РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.01.2024Справа № 910/16244/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Срібна Вежа» (вул. Срібнокільська, 3-Б, м. Київ, 02095; ідентифікаційний код 40713678)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фантаун» (вул. Столичне шосе, 103, пов. 21, м. Київ, 03131; ідентифікаційний код 34034611)

про стягнення 510 018, 62 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Срібна Вежа» (далі за текстом - ОСББ «Срібна Вежа», Позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фантаун» (далі за текстом - ТОВ «Фантаун», Відповідач) про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 510 018, 62 грн.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що Відповідач є власником приміщень № 3, 4, 5 та 6 загальною площею 856, 8 кв.м у будинку № 3-Б на вул. Срібнокільській у місті Києві, а відтак у відповідності до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирному будинку» та Статуту ОСББ «Срібна Вежа» зобов`язаний сплачувати внески на утримання будинку в розмірі, встановленому рішенням загальних зборів ОСББ «Срібна Вежа».

Однак, згідно доводів Позивача такі внески Відповідачем за період з 01.03.2017 по 30.09.2023 не сплачено, що стало підставою для звернення до суду.

У позовній заяві Позивач звертає увагу суду на те, що строк позовної давності на звернення до суду з вимогами за вказаний період не пропущено оскільки останній почав свій перебіг з листопада 2020 - коли Позивач дізнався, що власником вказаних вище нежилих приміщень постійно був Відповідач, а не такі юридичні особи як ТОВ «Юрфан Інвест» та ТОВ «Фантаун Інвест».

Крім того, Позивач звертає увагу на положення норм Цивільного кодексу України про продовження строків позовної давності з огляду на запроваджені в Україні карантину та воєнного стану.

Також Позивач просить суд стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу 20 000 грн.

2. Стислий виклад позиції Відповідача

Із поданого Відповідачем відзиву вбачається, що останній заперечує щодо задоволення вимог та просить суд застосувати наслідки пропуску строків позовної давності для звернення до суду з даним позовом.

Водночас, Відповідач вказує, що Позивачем вимоги про стягнення внеску на утримання будинку та прибудинкової території за період з березня 2017 вже заявлялися та були предметом розгляду у справі № 910/17596/18, а також були сплачені ТОВ «Фантаун».

Крім того, Відповідач вказує про існування двох судових рішень у справі № 910/12988/20 та № 910/12991/20, на підставі яких на користь Позивача стягнуто заборгованість по сплаті внесків за приміщення № 3-6 загальною площею 856, 8 кв.м у будинку № 3-Б на вул. Срібнокільській у місті Києві за період з вересня 2017 по травень 2020 з ТОВ «Юрфан Інвест» та ТОВ «Фантаун Інвест» оскільки саме вказані юридичні особи були власниками зазначеного нерухомого майна, яке лише з 23.10.2020 зареєстровано за Відповідачем на праві приватної власності за наслідками розгляду Міністерством юстиції України скарги ТОВ «Фантаун».

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 позовну заяву ОСББ «Срібна Вежа» залишено без руху, Позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у Позивача та Відповідача; докази реєстрації Позивача (створення електронного кабінету) в підсистемі Електронний суд ЄСІТС; зазначення інформації щодо наявності у Позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

25.10.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява Позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

09.11.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява Відповідача із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження у справі № 910/16244/23.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2023 заперечення ТОВ «Фантаун» щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження у справі № 910/16244/23 залишено без задоволення.

21.11.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

27.11.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

28.11.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Позивача про долучення до матеріалів справи оригіналів доказів.

08.12.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Позивача про долучення до матеріалів справи доказів.

19.12.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява Відповідача про застосування строку позовної давності.

19.12.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява Позивача про розподіл судових витрат.

26.12.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли письмові заперечення Позивача на заяву про застосування строків позовної давності.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 03.08.2016 створено за рішенням співвласників багатоквартирного будинку - ОСББ «Срібна Вежа» за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, будинок №3-Б.

Рішенням загальних зборів ОСББ «Срібна Вежа», яке оформлено протоколом № 2 від 13.10.2016, затверджено статут об`єднання в новій редакції.

Відповідно до п. 2.2 Статуту завданням об`єднання є, зокрема, забезпечення належного утримання будинку та прибудинкової території.

