ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"10" січня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/678/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Войтюка В.Р., при секретарі судового засідання Мамчур А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика"

до відповідача Фізичної особи-підприємця Крівенчук Оксани Василівни

про стягнення заборгованості в сумі 69 325 грн. 74 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Клименко Т.В. (поза межами приміщення суду);

Від відповідача: Федоров Д.С. (поза межами приміщення суду).

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

07 липня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Крівенчук Оксани Василівни (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 69 325 грн. 74 коп.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27 вересня 2021 року між Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" та Фізичною особою-підприємцем Крівенчук Оксаною Василівною укладено договір № 267286-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до умов договору кредиту, позивач надає позичальнику грошові кошти у розмірі 20 000 грн. 00 коп., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Сторонами погоджено, що кредит надається строком на 16 тижні, де першим днем є дата списання коштів з рахунку кредитодавця. Плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,099516289 процентів за кожен день користування кредитом.

Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором кредиту виконав та надав позичальнику грошові кошти в розмірі 20 000 грн. 00 коп. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 (котрий позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Проте, боржник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, що у свою чергу призвело до виникнення заборгованості у розмірі 69 325 грн. 74 коп., з якої 25 000 грн. 00 коп. прострочених платежів по тілу кредиту та 44 325 грн. 74 коп. прострочених платежів по процентах, які позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідач у свою чергу заперечує позовні вимоги та подав до суду відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог.

На переконання відповідача, в супереч вимогам ст. 74-77 ГПК України позивач не надав довідки про видачу коштів (або платіжного доручення), на які він посилається на підтвердження факту перерахування грошових коштів відповідно до умов договору № 267286- КС-003 про надання кредиту від 27 вересня 2021 року.

Відповідач зазначає, що факт ідентифікації відповідача в системі позивача не підтверджує перерахування грошових коштів позивачем та виконання умов № 267286-КС-003 про надання кредиту від 27 вересня 2021 року позивачем.

Окрім того, відповідач зазначає, що представники позивача які підписали позовну заяву, подавали до суду процесуальні документи, діють без відповідних правових підстав.

Також, відповідач стверджує, що відповідно до виписки по особовим рахункам з 27 вересня 2021 року по 10 грудня 2021 року яка надана Акціонерним товариством "Сенс Банк" вбачається, що відповідачем повернуто позивачу суму позики.

Зважаючи на вищевикладені обставини, на переконання відповідача, позивач не довів факту перерахування коштів на виконання умов договору про надання кредиту № 267286-КС-003 про надання кредиту від 27 вересня 2021 року, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні 10 січня 2024 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача у свою чергу просив суд в задоволенні позову відмовити.

Заяви та клопотання у справі.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 07 липня 2023 року відкрито провадження у справі 918/678/23, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 07 серпня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 07 серпня 2023 року відкладено розгляд справи на 28 серпня 2023 року .

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 28 серпня 2023 року відкладено розгляд справи на 05 вересня 2023 року

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05 вересня 2023 року відкладено підготовче засідання на 13 вересня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 13 вересня 2023 року відкладено підготовче засідання на 20 вересня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 20 вересня 2023 року відкладено підготовче засідання на 25 вересня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 25 вересня 2023 року відкладено підготовче засідання на 23 жовтня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 23 жовтня 2023 року відкладено підготовче засідання на 06 листопада 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 06 листопада 2023 року закрито підготовче провадження по розгляду позовної заяви у справі № 918/678/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до відповідача Фізичної особи-підприємця Крівенчук Оксани Василівни про стягнення заборгованості в сумі 69 325 грн. 74 коп. та призначено розгляд справи № 918/678/23 до судового розгляду по суті на 13 листопада 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 13 листопада 2023 року відкладено розгляд справи 918/678/23 по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 27 листопада 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 27 листопада 2023 року відкладено розгляд справи 918/678/23 по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 06 грудня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 06 грудня 2023 року відкладено розгляд справи 918/678/23 по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 11 грудня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 11 грудня 2023 року, зокрема: відкладено розгляд справи 918/678/23 по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку до надходження від Акціонерного товариства "СЕНС-БАНК" відповіді на ухвалу суду від 11 грудня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04 січня 2024 року призначено справу 918/678/23 до розгляду по суті в судовому засіданні на 10 січня 2024 року.

Процесуальні дії у справі.

07 липня 2023 року на офіційну електронну адресу Господарського суду Рівненської області від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

19 липня 2023 року на офіційну електронну адресу Господарського суду Рівненської області від представника відповідача надійшла заява про вступ у справу у якості представника Фізичної особи-підприємця Крівенчук Оксани Василівни, в якій останній просить надати доступ до електронної справи.

24 липня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача в порядку ст. 165 ГПК України надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги заперечує у повному обсязі, та просить суд відмовити у їх задоволенні.

05 вересня 2023 року на офіційну електронну адресу Господарського суду Рівненської області від представника позивача надійшли письмові пояснення.

12 вересня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача надійшли заперечення на додаткові пояснення позивача.

19 вересня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення щодо заперечень відповідача на відповідь на відзив.

23 жовтня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

23 жовтня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від Акціонерного товариства "Сенс Банк" надійшло клопотання на виконання вимог ухвали від 25 вересня 2023 року.

27 листопада 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача надійшли пояснення.

01 грудня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи відповіді Акціонерного товариства "Таскомбанк" на запити позивача.

06 грудня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.

07 грудня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів.

29 грудня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від Акціонерного товариства "Сенс-Банк" на виконання вимог ували суду від 11 грудня 2023 року надійшла запитувана інформація.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (далі - кредитодавець) та Фізичною особою-підприємцем Крівенчук Оксана Василівна (далі - позичальник) укладено договір № 267286-КС-003 про надання кредиту (далі - договір), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію".

27 вересня 2021 року позивачем направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір № 267286-КС-003 про надання кредиту.

27 вересня 2021 року відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договір № 267286-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

Відповідно до п. 1 договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 20 000 грн. 00 коп., на засадах строковості, поворотності, платності (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит (далі - правила).

Сторонами відповідно до умов договору погоджено, що кредит надається строком на 16 тижнів, де першим днем є дата списання коштів з рахунку Кредитодавця.

Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 0,99516289 процентів за кожен день користування Кредитом.

Пунктом 2 договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (далі - проценти за користування кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

Пунктом 3 договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав, та надав позичальнику грошові кошти в розмірі 20 000 грн. 00 коп. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів.

Окрім того, 27 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" та Фізичною особою-підприємцем Крівенчук Оксана Василівна укладено додаткову угоду № 1 до договору № 267286-КС-003 про надання кредиту (далі - додаткова угода 1), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію".

Відповідно до умов додаткової угоди кредитодавець надає позичальнику додатково кредит в сумі 5 000 грн. 00 коп. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 750 грн. 00 коп.

03 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" та Фізичною особою-підприємцем Крівенчук Оксана Василівна укладено додаткову угоду № 2 до договору № 267286-КС-003 про надання кредиту (далі - додаткова угода 2), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію".

Відповідно до умов додаткової угоди 2 сторони домовились внести зміни в п. 1 договору та викласти "Термін дії Договору" в новій редакції, а саме: Термін дії Договору: до 20 квітня 2022 року.

Також сторони домовились внести зміни в п. 1 договору та викласти "Строк Кредиту" в новій редакції, а саме: Строк Кредиту: 206 днів.

Однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором.

Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором на загальну суму 10 675 грн. 00 коп.

Зважаючи на вказані обставини та те, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання договору, у останнього станом на 20 червня 2023 року утворилась заборгованість в розмірі 69 325 грн. 74 коп., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 25 000 грн. 00 коп. та суми прострочених платежів по процентах - 44 325 грн. 74 коп.

Мотивована оцінка аргументів сторін, підстави їх відхилення, джерела права й акти їх застосування та висновок суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги в даній справі задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Внаслідок укладення договору 267286-КС-003 про надання кредиту від 27 вересня 2021 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

За змістом ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частинами 1 та 7 статті 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 1 та ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Законом України "Про електронну комерцію" визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції (далі - ЗУ "Про електронну комерцію").

