ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2024м. ДніпроСправа № 904/5759/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Залізобетонних виробів "Дорожні та енергетичні конструкції", м. Київ

до Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення основного боргу та штрафних санкцій

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі (виклику) представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод Залізобетонних виробів "Дорожні та енергетичні конструкції" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" про стягнення суми основного боргу та штрафних санкцій за Договором поставки № 190-2021 від 01.04.2021 у розмірі 702 071, 21 грн, з яких: 510 283, 17 грн основний борг, 29 702, 83 грн - 3% річних, 162 085, 27 грн - інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/5759/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Через систему «Електронний суд» 21.11.2023 від Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" надійшов відзив на позовну заяву.

24.11.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Залізобетонних виробів "Дорожні та енергетичні конструкції надійшло клопотання про ознайомлення.

27.11.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Залізобетонних виробів "Дорожні та енергетичні конструкції надійшла відповідь на відзив.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 190-2021 від 01.04.2021.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву

Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що однією з підстав звільнення від відповідальності Покупця по Договору за неналежне виконання зобов`язання щодо оплати поставленого товару, є введення в Україні воєнного стану, який ще більше поставив у скрутне становище відповідача, так як він являється підприємством критичної інфраструктури, економічний стан якого залежить від сплати громадянами комунальних платежів, які значно знизилися.

Також Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" наголошує на тому, що в пункті 7.2 Договору Сторони погодили, що покупець звільняється від відповідальності за порушення грошових зобов`язань у разі накладення арешту на грошові кошти на банківських рахунках (IBAN) Покупця органами державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України.

Так, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Куліковською Альоною Олександрівною, при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 60966746 про стягнення заборгованості з Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» винесено постанову про арешт на грошові кошти у межах суми 36 602 916, 46 грн, що містяться на всіх рахунках AT «Криворізька теплоцентраль».

Постановою державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Пушкою І.В. винесено постанову про арешт коштів боржника від 22.09.2021 року (ВП № 66886228), якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику AT «Криворізька теплоцентраль».

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Куліковською Альоною Олександрівною, при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 68333106 про стягнення заборгованості з Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» винесено постанову про арешт на грошові кошти у межах суми 41 259 944, 86 грн, що містяться на всіх рахунках AT «Криворізька теплоцентраль».

Таким чином, усі рахунки AT «Криворізька теплоцентраль» знаходяться під арештом та станом на теперішній час відповідач не має змоги оплатити рахунки за Договором, у зв`язку із виключенням Товариства з додатку до розпорядження КМУ від 16.01.2019 № 36 «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності» у підрозділі «Фонд державного майна України» розділу «Енергетична галузь» та арештом банківських рахунків відповідача.

Позиція відповідача викладена у відповіді на відзив

Позивач вважає безпідставним посилання відповідача про настання форс-мажорних обставин за Договором за таких причин:

- порушення відповідачем вимоги пункту 8.3 Договору про обов`язкове повідомлення позивача про настання форс-мажорних обставин;

- відсутність будь-яких пояснень щодо наявності правових підстав для невиконання ним договірних зобов`язань за Договором в частині своєчасної сплати позивачу вартості Товару, отриманого відповідачем до оголошення військового стану в Україні.

Щодо накладеного арешту на кошти відповідача, то ТОВ "Завод Залізобетонних виробів "Дорожні та енергетичні конструкції" зазначає, що Договір було укладено 01.04.2021 із зазначенням банківського рахунку відповідача НОМЕР_1 в AT «АБ «РАДАБАНК».

Відповідач сплатив останній платіж за отриманий Товар 24.06.2021, тобто до часу накладення арешту на кошти АТ «Криворізька теплоцентраль» за виконавчими провадженнями.

При цьому одержуючи Товар у власність, відповідач не надавав позивачу жодних повідомлень про арешт своїх коштів.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

01.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод Залізобетонних виробів "Дорожні та енергетичні конструкції" (далі - позивач, Постачальник) та Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» (далі - відповідач, Покупець) було укладено договір поставки № 190-2021 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця Товар, згідно Специфікації, яка г невід`ємною частиною цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти вказаний Товар та сплатити його вартість на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно з пунктом 1.2 договору Товаром за цим Договором є залізобетонні вироби (плита П 5-8, код « 441 14250-9». плита П S-8 код « 441 14250-9», плита П І 1-8, код « 441 14250-9». плита П 15-8, код « 441 14250-9», камінь бортовий ГІР 100.30.15, код « 44114200-4», камінь бортовий БР 300.30.15. код « 44114200-4», плита перекриття теплокамер КС-5 з отвором 0750 мм, код « 44114250-9», лоток Л 11-8, код « 44114200-4», кришка люка КЛ-2 (КК-І), код «44114200-4»), код за ДК 021:2015 « 441 10000-4» Конструкційні матеріали.