Згідно п. 3.2 Статуту до виключної компетенції загальних зборів належить, у тому числі, затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту, визначення порядку сплати, переліку та розміру внесків і платежів співвласників.

Пунктом 7.4 Статуту визначено, що перелік і розміри внесків та обов`язкових платежів встановлюється загальними зборами співвласників об`єднання, відповідно до статей витрат, кошторису, розміру відрахувань до ремонтного, резервного та інших спеціальних фондів.

Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до частки у загальній площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку (п. 7.5 Статуту).

Умовами п.7.8 Статуту передбачено, що у випадку незатвердження загальними зборами співвласників кошторису на наступний фінансовий рік (з будь-яких причин) - діє кошторис минулого фінансового року.

У п.п. 11.2.2, 11.2.8 Статуту передбачено обов`язки співвласників виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Рішенням загальних зборів ОСББ «Срібна Вежа», яке оформлено протоколом № 2 від 13.10.2016, затверджено розмір щомісячного внеску на утримання прибудинкової території на 2017 рік в сумі 6,24 грн за кв.м.

Рішенням загальних зборів ОСББ «Срібна Вежа», яке оформлено протоколом № 4 від 31.10.2017 затверджено кошторис будинку за адресою: Київ, вул. Срібнокільська, будинок №3-Б без зміни розміру внеску.

Рішенням загальних зборів ОСББ «Срібна Вежа», яке оформлено протоколом від 27.02.2019, затверджено розмір щомісячного внеску на утримання прибудинкової території на 2019 рік в сумі 8,10 грн за кв.м., який в подальшому (протягом спірного періоду) не змінювався.

Позивач у своєму позові стверджує, що Відповідач починаючи з 16.12.2016 є власником наступних приміщень, які знаходяться в багатоквартирному будинку за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, буд.3-Б, в якому здійснює свою діяльність Позивач:

- приміщення № 3 загальною площею 292,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000);

- приміщення 4 загальною площею 294,5 кв.м; (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000);

- приміщення № 5 загальною площею 149,3 кв.м.; (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000);

- приміщення № 6 загальною площею 120,4 кв.м.; (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

На підтвердження зазначеного Позивачем до матеріалів справи надано Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 349257754, 349257998, 349257040, 349257374 від 05.10.2023.

Згідно Інформаційної довідки № 349257754 від 05.10.2023 нерухоме майно за реєстраційним номером №000 з 16.12.2016 по 21.03.2017 належало на праві власності ТОВ «Фантаун», номер запису 18123771.

З 21.03.2017 на підставі рішення про державну реєстрацію № 34444569 від 24.03.2017 вказане майно зареєстровано на праві власності за ТОВ «Фантаун Інвест», номер запису 19627208.

23.10.2020 на підставі рішення Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України № 54739838 від 23.10.2020 вказане нерухоме майно зареєстровано на праві приватної власності за ТОВ «Фантаун», номер запису 38810601.

Згідно Інформаційної довідки № 349257998 від 05.10.2023 нерухоме майно за реєстраційним номером №000 з 16.12.2016 по 20.03.2017 належало на праві власності ТОВ «Фантаун», номер запису 18124265.

З 20.03.2017 на підставі рішення про державну реєстрацію № 34433241від 24.03.2017 вказане майно зареєстровано на праві власності за ТОВ «Фантаун Інвест», номер запису 19614710.

26.04.2017 на підставі рішення про державну реєстрацію № 35345062 від 24.05.2017 вказане майно зареєстровано на праві власності за ТОВ «Юрфан Інвест», номер запису 20569277.

23.10.2020 на підставі рішення Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України № 54738281 від 23.10.2020 вказане нерухоме майно зареєстровано на праві приватної власності за ТОВ «Фантаун», номер запису 38809323.

Згідно Інформаційної довідки № 349257040 від 05.10.2023 нерухоме майно за реєстраційним номером №000 з 16.12.2016 по 20.03.2017 належало на праві власності ТОВ «Фантаун», номер запису 18124740.

З 20.03.2017 на підставі рішення про державну реєстрацію № 34434017 від 24.03.2017 вказане майно зареєстровано на праві власності за ТОВ «Фантаун Інвест», номер запису 19615117.

