Справа № 909/30/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.01.2024 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., розглянувши матеріали справи за заявою фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 б/н від 03.01.2024 (вх. № 248/24 від 08.01.2024).

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Івано-Франківської області звернулася фізична особа ОСОБА_1 з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Зазначена заява обґрунтована тим, що заявниця припинила погашення свої кредитів у розмірі 100% місячних платежів по всіх кредитних зобов`язаннях упродовж більш ніж двох місяців (п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства) та існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом вона не зможе виконати грошові зобов`язання, що виникли внаслідок пандемії нової коронавірусної інфекції з 19.12.2020 та російсько-української війни з 24.02.2022 (загроза неплатоспроможності).

Згідно зі ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що неплатоспроможність - неспроможність боржника (іншого, ніж страховик або кредитна спілка) виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника (ч. 1 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства).

За приписами частин 2 та 3 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності). До складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Отже, про наявність наведених підстав мають свідчити достатні фактичні обставини, які згідно із закріпленими в Кодексі України з процедур банкрутства нормами вказують на неплатоспроможність фізичної особи або загрозу її неплатоспроможності.

Системний аналіз ст. 113, ч. 1 та 2 ст. 116, ч. 1 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства дає можливість дійти висновку, що наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у кожному конкретному випадку повинна визначатись судом з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи (на момент звернення до суду з відповідною заявою) або загрозу її неплатоспроможності (у визначений зобов`язанням строк або в майбутньому).

Способи та засоби доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені законодавцем шляхом наведення у частині третій статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства переліку документів, що мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджувати її зміст, зокрема:

1) довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;

2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця;

3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна;

5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно;

6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором;

7) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

8) відомості про всі наявні рахунки/електронні гаманці боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках, електронних гаманцях;

9) копія трудової книжки (за наявності);

10) відомості про роботодавця (роботодавців) боржника;

11) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства;

12) докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень;

13) інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини;

14) інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Суд встановив, що заявниця як додаток до заяви долучила список кредиторів та боржників, у якому навела перелік кредиторів, вказала дані кредитних договорів. За твердженням заявниці загальна сума заборгованості перед кредиторами становить 156 084,11 грн, з них прострочена - 63 661,63 грн.

В якості доказів на підтвердження наявності та розміру заборгованості, заявниця надала роздруківку кредитної історії із сайту Українського бюро кредитних історій про фінансові зобов`язання станом на 18.11.2023, в якому також відображено дані кредитних договорів, суми кредитів, строки їх повернення, а також зазначено поточну заборгованість та поточну прострочену заборгованість.

Вказівка на поточну заборгованість не дозволяє достовірно встановити заборгованість за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо і склад грошових вимог згідно з ч. 3 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства. Крім того, до складу основного зобов`язання за кредитним договором можуть входити не тільки суми повернення кредиту, але й суми відсотків, комісій тощо, строк сплати яких може не збігатись зі строком повернення кредиту.

Також заявницею подано копії кредитних документів по договору 2196) АТ "Універсал Банк", посилання на який міститься у виписці Українського бюро кредитних історій. Разом з тим, заявницею суду не подано кредитного договору укладеного з АТ "Укрсиббанк" (СТХ1787), як і не подано довідки банку, виписки по рахунках в підтвердження суми заборгованості на даний час та відомостей щодо її погашення.

При ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

Лише фізична особа-боржник (яка є єдиним суб`єктом звернення із відповідною заявою) наділена правом на подання відповідних доказів у підтвердження обставин своєї неплатоспроможності чи її загрози.

Подання боржником при зверненні до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність лише кредитного звіту, однак без додавання інших документів (які стали підставою виникнення грошового зобов`язання у розумінні ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства) для належного підтвердження розміру заборгованості цього боржника (в тому числі за основним зобов`язанням), підстав виникнення зобов`язань та строків їх виконання, є недостатнім для доведення відповідних обставин та, як наслідок, встановлення судом наявності підстав для відкриття провадження у такій справі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.11.2022 у справі № 917/1604/21.

Суд зазначає, що самого кредитного звіту недостатньо для підтвердження вказаних обставин, оскільки такий звіт хоч і є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами, однак може містити неповну чи недостовірну інформацію про розмір та структуру заборгованості боржника, в тому числі за основним зобов`язанням.

Звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статті 76-77 Господарського процесуального кодексу України, що також передбачено пунктами 3, 14 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Окрім того, положення Кодексу України з процедур банкрутства визначають обов`язок боржника у своїй заяві про відкриття справи навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити.

Таким чином, заявниці необхідно підтвердити наявність та розмір заборгованості за кредитними договорами станом на момент звернення із заявою до суду та відобразити відповідні дані у конкретизованому списку кредиторів.

Відповідно до ч. 4 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів). Метою такого плану є відновлення платоспроможності боржника.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Отже, план реструктуризації повинен містити умови відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника. План реструктуризації повинен бути реальний, тобто ґрунтуватися на документах і доказах, які не повинні ставитися судом під сумнів.

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 16.12.2021 у справі № 910/8306/20 законодавець визначив саме процедуру реструктуризації боргів як пріоритетну, яка є найбільш оптимальним варіантом закінчення справи про неплатоспроможність як для фізичної особи боржника, так і для кредиторів, оскільки там відбувається відновлення платоспроможності та більш повно погашаються борги боржника. І тільки за умови добросовісності громадянина, інститут неплатоспроможності фізичної особи може стати дієвим механізмом. При цьому для боржника - фізичної особи він дозволить зберегти та акумулювати активи для відновлення платоспроможності, а для кредитора - стане гарантією повернення заборгованості. Метою і завданням процедури реструктуризації боргів, зокрема, є забезпечення розгляду кредиторами розробленого боржником проекту плану реструктуризації боргів для відновлення його платоспроможності. При цьому такий документ слід вважати закономірними очікуваннями кредиторів, як в частині його розгляду, так і в період його реалізації, коли має місце фактичне погашення їх вимог в межах процедури реструктуризації. Розроблення проекту плану реструктуризації має відбуватися відповідно до вимог ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема, щодо форми і змісту проекту плану, це дасть можливість зборам кредиторів оцінити перспективу відновлення платоспроможності боржника та дасть можливості прийняття рішення про його схвалення та подання на затвердження господарському суду або відхилення і прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів. Отже, при поданні до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, обов`язком боржника є складення реального (виконуваного) проекту плану реструктуризації, який після розгляду господарським судом грошових вимог та формування реєстру кредиторів розробляється, уточнюється та погоджується з кредиторами.

З поданого заявницею плану реструктуризації боргів не вбачається, яким чином вона збирається погашати наявну заборгованість перед кредиторами.

Як вбачається з доданої до заяви копії трудової книжки ОСОБА_1 у ній міститься лише запис про навчання у Коломийському економіко-правничому коледжі Київського національного торговельно-економічного університету. Будь-яких даних щодо працевлаштування заявниці ні додані до заяви документи, ні проект плану реструктуризації боргів не містить; отримання доходів з інших джерел планом реструктуризації боргів також не передбачено. Посилання ОСОБА_1 на те, що вона планує звертатись за допомогою до родичів та друзів не беруться судом до уваги, оскільки вони є лише намірами заявниці.

Таким чином, поданий заявницею проект плану реструктуризації боргів не відповідає передбаченим Кодексом України з процедур банкрутства вимогам до змісту зазначеного документа, оскільки не передбачає реального (виконуваного) механізму реструктуризації її боргів перед кредиторами, а передбачає лише прощення (списання) заборгованості заявниці.

Згідно з положеннями статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Проте, обґрунтованих обставин щодо неможливості заявниці (1995 р.н.) працевлаштуватися з метою забезпечення особистих потреб та сплати існуючих зобов`язань перед банками суду не наведено. Будь-яких доказів, які б свідчили про наміри заявниці знайти роботу також до поданої заяви не додано.

Крім того, подані ОСОБА_1 до заяви декларації про майновий стан боржника за 2020 - 2023 роки не відповідають вимогам форми декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5.

Відповідно до пунктів 8 та 9 Приміток до затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5 форми декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, боржник за розділами декларації зазначає всю інформацію про членів сім`ї, яка йому відома та яку він може отримати з офіційних джерел (правовстановлювальні документи, відповідні державні реєстри); у разі відсутності майна та/або коштів у боржника або членів його сім`ї у відповідному рядку декларації проставляється прочерк "-".

