ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2024 року

м. Черкаси справа № 925/1231/23

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Костянтина ДОВГАНЯ, розглянувши без участі представників сторін, в порядку письмового провадження справу № 925/1231/23 за позовом Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади до Товариства з обмеженою відповідальністю Діелсісі Агро про стягнення 218 585, 34 грн,

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2023 року позивач - Шполянська міська рада об`єднаної територіальної громади звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Діелсісі Агро 218 585,34 грн. заборгованості по договору №95 оренди землі від 09.04.2019 з яких: 139 734,80 грн. основний борг та 78 850,54 грн. пеня.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що відповідач порушив вимоги земельного законодавства в частині своєчасної сплати орендної плати за фактичне використання земельної ділянки, у зв`язку з чим виникла заборгованість по орендній платі.

Позивач зазначив, що з 30.09.2020 по 31.07.2023 відповідачем орендна плата не сплачувалась і борг, який необхідно стягнути за оренду землі становить 139 734,80 грн.

Ухвалою від 12.09.2023 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі №925/1231/23, визнав її малозначною і вирішив розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (без виклику) сторін.

Судом встановлено, що копія ухвали від 12.09.2023 направлялась відповідачу на адресу, яка міститься у позовній заяві і у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - ЄДРПОУ), а саме: 49044, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Шевченка, 10, приміщення 310. Проте, вказана ухвала була повернута до суду 30.10.2023 без вручення адресату із Довідкою відділення поштового зв`язку (ф.20) з посилання на підставу невручення такої: «адресат відсутній за вказаною адресою».

За приписами ч.3 та ч.7 ст. 120 та ч.11 ст. 242 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з положеннями частини шостої статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

При цьому, суд враховує, що згідно ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Тобто, надіслання судом процесуальних документів на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у разі відсутності повідомлення особою іншої адреси для направлення поштової кореспонденції, є належним виконанням приписів процесуального закону щодо надсилання судових рішень учасникам справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою судом з додержанням вимог процесуального закону за належною адресою надсилалася ухвала від 24.06.2022 для вчинення відповідних дій, та яка повернулася до суду через відсутність адресата за вказаною адресою, є дією у площині волевиявлення самого адресата, тобто має суб`єктивний характер.

Сам лише факт неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулась в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала таку адресу для кореспонденції.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 911/3309/17, від 11.06.2020 у справі № 916/3200/17 та від 22.07.2021 у справі № 920/938/20).

Відтак, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи.

Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

09.04.2019 між Шполянською міською радою об`єднаної територіальної громади (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІЕЛСІСІ АГРО" (орендар) уклали договір оренди землі №95, згідно з пунктом 1.1 якого орендодавець на підставі протоколу земельних торгів у формі аукціону №4 від 09 квітня 2019 року надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 1,0000 га, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, з кадастровим номером :01:004:0472, яка розташована за адресою: вул. Миколи Амосова, 3-а, м. Шпола, Черкаська область.

Сторони погодили усі істотні умови договору і, зокрема, домовилися про таке:

п.2.2 - нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 1,0000 га, що надається в оренду за адресою: вул. Миколи Амосова, 3-а, м. Шпола, Черкаська область, згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, наданого Відділом у Шполянському районі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 04.02.2019 за №18-454/0/263-19, становить 839 300,00 грн;

п. 3.1 договір укладено на 30 (тридцять) років;

п.4.1 - орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 5,27% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 44 063 (сорок чотири тисячі шістдесят три гривні) 00 грн на рік;

п. 4.3 - орендна плата вноситься орендарем щомісячно до 30 числа наступного місяця за звітним на рахунок міської ради. Рахунок про сплату орендної плати орендодавцем не виставляється. Орендар бере на себе обов`язок уточнення зміни розмірів орендної плати та банківських реквізитів в орендодавця або через фінансові та податкові органи за місцезнаходженням земельної ділянки;

п. 4.5 - розмір орендної плати переглядається раз у рік у випадках та з моменту: зміни цільового призначення земельної ділянки або її частини, зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, ставок орендної плати, підвищення цін і тарифів; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності; в інших випадках, передбачених законодавчими актами України. В таких випадках у встановленому порядку вносяться зміни до цього договору;

п. 4.6 - за несвоєчасне внесення орендної плати стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від несплаченої суми за кожний день прострочення платежу;

п.8.1 - орендодавець має право, серед іншого, вимагати від орендаря своєчасного і повного внесення орендної плати;

п.8.4 - орендар зобов`язаний, серед іншого, своєчасно і в повному обсязі вносити оренду плату та щорічно надавати до міської ради та органу податкової служби витяг або його копію з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за поточний рік користування земельною ділянкою;

п. 14.1 - цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

На виконання договору 09.04.2019 сторони склали та підписали акт приймання-передачі земельної ділянки до договору оренди землі №95 від 09.04.2019 про таке: орендодавець на підставі протоколу земельних торгів у формі аукціону №1 від 09 квітня 2019 року надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 1,0000 га, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, з кадастровим номером :01:004:0472, яка розташована за адресою: вул. Миколи Амосова, 3-а, м. Шпола, Черкаська область.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.09.2023 №3.05.2019 державний реєстратор Виконавчого комітету Лип`янської сільської ради Шполянського району Черкаської області Чепур Тетяна Олексіївна зареєструвала право оренди земельної ділянки за номером 31547714 на підставі договору оренди землі №95 від 09.04.2019 зі строком дії до 09.04.2049.