23.10.2020 на підставі рішення Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України № 54738834 від 23.10.2020 вказане нерухоме майно зареєстровано на праві приватної власності за ТОВ «Фантаун», номер запису 38809609.

Згідно Інформаційної довідки № 349257374 від 05.10.2023 нерухоме майно за реєстраційним номером №000 з 16.12.2016 по 21.03.2017 належало на праві власності ТОВ «Фантаун», номер запису 18129832.

З 21.03.2017 на підставі рішення про державну реєстрацію № 34465664 від 27.03.2017 вказане майно зареєстровано на праві власності за ТОВ «Фантаун Інвест», номер запису 19644851.

23.10.2020 на підставі рішення Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України № 54739185 від 23.10.2020 вказане нерухоме майно зареєстровано на праві приватної власності за ТОВ «Фантаун», номер запису 38809929.

Згідно доводів Відповідача, в ході розгляду справи № 910/8926/20 стало відомо про те, що вказане вище майно не перебуває у його власності, а належить іншим юридичним особам (ТОВ «Фантаун Інвест», ТОВ «Юрфан Інвест») у зв`язку з чим ТОВ «Фантаун» подало до Міністерства юстиції України скаргу від 10.09.2020 вх. № 18/51 на реєстраційні дії, проведені реєстратором.

Згідно наказу Міністерства юстиції України від 22.10.2020 № 3688/5 скаргу ТОВ «Фантаун» задоволено частково, зокрема скасовано державну реєстрацію, в тому числі про створення ТОВ «Фантаун Інвест» та ТОВ «Юрфан Інвест» як юридичної особи, а також скасовано рішення від 24.03.2017 № 34433241, 34434017, 34465664, № 34444569, 35345062 від 24.05.2017, на підставі яких вказаними юридичними особами набуто спірне нерухоме майно.

Відтак, Позивач стверджує, що такі юридичні особи як ТОВ «Фантаун Інвест» та ТОВ «Юрфан Інвест» не були власниками вказаних вище нежилих приміщень, оскільки було скасовано їх державну реєстрацію створення як юридичних осіб та державну реєстрацію права власності на нежилі приміщення № 3,4,5,6.

Так, суд вказує, що проведені державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України 23.10.2020 реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно поновили права власності ТОВ «Фантаун» на нерухоме майно - нежилі приміщення № 3, 4, 5, 6 за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, буд. 3-Б, яке у вказаного товариства існувало з 16.12.2016.

Про обставини, пов`язані з розглядом скарги від 10.09.2020 вх. № 18/51, зокрема, про скасування реєстрації юридичних осіб та поновлення Відповідача у праві власності, Позивачу стало відомо 13.11.2020 під час розгляду справи 910/8926/20 з долучених ТОВ «Фантаун» письмових пояснень від 30.10.2020 (зареєстровано канцелярією суду 03.11.2020) документів на підтвердження права власності останнього на приміщення № 4, 5, 6 (з огляду на предмет спору).

Так, Позивач зазначає, що дізнавшись про незаконність низки реєстраційних дій майна Відповідача та постійну належність на праві власності нежилих приміщень № 3, 4, 5, 6 Відповідачу, оскільки фактично останні не вибували з його володіння, Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Крім цього, Позивач звертає увагу суду, що Відповідач постійно та безперервно (не дивлячись на фактичне вибуття з його власності нерухомого майна) вважав себе власником спірного нерухомого майна з огляду на наступне:

- звернення зі скаргою від 10.09.2020 вх. № 18/51 до Міністерства юстиції України задля відновлення права власності;

- укладення договору оренди № 20/12-19 від 20.12.2019 з ФОП Скибенко Є.О. щодо приміщень № 4, 5, 6, розташованих за адресою: м.Київ, вул. Срібнокільська, буд.3-Б, в пункті 2.1. якого вказано, що такі приміщення належать ТОВ «Фантаун» на праві власності на підставі витягів;

- з поданого відзиву на касаційну скаргу на постанову ПАГС від 17.03.2021 у справі № 910/8926/20;

- з поданого клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи № 910/9655/21.

З поданого відзиву вбачається, що Відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог оскільки:

- вимоги про стягнення внесків на утримання будинку та прибудинкової території з березня 2017 вже заявлялися Позивачем у справі № 910/17596/18;

- враховуючи обставини незаконного вибуття з власності ТОВ «Фантаун» майна, останнє було власником приміщень № 3, 4, 5, 6, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, буд.3-Б три неповних місці у 2017 році та з 23.10.2020 коли знову було проведено реєстрацію права власності;

- рішеннями Господарського суду міста Києва від 12.10.2023 у справі № 910/12988/20 та від 09.12.2020 у справі № 910/12991/20 вже стягнуто на користь Позивача з ТОВ «Юрфан Інвест» та з ТОВ «Фантаун Інвест» заборгованість з оплати внесків на утримання будинку за період з вересня 2017 по травень 2020;

- частина вимог за даним позов пред`явлені Позивачем до особи, яка не була власником за спірний період;

- Відповідач не користується та не споживає послуги Позивача, а відтак відсутні підстави для їх оплати.

Судом встановлено, що згідно рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2019 у справі № 910/17596/18 з Відповідача на користь Позивача стягнуто заборгованість з оплати внесків на утримання будинку за період з лютого 2017 по листопад 2018 в розмірі 34 740, 63 грн.

Водночас, суд зазначає, що нарахування внеску у справі № 910/17596/18 здійснено щодо двох приміщень Відповідача № 2 площею 1, 9 кв.м та № 100 площею 204, 5 кв.м., які не входять до предмету розгляду даної справи оскільки наразі заявлені Позивачем вимоги ґрунтуються на необхідності погашення заборгованості з оплати внесків щодо приміщення № 3, 4, 5 та 6.

Відтак, дані заперечення Відповідача відхиляються судом в силу їх необґрунтованості.

Що стосується рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2023 у справі № 910/12988/20, яке набрало законної сили 03.11.2020 суд вказує, що дійсно у відповідності до останнього на користь Позивача присуджено до стягнення з ТОВ «Юрфан Інвест» зокрема заборгованість з оплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 68 860 грн за період з вересня 2017 по травень 2020, розраховану щодо приміщення № 4 площею 294, 5 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, буд. 3-Б.

На виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва 06.11.2020 видано наказ, оригінал якого надано до матеріалів справи та який ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2023 визнано таким, що не підлягає виконанню в силу скасування державної реєстрації юридичної особи боржника - ТОВ «Юрфан Інвест».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2020 у справі № 910/12991/20, яке набрало законної сили 30.12.2020 присуджено до стягнення з ТОВ «Фантаун Інвест» заборгованість з оплати внесків на утримання будинку за період з вересня 2017 по травень 2020 в розмірі 131 477 грн, розраховану за приміщення № 3 площею 292, 6 грн, приміщення № 6 площею 120, 4 кв.м., приміщення № 5 площею 149, 3 кв.м.

На виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва 11.01.2021 видано наказ, оригінал якого надано до матеріалів справи та який ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2023 визнано таким, що не підлягає виконанню в силу скасування державної реєстрації юридичної особи боржника - ТОВ «Фантаун Інвест».

Згідно доводів Позивача вказані вище рішення не виконано, заборгованість не сплачено, а відтак не відновлене порушене право Позивача на отримання відповідних коштів задля виконання покладених на нього завдань та утримання будинку та прибудинкової території.

Відповідачем не надано контррозрахунку заявленої до стягнення заборгованості.

З поміж викладеного вище, Відповідач стверджує, що строк позовної давності на вимоги з 01.03.2017 по 17.10.2022 сплив але й порушення прав з боку Відповідача було відсутнє оскільки Відповідач був власником спірних нежитлових приміщень з 16.12.2016 по 20.03.2017 та знову став власником з 23.10.2020.

Також Відповідач у відзиві зазначає про те, що він є власником нежитлових приміщень як нежитлової частини житлового будинку та відповідно самостійно утримує власне нерухоме майно на підставі окремо укладених договорів з постачальниками.

Відтак, згідно доводів Відповідача, Позивач не надавав йому жодної послуги щодо утримання будинку та прибудинкової території, використання ліфтів, ОДС ліфтів та вивезення побутових відходів тощо, а відтак і у Відповідача відсутній обов`язок з оплати послуг, які ним не споживаються.