З доданих до заяви декларацій про майновий стан боржника за 2020 - 2023 роки вбачається, що заявником в розділі І зазначено лише реєстраційний номер облікової картки платника податків одного з членів сім`ї - матері, та щодо батька - серію та номер свідоцтва про смерть.

Розділи ІІ (відомості про доходи та інші грошові виплати боржника та членів його сім`ї з усіх джерел в Україні, у тому числі одержані (нараховані) за межами України), ІІІ Б (майно, що перебуває у власності, в оренді чи на іншому праві користування членів сім`ї боржника), V Б (транспортні засоби, що перебувають у власності, в оренді чи на іншому праві користування членів сім`ї боржника), ОСОБА_2 (вклади у банках, готівкові кошти, електронні гроші та інші активи, що перебувають у власності членів сім`ї боржника), ОСОБА_3 (відомості про цінні папери членів сім`ї боржника), ХІV (відомості про фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї та інші витрати, у тому числі за межами України) також не містять жодної інформації щодо членів сім`ї боржника, а лише проставлено "-".

У розділах V (відомості щодо об`єктів незавершеного будівництва, що належать членам сім`ї боржника), ОСОБА_4 (вклади у банках, готівкові кошти, електронні гроші та інші активи, що перебувають у власності членів сім`ї боржника), VІІ Б (відомості про цінне рухоме майно членів сім`ї боржника), VІІІ Б (відомості щодо нематеріальних активів членів сім`ї боржника), ІХ Б (відомості про частку в статутному (установчому) капіталі товариства, підприємства, організації членів сім`ї боржника), Х Б (відомості про майно членів сім`ї боржника, що передано в заставу (іпотеку) або є обтяженим в інший спосіб), ХІ Б (відомості про майно і кошти членів сім`ї боржника, що перебувають в інших осіб), ХІІ Б (відомості про майно та кошти, належні членам сім`ї боржника від інших осіб), ХІІІ Б (вклади у банках, готівкові кошти, електронні гроші та інші активи, що перебувають у власності членів сім`ї боржника) зазначено невідомо.

Заявником додано до заяви пояснення матері ОСОБА_1 , в яких остання категорично відмовляється надати свої паспортні дані, інформацію про рухоме та нерухоме майно, а також про доходи.

При цьому, заявницею не подано жодних доказів, які б свідчили, що вона зверталась до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про членів сім`ї, яка необхідна була їй для заповнення необхідних розділів декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність.

Відсутність зазначених даних у деклараціях позбавляє суд можливості перевірити чи не ухилявся боржник від погашення боргу перед кредиторами, зокрема шляхом перереєстрації майна (майнових прав) на цих осіб.

Згідно з вимогами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Крім того, суд звертає увагу, що докази повинні бути актуальними на дату подання відповідної заяви до суду.

За приписами ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу (ч. 3 ст. 37 Кодексу України з процедур банкрутства).

Відповідно до ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, подана ОСОБА_1 заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність підлягає залишенню без руху.

Разом з тим, суд зазначає, що вищевказані недоліки заяви повинні бути усунуті ОСОБА_1 у строк, що не повинен перевищувати 10 днів з дня вручення даної ухвали про залишення заяви без руху в спосіб надання суду всіх належних доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та які є необхідними відповідно до ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, про що зазначено вище у даній ухвалі.

Керуючись ст. 1, 2, 12, 30, 37, 113, 115, 116, 119, 124 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 74, 76-77, 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 б/н від 03.01.2024 (вх. № 248/24 від 08.01.2024) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишити без руху.

2. Заявниці у десятиденний строк, з дня отримання даної ухвали, усунути недоліки заяви, а саме надати суду:

- конкретизований список кредиторів із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів, а також щодо кожного кредитора - суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), а також відповідних строків виконання зобов`язань згідно із законом або договором;

- докази, що підтверджують розмір заявлених грошових вимог кредиторів, структуру заборгованості, в тому числі за основним зобов`язанням та неустойки окремо, строку їх виконання згідно із законом або договором;

- проект плану реструктуризації боргів, який відповідає вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства та докази пошуку ОСОБА_1 роботи чи іншого джерела для погашення боргів перед кредиторами;

- заповнених належним чином декларацій про майновий стан боржника.

3. Роз`яснити заявниці, що в разі не усунення зазначених недоліків у встановлений судом строк заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із нею згідно ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України та ч. 1 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Ухвалу підписано 16.01.2024.

Суддя С. М. Кобецька