бути компенсована за рахунок відповідачів.

Суд зазначає, що у даній справі рішення прийнято на користь позивача, отже, він має право на відшкодування судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу, а позбавлення його такого права буде порушенням положень статей 16, 126, 129 ГПК України.

З наведених вище підстав суд не погоджується з позицією адвоката Пославського В.С. про повну відмову позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу адвоката.

Однак, у зв`язку з тим, що у тексті договору відсутні умови (пункти) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, при визначенні розміру гонорару в даній справі, який підлягає відшкодуванню, суд враховує, що:

- даний спір є складним, відноситься до категорії спорів, що виникають з корпоративних правовідносин тане може бути розглянутий у спрощеному провадженні;

- матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження яких адвокат витратив би значний час, враховуючи, що адвокат представляє інтереси позивача у кримінальному провадженні, звідки частково взяті матеріали цієї справи.

Враховуючи викладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума гонорару з розрахунку 2200,00 грн за 1 год.

Відтак, у розгляді питання відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд приймає до уваги те, що адвокатом було надано такий об`єм послуг:

1) вивчення матеріалів та аналіз нормативно-правової бази і правових позицій Верховного Суду 1 год;

2) підготовка позовної заяви 5 год;

3) клопотання (нотаріально посвідчена заява свідка) 1 год;

4) представництво інтересів позивача в суді 3 год.

Разом з тим, оскільки розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, прив`язка вартості 1 години роботи адвоката з мінімальним розміром заробітної плати у погодинному розмірі є неспроможною. Заявлений представником відповідачів мінімальний розмір заробітної плати у погодинному розмірі з 01 січня 2023 року 40,46 грн, є мінімальним погодинним розміром не кваліфікованої праці, якою не є праця адвоката.

За статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

За результатами дослідження поданих позивачем доказів, оцінки вимог і заперечень сторін, з огляду на положення статей 123, 129 ГПК України, дослідивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача та присудження до стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 22 000,00 грн.

Таким чином, суд констатує, що позивач у зв`язку з розглядом цієї справи дійсно поніс витрати зі сплати судового збору в сумі 8 052,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 22 000,00 грн, які необхідно стягнути пропорційно задоволеним позовним вимогам із трьох відповідачів. У решті вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 160,00 слід відмовити.

За таких обставин, у відповідності до статті 129 ГПК України зазначені витрати слід покласти на відповідачів у рівних частках.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 123, 126, 129, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про стягнення витрати на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОФСЕТДРУК» (58007, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Заводська, 12, код 31009768) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2 684,00 грн витрат зі сплати судового збору та 7333,34 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2 684,00 грн витрат зі сплати судового збору та 7333,34 грн витрат на професійну правничу допомогу.

4. Стягнути з ОСОБА_3 (59400, Чернівецька обл., Чернівецький район, с. Чорний Потік) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2 684,00 грн витрат зі сплати судового збору та 7333,34 грн витрат на професійну правничу допомогу.

5. У решті вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

6. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 15 січня 2024 року.

Суддя І.В. Марущак