Аргументи Відповідача щодо неможливості користування спільним майном в силу неправомірних дій Позивача та відповідно надані на підтвердження таких обставин докази наразі судом не досліджуються та не підлягають оцінці оскільки не входять до предмету даного спору, а в свою чергу були предметом розгляду справи № 910/8926/20.

Також Позивачем до матеріалів справи надано укладені договори з постачальниками послуг охорони, вивезення та знешкодження твердих побутових відходів, послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових теплових мереж та мереж гарячого водопостачання, послуги з ремонту ліфтів.

На підтвердження факту понесення Позивачем витрат на професійну правничу допомогу Позивачем до матеріалів справи надано:

- договір про надання правничої допомоги № 04/10-2023 від 04.10.2023, відповідно до пункту 2.3. якого факт надання правничої допомоги клієнту за договором оформлюється і підтверджується Актом (Актами) про надання правничої допомоги, в якому зазначається конкретний перелік наданої адвокатом правничої допомоги;

- додаткова угода № 1 від 04.10.2023, пунктом 1 якої сума гонорару адвоката сторонами узгоджена у фіксованому розмірі 20 000 грн;

- ордер серії АІ № 1448671 від 16.10.2023;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 7490/10 від 14.03.2019;

- рахунок на оплату № 04/10-2023 від 04.10.2023 на суму 20 00 грн;

- Акт № 1 від 18.10.2023 та Акт № 2 від 12.12.2023 із зазначенням переліку наданих адвокатом послуг Позивачу, які підписані сторонами без зауважень та претензій.

МОТИВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Згідно із статтею 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі за текстом - Закон № 417-VIII) співвласником багатоквартирного будинку є власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі за текстом - Закон № 2866-III) встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно зі статтями 4, 12 Закону № 2866-III об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

Відповідно до статті 10 Закону № 2866-III рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Співвласник, зокрема, зобов`язаний: виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; брати участь у проведенні реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі (статті 15 Закону № 2866-III).

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону № 417-VIII співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників.

Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника (частина 2 статті 7 Закону № 417-VIII).

Відповідно до статті 20 Закону № 2866-III частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.

Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів (стаття 23 Закону № 2866-III), а у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (стаття 13 Закону № 2866-III).

Відповідно до статті 322 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1, 2 статті 11 Закону № 417-VIII встановлено, що управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем.

Відповідно до частини 1-3 статті 12 Закону № 417-VIII витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Оскільки матеріали справи не містять доказів оскарження та скасування рішень загальних зборів ОСББ «Срібна Вежа», на підставі яких нараховано внески на утримання будинку та прибудинкової території будинку за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, буд.3-Б , згідно з Законом № 2866-III на Відповідача, як на члена ОСББ та на особу, у власності якої перебуває майно, покладено обов`язок виконувати чинні та не скасовані рішення статутних органів Позивача, якими зокрема є рішення загальних зборів учасників ОСББ та відповідно утримувати належний стан спільного майна багатоквартирного будинку та виконувати інші обов`язки згідно статті 7 Закону № 417-VIII.

Відтак, суд вказує, що правова підстава нарахування Позивачем внесків за період з березня 2017 по вересень 2023 у вигляді протоколу загальних зборів Позивача № 2 від 13.10.2016, № 4 від 31.10.2017 та від 27.02.2019 разом з кошторисом на 2019 є законною та обґрунтованою.

Обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства, зокрема, статті 322 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» і не залежно від факту користування таким майном (власним чи спільним).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 22.02.2018 у справі № 910/13182/17 та від 22.02.2018 у справі №910/11312/17.

Відповідно до частини 1 статті 316 та частини 1 статті 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частина 2 статті 319 ЦК України).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина 1 статті 321 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 та 2 статті 182 ЦК України закріплено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Суд вказує, що відносини, які виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі за текстом - Закон 1952-IV).

Зі статті 12 Закону 1952-IV вбачається, що державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно, відомості та електронні копії документів, подані у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а відомості про речові права з такого реєстру вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

Відомості про речові права, обтяження речових прав, що містяться в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна використовуються як актуальні виключно в разі, якщо відомості про право власності на відповідне нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва не внесені до Державного реєстру прав, а відомості про інші речові права, відмінні від права власності, та/або обтяження речових прав не внесені та не припинені в Державному реєстрі прав.

