ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

15 січня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/1462/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Колоколова С.І.,

Разюк Г.П.,

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Одеської області

від 09 серпня 2023 року (повний текст складено 09.08.2023)

у справі № 916/1462/23

за позовом: Акціонерного товариства "Одесагаз"

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Одісей-55"

про стягнення 106 820,00 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.08.2023 у справі №916/1462/23 (суддя Щавинська Ю.М.) позов Акціонерного товариства "Одесагаз" задоволено. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Одісей-55" на користь Акціонерного товариство "Одесагаз" заборгованість у сумі 106 820,00 грн, судовий збір у сумі 2 684,00 грн.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.11.2023 у справі №916/1462/23 апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Одісей-55" залишено без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 09.08.2023 у справі №916/1462/23 залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, до Південно-західного апеляційного господарського суду звернувся ОСОБА_1 з апеляційною скаргою (вх. №4128/23 від 13.12.2023), в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 09.08.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.11.2023 у справі №916/1462/23 скасувати і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.12.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху як таку, що не відповідає вимогам статті 258 Господарського процесуального кодексу України, встановлено апелянту строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, шляхом надання суду: вмотивованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 09.08.2023 у справі №916/1462/23; доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі; доказів надсилання копії апеляційної скарги з додатками Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Одісей-55" протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Апелянту роз`яснено, що при невиконанні вимог вказаної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

01.01.2024 до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшло клопотання щодо усунення недоліків апеляційної скарги, в якому скаржник, на виконання ухвали суду від 25.12.2023, заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 09.08.2023 у справі №916/1462/23 та наводить обґрунтування відповідного пропуску.

Однак, замість усунення недоліків апеляційної скарги в частині сплати судового збору ОСОБА_1 зазначає, що він звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 09.08.2023 у справі №916/1462/23 на підставі ст. 22 Закону України від 12.05.1991 №1023-XII «Про захист прав споживачів». Стосовно надання доказів надсилання копії апеляційної скарги з додатками Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Одісей-55" апелянт звертає увагу на те, що апеляційна скарга отримана представником відповідача особисто під розписку.

В контексті наведеного судова колегія наголошує, що положеннями Господарського процесуального кодексу України чітко визначені способи надсилання апеляційної скарги з доданими до неї документами іншим учасникам справи та зазначені докази на підтвердження такого надсилання - опис вкладення, з якого суд може встановити, що саме було направлено апелянтом іншому учаснику справи. Водночас, підпис невстановленої судом особи на роздрукованому аркуші з титульним текстом апеляційної скарги, який додано до матеріалів останньої не відноситься до доказів, визначених Господарським процесуальним кодексом України.

Разом з цим, судова колегія враховує факт отримання апеляційної скарги відповідачем, з огляду на клопотання ОСББ "Одісей-55", яке також надійшло до Південно-західного апеляційного господарського суду 01.01.2024, та згідно з яким Голова правління ОСББ "Одісей-55" - ОСОБА_2 особисто підтверджує отримання апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Щодо твердження ОСОБА_1 про своє звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 09.08.2023 у справі №916/1462/23 на підставі ст. 22 Закону України від 12.05.1991 №1023-XII «Про захист прав споживачів», судова колегія зазначає наступне.

В апеляційній скарзі заявник вказує, що апеляційну скаргу подає в порядку захисту прав споживача.

Однак, ОСОБА_1 не був учасником справи №916/1465/23, у якій Господарський суд Одеської області вирішував господарський спір між суб`єктами господарювання. Відтак його статус учасника справи №916/1465/23 не визначено.

За усталеною позицією Верховного Суду встановлення обставин щодо ухвалення судом рішення про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яку не було залучено до участі у справі, можливе тільки після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою такої особи.

Разом з цим, за визначенням п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними щодо положень статті 5 Закону України "Про судовий збір", оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб`єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії (об`єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій.

Однак, дія ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється на скаржника, виходячи з вищенаведеного (у п. 22 ст. 1 цього Закону) визначення терміну "споживач".

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 10.08.2021 у справі №910/11298/16.

Як уже зазначено, спір у справі №916/1462/23 є господарським. Учасниками справи №916/1462/232 є АТ "Одесагаз" та ОСББ "Одісей-55".

Зважаючи на те, що учасники справи є суб`єктами господарювання, а спір між сторонами - господарським, положення Закону України "Про захист прав споживачів" не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Водночас, частиною 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким законом є Закон України "Про судовий збір", який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ст. 1 цього Закону судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульовані ст. 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

Зокрема, ст. 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 цієї статті.

Отже, умови, визначені статтею 8 вказаного Закону, є диференційованими за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, а саме: лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Слід зазначити, що встановлений у ст. 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

Судова колегія звертає увагу на те, що апелянт не відноситься до переліку осіб, зазначених у ст. 8 Закону України "Про судовий збір", а предметом справи №916/1462/23 не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Верховний Суд зауважує, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Враховуючи вищенаведене, судова колегія вказує, що станом на 15.01.2024, апелянтом у значний проміжок часу вказані в ухвалі Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.12.2023 недоліки апеляційної скарги щодо сплати судового збору не були усунуті.

Відповідно до п. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Про вказані наслідки апелянта було повідомлено в ухвалі Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.12.2023.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що у встановлений судом строк, скаржник, всупереч вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 25.12.2023, не подав доказів сплати судового збору, що свідчить про не усунення з боку ОСОБА_1 недоліків апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 09.08.2023 у справі №916/1462/23 підлягає поверненню апелянту.

Відповідно до ч. 8 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України копія ухвали про повернення апеляційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260, Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Повернути без розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 09.08.2023 у справі №916/1462/23.

Матеріали справи №916/1462/23 повернути Господарському суду Одеської області.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга з додатками на 62 аркушах.

Дана ухвала складена та підписана 15.01.2024 у зв`язку із перебуванням у відпустках з 01.01.2024 по 12.01.2024 головуючого судді Савицького Я.Ф. та судді-члена колегії Колоколова С.І.

Головуючий суддя Я.Ф. Савицький

Суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк