ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"03" січня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/1194/23
Рішенням від 20 грудня 2023 року у даній справі позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" (49005, м. Дніпро, вул.Севастопольська, буд. 26-А, квартира 18, ) - задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" 815832,00 грн- основного боргу, 7 871,92 грн. - 3% річних та 6 177,78 грн.- 50% судового збору. Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" з Державного бюджету України 6 177,78 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

25 грудня 2023 року на офіційну електронну адресу суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у даній справі в сумі 3 900,00 грн. У вказаній заяві просив суд розглянути питання стягнення судових витрат за відсутності представника позивача.

Ухвалою суду від 26 грудня 2023 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду в судовому засіданні на 03 січня 2024 року.

В судовому засіданні 03 січня 2024 року судом встановлено, що учасники провадження в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомленні належним чином. Явка сторін судом обов`язковою не визнавалась.

Відповідно до статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи, вимоги щодо строків розгляду додаткового судового рішення, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неявка сторін не призводить до неможливості її вирішення.

Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, судом встановлено наступне.

Як зазначено вище по тексту рішенням суду від 20 грудня 2023 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" 815832,00 грн- основного боргу, 7 871,92 грн. - 3% річних та 6177,78 грн.- 50% судового збору. Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" з Державного бюджету України 6177,78 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до частин 1, 2 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Разом з тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 ГПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Так в якості доказів, що підтверджують надання правової допомоги до матеріалів справи додано: Ордер, Угода про надання юридичних послуг №18/2022 від 25.08.2022 року, укладений між позивачем та адвокатом; розрахунок розміру винагороди; Рахунок 44987 від 20.12.2023 року, Рахунок 44805 від 07.12.2023 року, Рахунок 44642 від 20.11.2023 року, платіжна інструкція №6479 від 20.12.2023 року, платіжна інструкція №6472 від 08.12.2023 року, платіжна інструкція №6457 від 20.11.2023 року.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, за його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

В матеріалах справи наявні належні докази наданих позивачу адвокатських послуг.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідачем подано клопотання про зменшення розміру витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката разом із відзивом на позовну заяву (а.с. 57) згідно якого відповідач просить суд зменшити з 17800, грн витрат на правничу допомогу до 1000,00 грн. Проте, позивач при подані позову орінтовний розрахунок майбутніх витрат не зазначав, а заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат надійшла до суду 25.12.2023 року. Інших заяв та заперечень від відповідача на адресу суду не надходило.

Крім того, враховуючи імперативність положень ч.5 ст.126 ГПК України щодо можливості зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами виключно за клопотанням сторони, підстави для зменшення розміру витрат відповідача, пов`язаних із розглядом справи, відсутні.

Згідно з абз.1 ч.2 ст.126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають задоволенню разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Суд зазначає, що заявлений позивачем розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, а Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" не було подано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі.

Таким чином, 3 900 грн. витрат позивача на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Беручи до уваги вказане вище, а також те, що Господарський суд Рівненської області вирішив позов задовольнити в повному обсязі, то витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 900, 00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 123, 129, 233, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника позивача про розподіл судових витрат у справі № 918/1194/23 задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032. м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (Україна, 34400, Рівненська обл., м. Вараш, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" (49005, м. Дніпро, вул. Севастопольська, буд. 26-А, квартира 18, ) 3 900,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання додатковим судовим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 05.01.2024 року.

Суддя Н.Церковна