Як встановлено судом вище, згідно наданих Інформаційних довідок № 349257754, № 349257998, № 349257040, № 349257374 від 05.10.2023 нежитлові приміщення № 3 загальною площею 292,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000); 4 загальною площею 294,5 кв.м; (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000); № 5 загальною площею 149,3 кв.м.; (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000); № 6 загальною площею 120,4 кв.м.; (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), розташовані в багатоквартирному будинку за адресою: м.Київ, вул. Срібнокільська, буд.3-Б з 16.12.2016 належать Позивачу на праві власності, зокрема у період за який здійснено нарахування заборгованості (березень 2017 по вересень 2023).

Суд вказує, що оскільки реєстраційні дії щодо створення ТОВ «Юрфан Інвест» та ТОВ «Фантаун Інвест» скасовано, разом з тим і скасовано рішення державних реєстраторів від 24.03.2017 № 34433241, 34434017, 34465664, № 34444569, 35345062 від 24.05.2017, згідно яких вказані вище нежитлові приміщення № 3, 4, 5, 6 поза волею Відповідача вибули з його власності на користь ТОВ «Юрфан Інвест» та ТОВ «Фантаун Інвест», а відтак суд не вбачає підстав для переривання у Позивача періоду наявності у нього такого майна на праві власності, оскільки згідно положень частини 3 статті 26 Закону 1952-IV у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі рішення Міністерства юстиції України відповідні права чи обтяження припиняються.

При цьому, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України.

Відтак, оскільки рішення державних реєстраторів від 24.03.2017 № 34433241, 34434017, 34465664, № 34444569, 35345062 від 24.05.2017 скасовано наказом Міністерства юстиції Україну в силу їх незаконності (зокрема в силу наявності факту підроблення документів), а відтак останні не можуть породжувати жодних юридичних наслідки у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що нежитлові приміщення № 3, 4, 5, 6 у будинку за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, буд. 3-Б перебували у нього у власності Відповідача протягом спірного періоду (березень 2017 по вересень 2023), оскільки проведені 23.10.2023 реєстраційні дії Департаментом державної реєстрації Міністерства юстиції України спрямовані на повернення майнового стану Відповідача, що існував до скасованих реєстраційних дій.

Що стосується посилань Відповідача на судові рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у справі № 910/12988/20 та від 09.12.2020 у справі № 910/12991/20, суд зазначає, що станом на дату звернення до суду з відповідними позовами Позивач керувався актуальними даними є Державного реєстру прав на нерухоме майно у зв`язку з чим ОСББ «Срібна Вежа» зверталося до ТОВ «Юрфан Інвест» та ТОВ «Фантаун Інвест», а вказаними рішенням встановлено факт належності на праві власності спірного майна вказаним юридичним особам.

Однак, враховуючи скасування Міністерством юстиції України державної реєстрації таких юридичних осіб та підстав набуття ними майна Відповідача, судом не вбачається незаконності дій Позивача щодо звернення до суду з позовом у справі № 910/16244/23 саме до Відповідача задля належного відновлення свого порушеного права на отримання коштів.

На переконання суду, незаконні дії третіх осіб не можуть бути підставою для недоотримання Позивачем коштів, на які останній має право, задля належного виконання покладених на нього Статутом та чинним законодавством завдань.

Також судом враховано те, що станом на дату ухвалення даного рішення кошти на виконання рішень Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у справі № 910/12988/20 та від 09.12.2020 у справі № 910/12991/20 Позивачем не стягнуто, а видані на примусове виконання накази визнано такими, що не підлягають виконанню, що фактично свідчить про неможливість виконання вказаних рішень суду в силу відсутності особи боржника.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Проаналізувавши вказані норми законодавства, положення Статуту Позивача, а також надавши оцінку доводам Відповідача, врахувавши всі матеріали справи в сукупності, суд дійшов висновку про обов`язковість сплати Відповідачем внесків на утримання будинку і прибудинкової території за період з березня 2017 по вересень 2023 згідно наданого суду розрахунку в розмірі 510 018, 62 грн. як власником нежитлових приміщень, загальною площею 856, 8 кв.м.