Найменування Товару, постачання якого буде здійснюватись згідно Договору, його кількість та ціна, вказується в Специфікації, яка з моменту підписання Сторонами складає невід`ємну частину цього Договору (пункт 2.1 договору).

Пунктом 3.1 договору встановлено, що Постачання Товару здійснюється на умовах: DDP - склад Покупця, вул. Електрична, буд. 1, Покровський район, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область (згідно Інкотермс 2010).

Заявка на кожну партію Товару надсилається Покупцем на електронну адресу Постачальника: , з наступним обов`язковим підтвердженням від Постачальника на електронну адресу Покупця () факту отримання зазначає, заявки. У разі необхідності, Покупець надсилає Постачальнику листом заявку на кожну партії Товару (пункт 3.2 договору).

Відповідно до пункту 3.3 договору термін постачання партії Товару: протягом 7 (семи) календарних днів з моменту здійснення Покупцем передоплата згідно з умовами п. 4.1 цього Договору.

Оплата партії Товару здійснюється Покупцем у вигляді 50% передоплати наданого Постачальником рахунку. Остаточний розрахунок здійснюється Покупцем протягом (чотирнадцяти) календарних днів з дати поставки партії Товару на підставі наданої Постачальником рахунку (пункт 4.1 договору).

Ціна на Товар встановлюється в національній валюті України і вказується в Специфікації. Усі розрахунки між Сторонами здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахував грошових коштів па банківський рахунок (ІBAN) Сторони - отримувача платежу (пункти 4.2 - 4.3 договору).

Згідно з пунктом 4.4 договору загальна сума цього Договору становить: 1 365 833, 33 грн (один мільйон триста шістдесят п ять тисяч вісімсот тридцять три гривні 33 копійки), крім того ПДВ 20 %: 273 166, 67 грн (двісті сімдесят три тисячі сто шістдесят шість гривень 67 копійок) всього з ПДВ 1 639 000 грн (один мільйон шістсот тридцять дев`ять тисяч гривень 00 копійок).

Сторони визначили термін дії Договору до 31 грудня 2021року, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань (пункт 10.3 договору).

Додатком № 1 до договору сторони встановили Специфікацію № 1 від 01.04.2021, якою встановили кількість та вартість Товару.

01.04.2021 Сторони уклали Додаткову угоду № 1 до Договору. Відповідно до умов цієї Угоди сторони змінили п. 10.3 Договору та продовжили термін дії Договору до 31 березня 2022 р. Одночасно Сторони змінили банківські реквізити Покупця на нові. Інші умови договору залишились чинними.

На виконання умов Договору позивач у період з 06.04.2021 по 09.12.2021 здійснив поставку Товару відповідачу окремими партіями на загальну суму 1 323 264, 06 грн, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку № 361 за 01.04.2021 по 23.10.2023 (арк. с. 14) та частково видатковими накладними: № 3083 від 06.09.2021 на суму 75 780, 46 грн з ПДВ; № 3090 від 06.09.2021 на суму 48 150, 79 грн з ПДВ; № 3261 від 14.09.2021 на суму 26 550, 65 грн з ПДВ; № 3267 від 14.09.2021 на суму 52 176 грн з ПДВ; № 4513 від 10.11.2021 на суму 44 189, 23 грн з ПДВ; № 4658 від 16.11.2021 на суму 63 156, 83 грн з ПДВ; № 4662 від 16.11.2021 на суму 62 029, 39 грн з ПДВ; № 4769 від 23.11.2021 на суму 120 602, 69 грн з ПДВ; № 5063 від 06.12.2021 на суму 60 301, 34 грн з ПДВ; № 5137 від 09.12.2021 на суму 7 200, 05 грн з ПДВ (арк. с. 15 -24).

Відповідач Товар отримав, зауважень щодо кількості та якості поставленого Товару не заявляв, повернення Товару не здійснював, але всупереч умовам Договору розрахувався за отриманий Товар частково на суму 812 980,89 грн, що підтверджено платіжною інструкцією № 1571 від 06.04.2021 на суму 177 436, 86 грн, № 2735 від 20.05.2021 на суму 458 107, 17 грн, № 3718 від 24.06.2021 на суму 177 436, 86 грн (арк. с. 25 - 27).

Зазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду з даними позовом. Крім суми основного боргу в розмірі 510 283, 17 грн, позивач просить суд стягнути 3 % річних у розмірі 162 085, 21 грн та інфляційні втрати в розмірі 216 486, 30 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з поставки товару.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Щодо суми основного боргу

За приписом частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Факт прийняття покупцем товару на загальну суму 510 283, 17 грн підтверджується матеріалами справи.

Виходячи зі змісту умов договору, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати за договором поставки № 190-2021 від 01.04.2021 є таким, що настав.

