ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

08.01.2024м. Дніпро№ 904/106/24

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Бєлік В.Г., розглянувши заяву:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління "МЕГАПОЛІС", м. Київ

боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "КОАЛТРЕЙДІНДАСТРІ", м. Дніпро

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості у загальному розмірі 30 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області 04.01.2024 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління "МЕГАПОЛІС" (далі - заявник) про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОАЛТРЕЙДІНДАСТРІ" (далі - боржник) заборгованості у сумі 30 000,00 грн.яка виникла у зв`язку з непоставленим товаром за договором купівлі-продажу №04/09-23 від 04.09.2023.

Судом перевірено зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За результатами такої перевірки встановлено, що заява про видачу судового наказу підсудна Господарському суду Дніпропетровської області.

Водночас, розглянувши заяву та подані Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління "МЕГАПОЛІС" докази, суд приходить до висновку про необхідність відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу;

2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу;

4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу;

5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою;

6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;

7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 цієї статті;

8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;

9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, наказного провадження (частини 1, 2, 4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України).

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ ГПК України.

Так, статтею 147 ГПК України унормовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

Відповідно до ст. 148 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

З вищевикладеного вбачається, що наказне провадження передбачає можливість стягнення неоспорюваної заборгованості, за заявою особи, якій належить право вимоги про стягнення неоспорюваної грошової заборгованості за письмовими договорами, яка не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. З цією метою, насамперед, необхідно встановити факт настання строку виконання боржником зобов`язання, перевірити його розмір.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявник пред`являє вимоги до боржника про стягнення 30 000,00 грн.

У поданій заяві заявник зазначає, що 04 вересня 2023 між ТОВ КОАЛТРЕЙДІНДАСТРІ (продавець/боржник) та ТОВ ДОРОЖНЬО-БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕГАПОЛІС (покупець/заявник) був укладений Договір купівлі-продажу №04/09-23 (далі - Договір).

Відповідно до Договору продавець, зобов`язався передати у власність покупця, а покупець - прийняти та оплатити Товар, а саме: транспортний засіб Фронтальний навантажувач DOOSAN SD300N 2021 року.

На підставі Договору, продавець виставив рахунок на оплату №21 від 04.09.2023 року на суму 2 473 935,00 грн.

Платіжною інструкцією №3572 від 11.09.2023 року покупець перерахував на поточний рахунок продавця попередню оплату за Товар, у розмірі 30 000,00 грн.

Заявник зазначив, що згодом продавець повідомив покупця про те, що Товар реалізований іншому покупцю та відсутній у продавця.

Заявник стверджує, що в свою чергу, боржник сплачені стягувачем кошти не повернув та Товар не поставив.

У зв`язку з фактичним отриманням попередньої оплати у ТОВ КОАЛТРЕЙДІНДАСТРІ виникло зобов`язання по поставці товару. Зобов`язання Боржником не було виконано.

Станом на 21 грудня 2023 року заборгованість ТОВ КОАЛТРЕЙДІНДАСТРІ становить 30 000,00 грн.

Наведені обставини послугували підставою для звернення до суду із заявою про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу приписів ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається, в тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто, в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Заявник просить видати судовий наказ про стягнення з боржника 30 000,00 грн. передплати за оплачений та неориманий ним товар за договором купівлі-продажу № 04/09-23 від 04.09.2023.

Отже, заявник зобов`язаний довести суду шляхом подання доказів факт настання строку виконання боржником зобов`язання щодо повернення передоплати за непоставлений товар в сумі 30 000,00 грн.

Частиною 2 ст. 693 ЦК України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Умовами договору купівлі-продажу № 04/09-23 від 04.09.2023 не встановлений строк повернення Продавцем коштів, сплачених як передоплата, за непоставлений товар.

Згідно із ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Втім, заявник докази звернення до боржника з письмовою вимогою про повернення передоплати в сумі 30 000,00 грн. за непоставлений товар суду не надав.

Ненадання заявником до поданої заяви доказів звернення до боржника з письмовою вимогою про повернення передоплати в сумі 30 000,00 грн. за непоставлений товар за Договором позбавляють суд можливості встановити момент виникнення у заявника права грошової вимоги до боржника, в тому числі порушення права грошової вимоги, а також встановити настання строку повернення вказаної передоплати.

За вказаних обставин, враховуючи зміст та наведене заявником нормативно-правове регулювання заявленої вимоги, суд дійшов висновку про те, що стягнення з боржника грошових коштів в сумі 30 000,00 грн не є наслідком порушення останнім (продавцем) грошового зобов`язання за договором.

За своєю суттю обов`язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як оплата за товар, не може розцінюватись як грошове зобов`язання за договором, а є лише застосуванням наслідків невиконання боржником зобов`язання за договором щодо поставки товару.

Виходячи з викладеного, заявлена Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління "МЕГАПОЛІС" вимога не відповідає вимогам ст.148 ГПК України, і відповідно така вимога не може бути розглянута в порядку наказного провадження.

З огляду на викладене, суд відмовляє у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОАЛТРЕЙДІНДАСТРІ" попередньої оплати за договором купівлі-продажу нафтопродуктів № 04/09-23 від 04.09.2023 в розмірі 30 000,00 грн.

Приписами ч. ч. 2, 3 ст. 152 ГПК України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно із ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч. 2 ст. 153 ГПК України).

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 ГПК України).

Керуючись статтями 150, 152 - 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління "МЕГАПОЛІС" у задоволенні заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОАЛТРЕЙДІНДАСТРІ" заборгованості у сумі 30 000,00 грн - повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 08.01.2024.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.Г. Бєлік