УХВАЛА

08 січня 2024 року

м. Київ

cправа № 17-14-01/1494(925/1030/23)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючого, Пєскова В.Г., Картере В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "АЗОТ"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду

від 27.11.2023

у складі колегії суддів: Полякова Б.М., (головуючий), Пантелієнка В.О., Доманської М.Л.

за позовом Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго"

до Приватного акціонерного товариства "АЗОТ"

про стягнення 288 207 141, 06 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "АЗОТ" (далі - ПрАТ "АЗОТ", заявник) 15.12.2023 засобами поштового зв`язку звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2023 у справі № 17-14-01/1494 (925/1030/23) Господарського суду Черкаської області.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 17-14-01/1494 (925/1030/23) було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Картере В.І., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2023.

Розглянувши матеріали касаційної скарги ПрАТ "АЗОТ", колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування.

Протокольною ухвалою Господарського суду Черкаської області від 09.11.2023 у справі № 17-14-01/1494 (925/1030/23) відмовлено у задоволенні клопотання ПрАТ "АЗОТ" про передачу позову на авторозподіл судових справ в автоматичній системі документообігу.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Черкаської області від 09.11.2023 у справі № 17-14-01/1494 (925/1030/23) ПрАТ "АЗОТ" звернулось з апеляційною скаргою до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2023 у справі № 17-14-01/1494 (925/1030/23) відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "АЗОТ" на протокольну ухвалу Господарського суду Черкаської області від 09.11.2023.

Відмовляючи ПрАТ "АЗОТ" у відкритті апеляційного провадження господарський суд апеляційної інстанції виходив з того, що виходячи з приписів пункту 1 частини 1 статті 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Верховний Суд погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 254 ГПК України ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "АЗОТ" судом апеляційної інстанції враховано, що ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про передачу позову на авторозподіл судових справ в автоматичній системі документообігу згідно з ч. 1 ст. 255 ГПК України не включено до переліку ухвал місцевого господарського суду, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до частини 2 статті 254 ГПК України ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення не допускається.

Перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, наведений у статті 255 ГПК України, є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

Ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про передачу позову на авторозподіл судових справ в автоматичній системі документообігу згідно з частини 1 статті 255 ГПК України не включено до переліку ухвал місцевого господарського суду, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення місцевого господарського суду. Приписами Кодексу України з процедур банкрутства оскарження ухвали про відмову у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду не передбачено.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.07.2019 у справі 904/421/19 зроблено висновок, що системне тлумачення статті 255 ГПК України свідчить про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні. Зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого господарського суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких ухвал місцевого господарського суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення зі справи.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "АЗОТ" на протокольну ухвалу Господарського суду Черкаської області від 09.11.2023 у справі № 17-14-01/1494 (925/1030/23) відповідно до наведених положень процесуального законодавства.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційний Суд України у Рішенні від 29.08.2012 №16-рп/2012 зазначив, що Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині 3 статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 №13-рп/2011). Реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 Рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 №11-рп/2007).

Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, визначених законом, гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути забезпечене, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження, про що роз`яснено Конституційним Судом України у Рішенні від 25.04.2012 №11-рп/2012.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права при розгляді справ судами згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", умови прийнятності касаційної скарги, згідно норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Твердження ПрАТ "АЗОТ", викладені у касаційній скарзі, не є безумовною підставою для скасування судового рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм процесуального права, оскільки їх застосування чітко передбачено процесуальним законом, а правильне застосування Північним апеляційним господарським судом положень частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України під час прийняття оскаржуваного судового рішення є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

З урахуванням наведеного колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПрАТ "АЗОТ" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2023 у справі № 17-14-01/1494 (925/1030/23), з підстав передбачених ч. 2 ст. 293 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, ч. 2 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "АЗОТ" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2023 у справі № 17-14-01/1494 (925/1030/23).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.Г. Пєсков

В.І. Картере