УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16.01.2024Справа № 910/20154/23
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши матеріали

за позовом Фізичної особи-підприємця Гузенка Олександра Анатолійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «РКІ-КОНСАЛТИНГ»

про зобов`язання повернути кошти у розмірі 137 196,00 грн,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулася Фізична особа-підприємець Гузенко Олександр Анатолійович з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РКІ-КОНСАЛТИНГ» про зобов`язання повернути кошти у розмірі 137 196,00 грн.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Господарського суду міста Києва від 10.01.2024 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Івченка А.М. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/20154/23, за результатами якого позовну заяву Фізичної особи-підприємця Гузенка Олександра Анатолійовича передано на розгляд судді Трофименко Т.Ю.

Дослідивши матеріли вказаної позовної заяви, суд зазначає таке.

Відповідно до пунктів 7, 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися та зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам вказаних пунктів ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не містить відомостей щодо вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися та зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Крім того, відповідно до ст. 20 Господарського кодексу України та ст.16 Цивільного кодексу України визначені способи захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зазначає, що за загальним правилом (ч. 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України) суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Зазначене слід розуміти так, що суд захищає права, свободи та інтереси осіб у спосіб, який прямо передбачено нормою матеріального права або договором.

При цьому позивач, обираючи спосіб захисту, який він просить суд застосувати для захисту його прав, свобод чи інтересів, може обирати між декількома способами захисту (передбаченими законом або договором), якщо це не заборонено законом.

Якщо ж законом або договором не передбачено способу захисту, який би ефективно захищав права, свободи чи інтереси позивача, суд може захистити їх у спосіб, що не суперечить закону (ч. 2 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України).

Наведене з урахуванням положень ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України означає, що спосіб захисту, який позивач може обрати, а суд застосувати при здійсненні судочинства, у будь-якому випадку має бути ефективним, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, дає змогу забезпечити реальне поновлення у порушених правах.

Отже, обираючи спосіб захисту, позивач насамперед повинен перевірити, чи не передбачає закон або договір ефективного способу захисту.

Якщо спосіб захисту законом або договором передбачено, позивач повинен обрати саме цей спосіб.

При цьому, суд також звертає увагу, що предмет позову, тобто певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна частина рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, яка повинна викладатися чітко й безумовно, з метою його належного виконання.

У прохальній частині позову Фізичної особи-підприємця Гузенка Олександра Анатолійовича позовну вимогу викладено таким чином: «Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «РКІ-КОНСАЛТИНГ» () повернути Фізичній особі-підприємцю Гузенку Олександру Анатолійовичу (РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачені за телевізор LG 55 WS 960H, серійний номер 302МАВTD6R33 кошти у розмірі 137 196,00 грн».

В той же час, суд встановив, що позивачем визначено ціну позову у 137 196,00 грн, тобто даний позов є позовом майнового характеру, в той час як позовну вимогу у прохальній його частині позивачем викладено як вимогу немайнового характеру шляхом зобов`язання вчинити певні дії (шляхом повернення коштів), внаслідок чого неможливо визначити конкретно спосіб захисту, у який позивач має намір захистити свої права, свободи чи інтереси.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене вище, позовна заява залишається без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків.

Керуючись статтями 162, 164, 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Фізичної особи-підприємця Гузенка Олександра Анатолійовича залишити без руху.

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати семи днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду заяви, що містить:

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

- коректний зміст позовних вимог відповідно до обраного способу захисту прав та інтересів.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 ГПК України, за яким позовна заява буде вважатись не поданою та повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Ю. Трофименко