УХВАЛА

12 січня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/2847/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69"

про розподіл судових витрат у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"

до Приватного акціонерного товариства "Банкомзв`язок",

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову:

на стороні позивача - 1) Публічне акціонерне товариство "Український професійний банк",

на стороні відповідача - 2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69",

3) Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Людмила Леонідівна,

про скасування рішень державного реєстратора,

ВСТАНОВИВ:

19.12.2023 Касаційним господарським судом (колегія суддів у складі: Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В.) ухвалено постанову у справі № 910/2847/22, якою касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" залишено без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2023 у справі № 910/2847/22 - без змін.

25.12.2023 через Електронний суд адвокатом Боднар Альоною Миколаївною подано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69" про розподіл судових витрат, понесених заявником під час касаційного розгляду справи № 910/2847/22.

На підставі Інструкції з діловодства Верховного Суду складено акт від 26.12.2023 № 29.1-25/778 про те, що при огляді вищевказаної заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не виявилось вказаних у додатку зазначеної заяви:

1) належним чином засвідченої копії Договору № 358/3/14-11-2019 про надання правничої (правової) допомоги від 14.11.2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69" та Адвокатським об`єднанням "Міллер";

2) належним чином засвідченої копії Додаткової угоди № 11.12.23 від 11.12.2023 до Договору № 358/3/14-11-2019 про надання правничої (правової) допомоги від 14.11.2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69" та Адвокатським об`єднанням "Міллер";

3) належним чином засвідченої копії Рахунку на оплату;

4) належним чином засвідченої копії Акта надання послуг.

27.12.2023 через Електронний суд адвокатом Боднар Альоною Миколаївною подано клопотання про долучення до матеріалів заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69" про розподіл судових витрат у справі № 910/2847/22 доказів, які помилково не було долучено до матеріалів електронної справи.

Згідно з частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З урахуванням того, що постанову Верховного Суду у справі № 910/2847/22 ухвалено 19.12.2023, відповідно до вищевказаної норми, докази на підтвердження розміру судових витрат, які заявник поніс у зв`язку із розглядом справи, мали бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, тобто до 25.12.2023 включно.

Докази розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи № 910/2847/22, не були подані 25.12.2023 разом з заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69" про розподіл судових витрат, а подані лише 27.12.2023 з пропуском встановленого частиною восьмою статті 129 ГПК України строку.

Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (частини перша, четверта статті 119 ГПК України).

Враховуючи, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69" не дотрималося вимог частини восьмої статті 129 ГПК України щодо строку подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу та не заявило клопотання про поновлення такого строку, суд касаційної інстанції залишає заяву без розгляду на підставі статті 118 та частини восьмої статті 129 ГПК України.

Аналогічний правовий висновок викладено в ухвалі Верховного Суду від 08.11.2022 у справі № 910/25118/15.

Крім цього, з 18.10.2023 введено в дію Закон України від 29.06.2023 № 3200-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" (далі- Закон), зокрема щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами (далі - в ЄСІТС).

Відповідно до частин другої статті 6 ГПК України позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до господарського суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в ЄСІТС.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку (абзац перший частини шостої статті 6 ГПК).

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань та наслідки недотримання таких вимог визначені у статті 170 ГПК України.

За змістом пункту 1 частини першої вищевказаної норми будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідно до частини другої вказаної норми письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником.

Відповідно до частини четвертої статті 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Суд повертає письмову заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду також у разі, якщо її подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Однак, згідно з відповіддю від 08.01.2024 № 402849, сформованою засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», вбачається про відсутність зареєстрованого Електронного кабінету в ЄСІТС Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69", перевірка здійснювалася за вказаним кодом .

У зв`язку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69" вимог статті 6 ГПК України щодо реєстрації електронного кабінету та відсутністю відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету заявника у поданій адвокатом Боднар Альоною Миколаївною заяві про розподіл судових витрат у справі № 910/2847/22, її слід повернути без розгляду.

З огляду на викладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69" про розподіл судових витрат у справі № 910/2847/22 підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись статтями 6, 118, 129, 170, 234 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69" про розподіл судових витрат у справі № 910/2847/22 повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