Судом також враховано надані Позивачем докази, з яких вбачається, що Відповідач вважає та вважав себе власником нежитлових приміщень № 3, 4, 5, 6 у будинку за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, буд.3-Б починаючи з дати набуття права власності та станом на дату ухвалення рішення, оскільки останнім здійснювалися дії, в тому числі, щодо розпорядження майном (укладення договору оренди), вчинення дій щодо захисту права власності (подання позову у справі № 910/8926/20, подання скарги до Мінюсту), що в свою чергу свідчить про суперечливу поведінку Відповідача в частині виконання обов`язків щодо утримання майна.

За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач 18.10.2023 звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості за період 01.03.2017 по 30.09.2023 у зв`язку з чим вимоги про стягнення коштів за період до 18.10.2020 фактично заявлені зі спливом трирічного строку.

Водночас, враховуючи те, що Позивач не є та не був учасником правовідносин щодо скасування державної реєстрації ТОВ «Юрфан Інвест» та ТОВ «Фантаун Інвест» та відновлення права власності щодо спірного майна Відповідача, про факт порушення прав Позивача в частині неотримання коштів за період з 01.03.2017 по 23.10.2020 саме особою Відповідача Позивачу стало відомо з письмових пояснень від 30.10.2020 у справі № 910/8926/20, які ним отримано 13.11.2020.

Дата отримання Позивачем письмових пояснень від 30.10.2020 у справі № 910/8926/20 Відповідачем не заперечувався та не спростовується.

Так, на переконання суду, законним та справедливим буде початок відрахування трирічного строку на звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості за період з 01.03.2017 по 18.10.2020 саме з 13.11.2020 - дата коли Позивачу стало відому про особу, яка порушила право (оскільки частиною 1 статті 261 ЦК України закріплено альтернативу), а відтак суд дійшов висновку, що позов по даній справі подано в межах строку позовної давності та з додержанням вказаних вище вимог у зв`язку з чим заперечення Відповідача спростовуються.

При цьому суд знову ж таки вважає за доцільне зазначити, що незаконні дії третіх осіб жодним чином не повинні впливати та позбавляти Позивача можливості на отримання коштів у вигляді внесків на утримання будинку та прибудинкової території.

Посилання Позивача на положення пункту 12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину є безпідставними оскільки карантин на всій території України відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 згідно постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а як зазначено вище позов до суду подано 18.10.2023.

Посилання на пункт 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, яким встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії також зачіпає лише вимоги, що виникли після 24.02.2019 оскільки воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022.

Однак, враховуючи висновки суду про те, що Позивач звернувся до суду з вимогами до Відповідача в межах трирічного строк з дня коли йому стало відомо про особу, яка порушила його права, посилання Позивача на норми задля продовження строку наразі є безпідставними та такими, що не впливають на результати розгляду справи.

Що стосується заявлених Позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн, суд зазначає, що згідно з частинами 1 та 2 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 123 до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із визначеними частиною 4 вказаної статті критеріями.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд вказує, що з аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру та/або погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи відсутність заперечень Відповідача щодо суми заявлених витрат на професійну правничу допомогу та фіксований розмір останніх, суд дійшов висновку, що заявлений до відшкодування розмір обґрунтованим, розумними, співмірним зі складністю справи, обсягом виконаної адвокатом роботи, а з наданих Позивачем актів вбачається за можливе встановити, які саме послуги адвокатом надавалися в межах даної справи, що за своєю сукупністю є підставою для їх відшкодування Відповідачем в повному обсязі.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

З урахуванням встановлених судом обставин на підставі поданих сторонами доказів, суд дійшов висновку щодо правомірності заявлених Позивачем вимог саме до Відповідача за повний спірний період, а відтак вимоги є обґрунтованими у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Судові витрат у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Срібна Вежа» - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фантаун» (вул. Столичне шосе, 103, пов. 21, м. Київ, 03131; ідентифікаційний код 34034611) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Срібна Вежа» (вул. Срібнокільська, 3-Б, м. Київ, 02095; ідентифікаційний код 40713678) заборгованість - 510 018 (п`ятсот десять тисяч вісімнадцять) грн 62 коп, судовий збір - 7 650 (сім тисяч шістсот п`ятдесят) грн 27 коп та витрати на професійну правничу допомогу - 20 000 (двадцять тисяч) грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 08.01.2024

Суддя Антон ПУКАС