Згідно із Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 04.09.2023 13.05.2019 Виконавчий комітет Шполянської міської ради Об`єднаної територіальної громади зареєстрував за №28710489 право власності Шполянської міської ради Об`єднаної територіальної громади на земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0472, що знаходиться Черкаська область, у межах м. Шпола, Шполянської Об`єднаної територіальної громади, цільове призначення: розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості; категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; форма власності: комунальна, площа земельної ділянки 1,0000 га; нормативна грошова оцінка ділянки 1 061 335,00 грн на 28.02.2023.

Позивач виконав умови договору та передав відповідачу земельну ділянку, про що було складено та підписано Акт приймання - передачі земельної ділянки від 09 квітня 2019 року.

Позивач в позовній заяві вказав, що відповідач не виконував умови договору та не сплачував оренду плату за період з 01.08.2020 по 31.07.2023 має борг в сумі 139 734,80 грн.

За приписами п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Нормою ст.1 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Стаття 13 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Частиною 1 статті 93 Земельного Кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 96 Земельного Кодексу України, визначені обов`язки орендаря щодо забезпечення використання землі за цільовим призначенням, своєчасної сплати орендної плати.

Відповідно до вимог статті 15 Закону України Про оренду землі, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією з істотних умов договору оренди землі.

Статтями 24, 25 Закону України «Про оренду землі» передбачені права та обов`язки орендодавця та орендаря, зокрема орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання.

Обсяг прав та обов`язків визначається в договорі за згодою сторін.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу (далі - ГК) України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За змістом ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором.

В силу ч.1 ст. 218 ГК України, підставою для застосування господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до таких висновків.

Підставою пред`явлення позову позивачем є порушення відповідачем вимог земельного законодавства в частині своєчасної сплати орендної плати за фактичне використання земельної ділянки комунальної власності.

Оскільки протягом за період з 01.08.2020 по 31.07.2023 р. відповідачем орендна плата не сплачувалась, то за цей період виник борг в розмірі 139 734,80 грн.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 69 Бюджетного кодексу України до доходів загального фонду місцевих бюджетів, зокрема, належать надходження від орендної плати за користування майновим комплексом та іншим майном, що перебуває в комунальній власності.

Суд враховує, що недоотримання значної суми орендної плати суттєво ослаблює дохідну частину місцевого бюджету та може призвести до неможливості покриття щомісячних (постійних) видатків місцевого бюджету і як наслідок до необхідності державного забезпечення збалансування місцевого бюджету.

Стаття 206 Земельного кодексу України передбачає, що використання землі в Україні є платним. Платність землекористування суб`єктів земельних відносин є одним із основних принципів правового забезпечення раціонального використання і охорони земель. Земельне право розглядає плату за землю як метод регулювання земельних відносин з боку органів державної влади та місцевого самоврядування, як основне джерело надходжень до Державного та місцевих бюджетів з метою централізації коштів для фінансування програм і проектів щодо поліпшення якісного стану продуктивних земель та їх охорони від негативного антропогенного впливу.

У відповідності до ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 286 Господарського кодексу України передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Статтею 792 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Суд, дослідивши поданий позивачем розрахунок штрафних санкцій (пені), нарахованих відповідачу за прострочення виконання грошового зобов`язання, вважає його обґрунтованим і вірним, виходячи з наступного.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Водночас ч.6 ст.231 ГК України визначає, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено договором або законом.

Ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За приписами ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Крім того, за загальним правилом, відповідно до ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Ст.261 ЦК України зазначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, розмір пені від простроченої суми заборгованості відповідно до поданого розрахунку за період з 30.09.2020 по 30.08.2023 становить 78 850,54 грн.

Оцінюючи викладене, суд приходить до переконання, що доводи позивача є доведеними та обґрунтованими, тому позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати на оплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 129, ст.ст.233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діелсісі Агро» (вул. Шевченка, 10, приміщення 310, М. Дніпро, Дніпропетровська область, 49044, код 40305282) на користь Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади (вул. Лозуватська, 59, м. Шпола, Звенигородський район, Черкаська область, 20603, код 04061576) на рахунок: UA0023659, код отримувач 37930566, отримувач платежу ГУК у Черк.обл./тг м.Шпола/18010600, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.) 139 734,80 грн (сто тридцять дев`ять тисяч сімсот тридцять чотири гривні 80 копійок) боргу та 78 850,54 грн (сімдесят вісім тисяч вісімсот п`ятдесят гривень 54 копійки) пені.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діелсісі Агро» (вул. Шевченка, 10, приміщення 310, М. Дніпро, Дніпропетровська область, 49044, код 40305282) на користь Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади (ідентифікаційний код 04061576, адреса місцезнаходження: 20603, Черкаська область, Звенигородський район, м. Шпола, вул. Лозуватська, 59, р/р UA0024576, у ДКСУ м. Київ) 3 278,79 грн (три тисячі двісті сімдесят вісім гривень 79 копійок) судових витрат зі сплати судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 09.01.2024.

Суддя Костянтин ДОВГАНЬ