За змістом ст. 3 ЗУ "Про електронну комерцію", електронна форма представлення інформації - спосіб документування інформації, що означає створення, запис, передачу або збереження інформації у цифровій чи іншій нематеріальній формі за допомогою електронних, магнітних, електромагнітних, оптичних або інших засобів, здатних до відтворення, передачі чи зберігання інформації. Електронною формою представлення інформації вважається документування інформації, що дає змогу її відтворювати у візуальній формі, придатній для сприйняття людиною; електронне повідомлення - інформація, представлена в електронній формі, надана учасником відносин у сфері електронної комерції з використанням інформаційно-комунікаційних систем; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно з положеннями ч. 1 ч. 6, ч. 8, ч. 12, ч. 13 ст. 11 ЗУ "Про електронну комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 36 Господарського процесуального кодексу України та ст.79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, закон допускає можливість укладення електронного договору із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем, який прирівнюється до письмової форми договору у випадку його підписання, з-поміж інших способів, шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором. При цьому за суттю та логікою наведених правових положень підписання договору шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором відноситься до обов`язку замовника (покупця), а не самого виконавця (продавця), оскільки електронний підпис одноразовим ідентифікатором являється сукупністю даних в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в електронній формі в інформаційно-комунікаційній системі позивача шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідає наведеним правовим положенням.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України та ч. 1 ст. 173 ГК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч. 6 та ч. 7 ст. 193 ГК України, зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 10561 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, враховуючи, що в порушення положень договору № 267286-КС-003 про надання кредиту від 27 вересня 2021 року, відповідач не виконав свої договірні зобов`язання перед позивачем щодо повернення суми кредиту на умовах договору, відтак, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з Фізичної особи-підприємця Крівенчук Оксани Василівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" заборгованості в розмірі 69 325 грн. 74 коп., з якої 25 000 грн. 00 коп. прострочених платежів по тілу кредиту та 44 325 грн. 74 коп.

З правовою позицією позивача, суд погоджується.

Правову позицію відповідача, суд відхиляє на підставі вище встановлених фактів та відповіді Акціонерного товариства "Сенс Банк", відповідно до якої підтверджено факт скерування позивачем передбачених умовами договору коштів відповідачу.

Також, суд оцінює критично твердження відповідача, що представники позивача (Духота І.В., Климеко Т.В.) у даному судовому процесу діяли без правових підстав.

Суд зазначає, що повноваження Духоти І.В. та Клименка Т.В. на представництво позивача підтверджено, зокрема довіреностями, свідоцтвами на право зайняття адвокатською діяльністю та ордером.

Згідно до ч. 2 ст. 58 ГПК України при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В даній справі ціна позову становить 69 325 грн. 74 коп., що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (268 400 грн. 00 коп.), а отже справа № 918/678/23 є малозначною, що і встановлено в ухвалі суду від 07 липня 2023 року.

Окрім того, суд відхиляє твердження відповідача про те, що випискою Акціонерного товариства "Сенс Банк" по особовим рахункам з 27 вересня 2021 року по 10 грудня 2021 року встановлено повернення відповідачем позики позивачу, оскільки з вказаної виписки не вбачається, що сплачені відповідачем кошти були направленні на повернення позики саме по договору № 267286 від 27 вересня 2021 року.

Щодо інших аргументів, на які посилалися учасники справи та яким не була дана оцінка, то Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справах "Проніна проти України", "Серявін та інші проти України", "Ruiz Torija v. Spain" тощо).

Порушені права та інтереси позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Дана справа, яка пов`язана з виконанням правочинів в господарській діяльності відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України відноситься до юрисдикції господарського суду.

Невиконання відповідачем зобов`язання в укладених з позивачем правочину порушило інтереси останнього, які полягають у несвоєчасному поверненні отриманого кредиту та обумовлює настання передбачених цим правочином та законом правових наслідків у вигляді стягнення з відповідача суми основної заборгованості з платежів по тілку кредиту та прострочених платежів по процентах.

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем по справі у якості судових витрат заявлено сплату судового збору в розмірі 2 147 грн. 20 коп.

Зважаючи на вищевказані обставини, у зв`язку із задоволенням позову, та враховуючи, що в результаті неправильних дій відповідача, який не сплатив позивачу обумовлені договором кошти у встановлений строк, що призвело до необхідності позивачу звертатись до суду та нести додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір в сумі 2 147 грн. 20 коп. покладається на відповідача.

Керуючись ст. 123, 129, 232, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Крівенчук Оксани Василівни ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (01133, м. Київ, вул. Лесі Українки, буд. 26, ) заборгованості за договором № 267286-КС-003 від 27 вересня 2021 року у розмірі 69 325 (шістдесят дев`ять тисяч триста двадцять п`ять) грн. 74 коп. та 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп. судових витрат.

3. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16 січня 2024 року.

Суддя Войтюк В.Р.