ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.01.2024 Справа № 908/71/24

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Фермерського господарства «Грейн-Агро» (вул. 40 Років Перемоги, буд. 74, кв. 6, с. Високе, Михайлівський район, Запорізька область, 72020; адреса для листування: пр. Соборний, буд. 178/27, м. Запоріжжя, 69035)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Зав-Агро» (вул. Миколайчука, буд. 48, м. Ковель, Ковельський район, Волинська область, 45002)

про стягнення 158 778,04 грн.

ВСТАНОВИВ:

03.01.2024 до Господарського суду Запорізької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява (вих. № б/н від 03.01.2024) Фермерського господарства «Грейн-Агро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зав-Агро» про стягнення заборгованості за договором оренди сільськогосподарської техніки № 25/09-2020 від 25.09.2020 у розмірі 158 778,04 грн., з яких: 65 000,00 грн. основного боргу, 45 548,01 грн. пені, 8 541,59 грн. 3% річних, 39 688,80 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 03.01.2024 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/71/24 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність передачі справи за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Волинської області, виходячи з такого.

Відповідачем позивач визначив Товариство з обмеженою відповідальністю «Зав-Агро», місцезнаходженням якого є: вул. Миколайчука, буд. 48, м. Ковель, Ковельський район, Волинська область, 45002.

Обґрунтовуючи подання позову до Господарського суду Запорізької області позивач посилається на ч. 5 ст. 29 ГПК України. Зазначає, що між сторонами було підписано акт приймання-передачі до договору від 25.09.2020, за яким орендодавець передав орендарю відповідну сільськогосподарську техніку. При цьому, такий акт було складено у с. Високе, яке є територією Запорізької області. Повернення техніки відбувалося також на вказаній території. Оскільки с. Високе відноситься до території Запорізької області, враховуючи п. 2.4 договору, дана справа підсудна Господарському суду Запорізької області.

Частиною 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Аналіз ч. 5 ст. 29 ГПК України свідчить про те, що передбачено дві окремі підстави для застосування правил альтернативної територіальної підсудності, а саме: якщо спір виник з договору, в якому визначено місце виконання, або якщо спір виник з договору, в якому не визначено місце його виконання, проте, з огляду на специфіку регламентованих ним договірних правовідносин, виконувати такий договір можливо лише в певному місці.

При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, та у даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

Поняття "місце виконання зобов`язання" за своїм змістом відображає певну просторову характеристику зобов`язальних правовідносин, при цьому таке відображення може відбуватися не тільки за допомогою формулювання "місце виконання зобов`язання", але й іншими словосполученнями.

Як вбачається з позовних матеріалів, між Фермерським господарством «Грейн-Агро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Зав-Агро» укладено договір оренди сільськогосподарської техніки № 25/09-2020 від 25.09.2020.

Конкретне місце виконання договору в договорі № 25/09-2020 від 25.09.2020 не визначено. Не вбачається з даного договору, що виконувати його можливо лише в певному місці.

Згідно п. 2.4 договору, на який посилається позивач, місце передачі об`єкту оренди та місце його повернення зазначається сторонами у відповідних додатках. В разі, якщо такого місяця не вказано, воно визначається орендодавцем.

У додатку № 1 до договору, який додано до позовної заяви, не вказано місця передачі та повернення об`єкта оренди. Акт від 25.09.2020, згідно якого відповідачу було передано техніку в оренду, містить місце його складення: с. Високе.

Акту повернення техніки з оренди позовні матеріали не містять.

Суд зазначає, що місце передачі техніки в оренду та місце його повернення не є місцем виконання договору, про що помилково зазначає позивач. Також, як зазначено вище, сторони не визначили в договорі, що виконувати його можливо лише в певному місці (у даному випадку у Запорізькій області). Крім того, як зазначено у вимозі від 23.04.2021 вих. № 2304 позивача, адресованій відповідачу, сільгосптехніка використовувалася відповідачем на полях СТОВ «Придніпровский край» у Полтавській області.

Суд також враховує, що предметом спору у даній праві є вимога ФГ «Грейн-Агро» про стягнення з ТОВ «Зав-Агро» заборгованості за договором оренди сільськогосподарської техніки № 25/09-2020 від 25.09.2020 у розмірі 158 778,04 грн., тобто стягнення грошових коштів.

Зобов`язання з оплати за договором оренди не є такими, які належить через їх особливість виконувати тільки в певному місці.

Однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору (ст. 3 ЦК України).

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Відтак, сторони при укладенні договору оренди сільськогосподарської техніки № 25/09-2020 від 25.09.2020 мали право визначити місце виконання договору, що у подальшому дало б їм змоги звертатися до суду (за необхідності) за місцем його виконання.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У Рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (SokurenkoandStrygun v. Ukraine) від 20 липня 2006 року, заяви № 29458/04 та № 29465/04, Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

На підставі зазначеного можна виокремити такі складові поняття «суд, встановлений законом», як: інституційна, процесуальна та компетенційна. При цьому порушення будь-якої із цих складових визнається фундаментальним порушенням права на справедливий судовий розгляд у практиці ЄСПЛ, що, як правило, тягне за собою скасування судового рішення у справі.

Під час здійснення судочинства суд у своїй діяльності повинен не лише правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін, а й додержуватись норм процесуального права.

Юридично обґрунтоване розмежування повноважень кожної ланки судової системи, а також однойменних судів однієї ланки щодо розгляду і вирішення господарських справ гарантує безпомилковість діяльності всієї судової системи, здійснення покладених на неї завдань та є однією з юридичних гарантій належного та справедливого здійснення судочинства.

Під територіальною підсудністю розуміється властивість певної справи належати до відання одного з однорідних судів в залежності від просторових меж його юрисдикції, або, простіше, - просторова компетенція однорідних судів.

Отже, територіальна підсудність господарських справ фактично зумовлює відмежування компетенції з розгляду цих справ однорідними судами за просторовою характеристикою, тобто залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 ГПК України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Обставин щодо наявності підстав для розгляду даної позовної заяви Господарським судом Запорізької області судом не встановлено.

Отже, справа за позовною заявою, що надійшла від ФГ «Грейн-Агро», належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду Волинської області.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частинами 3, 6, 7 ст. 31 ГПК України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення. Спори між судами щодо підсудності не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене, матеріали позовної заяви (справа № 908/71/24) слід передати (направити) до Господарського суду Волинської області протягом п`яти днів після закінчення строку на оскарження даної ухвали, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Передати матеріали позовної заяви (вих. № б/н від 03.01.2024) Фермерського господарства «Грейн-Агро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зав-Агро» про стягнення заборгованості за договором оренди сільськогосподарської техніки № 25/09-2020 від 25.09.2020 у розмірі 158 778,04 грн. (справа № 908/71/24), за територіальною юрисдикцією (підсудністю) на розгляд до Господарського суду Волинської області.

Здійснити передачу матеріалів позовної заяви до Господарського суду Волинської області протягом п`яти днів після закінчення строку на оскарження даної ухвали, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи.

Відповідно до ст.ст. 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду набирає законної сили після її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку. Ухвала підписана 08.01.2024.

Ухвала розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко