ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

08 січня 2024 року Справа № 915/1931/23

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Алексєєва А.П., розглянувши матеріали позовної заяви (вх. №16950/23 від 27.12.2023 року) фізичної особи ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), яка пред`явлена до відповідача Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області, код ВП 44104027 (м. Миколаїв, вул. Лягіна, 6), про списання нарахованого боргу, закриття виконавчого провадження та зняття арешту.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить списати нарахований відповідачем борг (недоїмку) у розмірі 37788,74 грн., закрити виконавче провадження №72938313 та зняти арешт з його майна.

В обґрунтування заяви зазначається, що відповідачем нараховано борг за несплату єдиного внеску у пенсійний фонд за 2017-2020 роки у загальній сумі 37788,74 грн. Постановою виконавчої служби від 04.10.2023 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вимоги відповідача про сплату боргу (недоїмки) та накладено арешт на рахунки і майно позивача. Оскільки за вказаний період позивач діяльності не вів, доходів не отримував, а в 2019, 2020 роках працював найманим працівником і єдиний внесок із заробітної плати відраховувався до пенсійного фонду, вважає, що наявні підстави для списання нарахованого відповідачем боргу у розмірі 37788,74 грн.

Розглянувши матеріали заяви, суд дійшов наступного.

Судовий захист прав суб`єктів господарювання передбачає їх звернення до відповідного судового органу з метою поновлення чи визнання прав зазначених суб`єктів, якщо ці права порушені, не визнаються чи оспорюються. Втім, таке звернення до суду обумовлене дотриманням вимог процесуального закону, що надає можливість доступу особи до правосуддя та отримання нею судового захисту, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Відповідно до ст. 1 ГПК України, ГПК України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до частин 1-3 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

- справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці;

- справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці;

- справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці (ч. 2 ст. 55 ГК України).

Так, заявлені позивачем позовні вимоги не відносяться до тих спорів, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності та не підпадають під визначені ч. 1 ст. 20 ГПК України випадки.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суб`єктами владних повноважень є органи державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), органи місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

З урахуванням викладених приписів законодавства, з огляду на предмет та підстави поданого позивачем позову, суб`єктивний склад сторін та зважаючи на те, що позов подано до відповідача Головного Управління ДПС у Миколаївській області, який є суб`єктом владних повноважень, фактично з підстав необгрунтованості прийнятого ним рішення, суд визнає, що даний спір носить публічно-правовий характер і підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ГПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу.

Зважаючи на вищевказане, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 175, ст. 234 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. У відкритті провадження у справі відмовити.

2. Заяву (вх. №16950/23 від 27.12.2023 року) та додані до неї документи повернути позивачу.

Додаток (на адресу позивача): заява (вх. №16950/23 від 27.12.2023 року) та додані до неї документи.

Ухвала суду, у відповідності до ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвалу може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів.

Суддя А.П. Алексєєв