За твердженням позивача, відповідач своє зобов`язання з оплати вартості поставленого йому товару не виконав.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Слід також зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказів на підтвердження повної оплати поставленого позивачем товару на суму 510 283, 17 грн відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу, шляхом надання належних доказів, не спростував.

Разом з тим з приводу посилань відповідача на наявність об`єктивних обставин, які зумовили невиконання зобов`язань за договором, суд вважає за необхідне зауважити, що у контексті приписів ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Верховний Суд в постанові від 25.01.2022 у справі №904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести факт їх виникнення; те, що обставини є форс-мажорними для конкретного випадку.

Необхідною умовою є наявність причинно-наслідкового зв`язку між неможливістю виконання договору та обставинами непереборної сили. Стороною договору має бути підтверджено не лише факт настання таких обставин, а саме їх здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.

Для звільнення від відповідальності внаслідок настання форс-мажорних обставин (обставинами непереборної сили) відповідач зобов`язаний надати не лише документ уповноваженого органу, який засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а й довести, що такі обставини об`єктивно унеможливили виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 04.10.2022 у справі № 927/25/21).

Отже, окрім наявності обставин непереборної сили, для звільнення від відповідальності за повне чи часткове невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе за договором зобов`язань відповідач має довести, що визначені ним обставини є не лише об`єктивними, але й непереборними для нього і саме такі обставини стали причиною виконання ним обов`язків з оплати товару.

Разом з тим, належних доказів на підтвердження вказаних обставини відповідачем не надано.

Зокрема, відповідачем не дотримано вимог договору, а саме пункту 8.2, в якому сторони передбачили при настанні вищезазначених обставин нездоланної сили, винна Сторона повинна в п`ятиденний термін з моменту, коли їй стало відомо про їх настання, сповістити про це іншу Сторону з обов`язковим наданням документів, виданих Торгово-промисловою малагою України. Недотримання зазначених умов позбавляє Сторону права посилатися на форс-мажорні обставини.

Натомість судом звертається увага на те, що отримання відповідачем товару за видатковими накладними за період з 06.04.2021 по 09.12.2021 мало місце до введення воєнного стану (введений Указом Президента України Указ від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»).

Також суд зазначає, що договір діяв в період часткового ухвалення постанов про арешт коштів боржника (постанови від 20.01.2020, 22.09.2021), що свідчить про здійснення відповідачем господарської діяльності протягом дії вказаних обставин. Крім того, вищезазначене у сукупності свідчить про усвідомлення ним ризику невиконання зобов`язання, однак, не дивлячись на це, продовжував отримувати від позивача товар, збільшуючи розмір заборгованості.

Крім того, слушними є зауваження позивача про те, що відповідач не надав Товариству з обмеженою відповідальністю "Завод Залізобетонних виробів "Дорожні та енергетичні конструкції" жодних повідомлень про арешт своїх коштів, або будь-яке повідомлення про відмову у подальшому співробітництві за договором, у зв`язку з накладенням арешту на рахунки, зокрема, і на рахунок, який сторони встановили в додатковій угоді ІBAN: НОМЕР_2 в AT «КРИСТАЛБАНК», що позбавляло можливості позивача усвідомити ризики даної поставки.

Згідно зі ст. 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Суд зауважує, що відповідно до частини 1 статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Стаття 42 Господарського кодексу України передбачає, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Тому вимога про стягнення основного боргу у розмірі 510 283, 17 грн підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару позивачем нараховано 3% річних у розмірі 29 702, 83 грн за загальний період з 21.09.2021 по 23.10.2021 та інфляційні втрати в розмірі 162 085, 21 грн за той самий період.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Щодо індексу інфляції слід також зазначити, що показники індексу споживчих цін (індексу інфляції за окремі місяці та сукупного індексу інфляції за певний період часу) обчислюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, та публікується в офіційних періодичних виданнях десятковим дробом, з одним числовим знаком після коми (тобто округленими до десятих). Отже, застосування у розрахунку індексу інфляції (сукупного індексу інфляції) з округленням до сотих є неправомірним.

Дослідивши наданий розрахунок інфляційних втрат, суд встановив, що заявлена до стягнення сума у розмірі 216 486, 30 грн є вірною.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд встановив, що заявлена до стягнення сума вказаних нарахувань є вірною.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно приписів ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи норми чинного законодавства України, умови Договору та обставини справи, господарський суд вважає, що, позовні вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 29 702, 83 грн та інфляційних втрат у розмірі 162 085, 21 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у сумі 10 531, 07 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 178, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1; ідентифікаційний код 00130850) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «завод залізобетонних виробів «Дорожні та енергетичні конструкції» (01104, м. Київ, бульвар М. Міхновського, буд. 38; ідентифікаційний код 43409145) суму основного боргу в розмірі 510 283, 17 грн, 3% річних у сумі 29 702, 83 грн, інфляційних втрат у сумі 162 085, 21 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 531, 07 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко