ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2024м. ХарківСправа № 922/831/23 (922/2985/23)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд.8, , адреса для листування : 01054, м. Київ, вул. Леонтовича, буд. 9, оф.301)
до 1.Комунального підприємства "Жилкомсервіс" (61052, м. Харків, вул. Конторська, буд. 35, ) 2. Комунального підприємства "ХАРКІВВОДОКАНАЛ" (61013, місто Харків, вулиця Шевченка, будинок 2, )
про стягнення коштів в межах справи про банкрутство Комунального підприємства "Жилкомсервіс"

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства "Жилкомсервіс" про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 12463,53 грн. та суму сплаченого судового збору.

За попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, витрати складаються з суми судового збору за подання даного позову у розмірі 2684,00 грн.

Відповідно до ч. 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду позовна заява в межах справи про банкрутство (вхідний номер 2985/23 від 07.07.2023) передана на розгляд головуючому судді Усатому В.О.

Враховуючи, що суддя Усатий В.О. з 03.07.2023 по 14.07.2023 включно знаходився у відпустці, ухвалу у даній справі було постановлено у перший робочий день судді, а саме 17.07.2023.

Розглянувши позовну заяву з додатками, суд зазначив, що в межах справи №922/831/23 ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Жилкомсервіс" (), визнано вимоги ініціюючого кредитора - ФОП Шевцова О.С. до Комунального підприємства "Жилкомсервіс" у розмірі 1399068,89 грн основного боргу та 26840,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання до суду заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном КП "Жилкомсервіс", призначено розпорядником майна КП "Жилкомсервіс" арбітражного керуючого Артюха Юрія Володимировича, призначено попереднє засідання суду.

24.03.2023 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Жилкомсервіс" за № 70274.

Частиною 14 стаття 39 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з моменту відкриття провадження у справі пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися ЛИШЕ У ПОРЯДКУ, ПЕРЕДБАЧЕНОМУ ЦИМ КОДЕКСОМ, та в межах провадження у справі.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Статтею 45 Кодексу України з процедур банкрутства визначені вимоги до заяви кредитора.

З огляду на вищевикладене, ухвалою суду від 17.07.2023 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (вхідний номер 2985/23 від 07.07.2023) залишено без руху. Позивачу - Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "АРКС" у десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали запропоновано визначитись з правовою природою своїх вимог, з урахуванням ухвали суду від 21.03.2023 про відкриття провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Жилкомсервіс".

01.08.2023 до суду від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" надійшла заява (вх.№20327), в якій останній просить суд прийняти позовну заяву до розгляду в межах справи про банкрутство Комунального підприємства "Жилкомсервіс" та відкрити провадження у справі.

Ухвалою суду від 03.08.2023, крім іншого, прийнято позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (вхідний номер 2985/23 від 07.07.2023) до розгляду в межах справи про банкрутство Комунального підприємства "Жилкомсервіс". Відкрито провадження у справі № 922/831/23 (922/2985/23). Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

22.08.2023 до суду від відповідача Комунального підприємства "Жилкомсервіс" надійшов відзив на позовну заяву (вх.№22475), в якому останній заперечує проти позовних вимог в повному обсязі. Комунальне підприємство "Жилкомсервіс", крім іншого, вказує, що рішенням Харківської міської ради №1186 від 20.12.2006 визначено виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова: з управління будинком, спорудою або групою будинків - КП «Жилкомсервіс», з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій: КП «Харківблагоустрій», КП «Харківські теплові мережі», ДКП «Харківкомуночиствод», КП «ВТП «Вода», КСП «Харківгорліфт» та інші. Як зазначає відповідач1, рішенням Харківської міської ради №1186 від 20.12.2006 КП "Харківводоканал", яке згідно рішення Харківської міської ради від 12.01.2011 року № 132/11 КП "Виробничо-технологічне підприємство "Вода" реорганізовано шляхом приєднання до КП "Харківкомуночиствод" та згідно рішення Харківської міської ради від 23.12.2011 року №577/11 КП "Харківкомуночиствод" (КП "Харківводоканал") покладено обов`язок надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. КП "Харківводоканал" надає послуги в частині технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем холодного водопостачання та водовідведення житлових будинків комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Отже, як стверджує відповідач1, вказаним рішенням, прийнятим органом місцевого самоврядування в межах своєї компетенції, визначено статус КП "Жилкомсервіс" як управителя будинків, а КП "Харківкомуночиствод" (КП "Харківводоканал") - як виконавця послуг з їх утримання. Як вказує Комунальне підприємство "Жилкомсервіс", відповідальність за належний технічний стан та проведення якісних ремонтних робіт на внутрішньобудинкових системах зливової каналізації не покладено на КП «Жилкомсервіс», як на управителя будинку №56 по вул. Грозненській у м. Харкові.

04.09.2023 до суду від позивача надійшло клопотання (вх.№23693), скероване до суду 01.09.2023, в якому останній просить суд:

1. залучити до участі у справі № 922/831/23 (922/2986/23) за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до Комунального підприємства "ЖИЛКОМСЕРВІС" про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 12463,53 грн, в якості співвідповідача КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ХАРКІВВОДОКАНАЛ" (61013, ХАРКІВСЬКА область, місто ХАРКІВ, вулиця ШЕВЧЕНКА, будинок 2, );

2. стягнути з Комунального підприємства "ЖИЛКОМСЕРВІС" (61052 м. Харків, вул. Конторська 35, ), Комунального підприємства "ХАРКІВВОДОКАНАЛ" (61013, місто Харків, вулиця Шевченка, будинок 2, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, Код ) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 12463,53 грн. та суму сплаченого судового збору.

Ухвалою суду від 07.09.2023 клопотання позивача про залучення до участі у справі співвідповідача - задоволено. Залучено Комунальне підприємство "ХАРКІВВОДОКАНАЛ" (61013, місто Харків, вулиця Шевченка, будинок 2, ) до участі у справі в якості співвідповідача (відповідач 2). Зобов`язано позивача Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд.8, ) направити відповідачу2 - Комунальному підприємству "ХАРКІВВОДОКАНАЛ" (61013, місто Харків, вулиця Шевченка, будинок 2, ) копію позовної заяви разом з доданими до неї матеріалами, про що надати відповідні докази до суду. Відповідачу2, згідно статті 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов. Докази надіслання відзиву іншим сторонам надати суду. Роз`яснено відповідачу2, що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений судом строк, справа згідно з ч.9 ст.165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами. Встановлено позивачу строк на подання до суду відповіді на відзив відповідача2 із урахуванням вимог ст.166 ГПК України - п`ять днів з дня отримання відзиву. Докази надіслання відповіді на відзив іншим сторонам постановлено надати суду. Встановлено відповідачу2 строк для подання заперечень із урахуванням вимог ст.167 ГПК України - п`ять днів з дня отримання відповіді на відзив. Докази надіслання заперечень іншим сторонам постановлено надати суду.

18.09.2023 до суду від позивача надійшло клопотання (вх.№25138) на виконання вимог ухвали суду від 07.09.2023 з додатком у вигляді доказів направлення копії позовної заяви відповідачу2.

03.10.2023 до суду від відповідача2 надійшов відзив (вх.№26796) в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не відповідають діючому законодавству. Обґрунтовуючи свої заперечення, відповідач2 зазначає, що зобов`язання між КП "Харківводоканал" та мешканцями будинку виникли лише з 01.05.2022, відповідно до умов публічного договору, який розміщений на сайті підприємства, а отже, враховуючи, що страхова подія сталася 09.08.2021, як зазначає відповідач2 , КП "Харківводоканал" не є належним відповідачем у даній справі.

Позивач не скористався своїм правом на подачу відповіді на відзиви в строки, встановлені судом.

Суд бере до уваги, що за змістом ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, розумні строки розгляду справи судом.

Наведені конституційні засади означають серед іншого неприпустимість таких дій суду щодо строку розгляду справи, що не мають об`єктивного та розумного обґрунтування.

Згідно ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі; розумність строків розгляду справи судом є одним з основних засад (принципів) господарського судочинства.

Відповідно до статті 114 Господарського процесуального кодексу України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Статтею 248 ГПК України унормовано, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Проте, 24.02.2022 Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 (із змінами) введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Згідно статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій, прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалась в місті Харкові, перебування головуючого судді Усатого В.О. тривалий час на лікарняному, для надання можливості учасникам справи скористатись своїм процесуальними правами передбаченими ст. 42 ГПК України, суд був вимушений з об`єктивних причин вийти за межі строку встановленого статтею 248 ГПК України, який у даному випадку не є розумним для розгляду даної справи.

Враховуючи викладене, розглянувши подані на розгляд суду матеріали справи, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи у розумні строки та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

04.12.2019 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС" (Страховик) та ОСОБА_1 (Страхувальник) був укладений електронний договір комплексного страхування майна (Акцент) №DNHENBR-19B485Y (далі Договір).

Відповідно до п.4.1. Договору, предметом даного договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням й розпорядженням майном за п. 5.1 Договору, а також з відшкодуванням Страхувальником заподіяної ним шкоди фізичній особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, внаслідок володіння, користування та розпорядження майном, зазначеним у п. 5.1. Договору.

Згідно п. 4.2. Договору, згідно з умовами цього Договору і Правил страхування, Страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування Страхувальнику або Вигодонабувачеві, а Страхувальник зобов`язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови Договору, Умов страхування і Правил страхування.

У відповідності до п. 4.5. Договору, Страховим агентом за цим Договором є AT КБ "ПРИВАТБАНК" на підставі Договору доручення на виконання страхових агентських послуг №000007451П від 17.11.2017 року.

Згідно п. 5.1. Договору, за цим Договором майном що страхується, є нерухоме майно, яким володіє, розпоряджується або користується Страхувальник. Майно, що страхується має технічний паспорт, що містить основні відомості про нього: місцезнаходження, склад, технічні характеристики, план та опис об`єкта тощо.

Відповідно п. 6.1. Договору, Страховим випадком за цим Договором визнається подія, передбачена цим Договором, яка відбулася після набуття чинності цим Договором, і з настанням якої виникає обов`язок Страховика здійснити виплату страхового відшкодування Страхувальнику (Вигодонабувачу) внаслідок втрати (загибелі) або пошкодження застрахованого майна в результаті дії будь-якого з ризиків поіменованих у цьому пункті нижче та описаних в Розділі 11 Оферти:

6.1.1. Пожежа;

6.1.2. Вибух;

6.1.3. Стихійні лиха;

6.1.4. Дія води;

6.1.5. Протиправні дії третьої особи;

6.1.6. Сторонній вплив;

6.1.7. Визнаний судом або самим Страхувальником (за попередній погодженням зі Страховиком) факт настання відповідальності Страхувальника за шкоду завдану життю, здоров`ю та/або майну третіх осіб внаслідок володіння, користування, або розпорядження застрахованим майном, яка виникла внаслідок пожежі, Вибуху, Дії води.

Пунктом 7.1. Договору передбачено, що цей Договір набуває чинності з 00-00 годин " 04.12.2019", але на раніше дня, наступного за днем сплати Страхувальником страхового платежу, вказаного у п. 8.3 Акцепта у повному обсязі на рахунок Страховика та діє до 24-00 годин "03.12.2020". У випадку ненадходження або надходження не в повному обсязі на розрахунковий рахунок Страховика страхового платежу Договір вважається таким, що не набув чинності.

Відповідно до п.7.2.1. Договору, строк дії Договору може бути автоматично продовжений на наступний період дії Договору, який визначається з 00-00 годин відповідного дня, наступного за останнім днем дії Договору (періоду дії Договору) до дати в наступному календарному місяці, яка відповідає даті закінчення дії Договору в попередньому періоді (місяці), за умови відсутності заяв Сторін Договору про бажання припинити дію Договору відповідно до п.17.2 Договору (Оферти) та надходження страхового платежу за наступний період дії Договору на який продовжується дія Договору. Якщо дата закінчення дії Договору припадає на 31-ше число календарного місяця, а наступний календарний місяць має менше ніж 31 день (28,29 або 30), то датою закінчення дії пролонгованого періоду вказується 28-ме, 29-те або 30-те число місяця відповідно. Кількість таких продовжень строку дії Договору не обмежена. Умови страхування на кожним наступний період дії Договору при автоматичному продовженні дії Договору залишаються без змін.

З матеріалів справи вбачається, що 09.08.2021 року із застрахованим майном сталася страхова подія - затоплення квартири водою.

Комісією у складі представників КП "Жилкомсервіс" та КП "Харківводоканал" проведено обстеження квартири АДРЕСА_1 та складено АКТ від 17.08.2021 року.

Із змісту вищезазначеного Акту від 17.08.2021 року вбачається, що комісія у складі начальника дільниці №60 КП "Жилкомсервіс" Мухіна В.А., інженера дільниці №60 КП "Жилкомсервіс" Камуза А М., майстра ВБМ Основ`янського району КП "Харківводоканал" Беспальченко Ю.М. склали даний акт про те, що проведено комісійне обстеження квартири АДРЕСА_1 . Виходом на місце було встановлено, що житловий будинок №56 - 1988 року побудови, 3-під`їзний, 9- поверховий, покрівля - м`яка, обладнаний централізованою системою опалення, системами гарячого і холодного водопостачання, водовідведення. Квартира №101 приватизована, загальною площею 40,0 м2 розташована на 3-му поверсі під`їзду №3. Власником є Семененко Володимир Іванович. Комісійним обстеженням даного житлового будинку встановлено, що трубопроводи холодного, гарячого водопостачання центрального опалення водовідведення знаходяться в робочому стані, протікання не виявлено. На момент первинного обстеження квартири АДРЕСА_1 , 09.08.2021 було виявлено сліди залиття на стелі та стіні коридору з частковим відшаруванням шпалер, загальною площею 1 м2. Обстеження сантехнічного обладнання та внутрішньоквартирної розводки в квартирі АДРЕСА_1 09.08.2021 р. повністю провести не вдалося через відсутність доступу (штроб закрито пластиком). Обстеженням вищерозташованої квартири АДРЕСА_1 (поверх №4) встановлено, що стояки та трубопроводи внутрішньоквартирної розводки знаходяться у задовільному стані, протікання не виявлено. Після надання доступу мешканцем квартири АДРЕСА_1 , 16.08.2021 було виконано додаткове обстеження систем холодною водопостачання та водовідведення. Виявлено, що протікання відбувалося з стояка водовідведення через тріщину раструба в перекритті між поверхами №3 і №4. Пошкоджена ділянка трубопроводу водовідведення була замінена 16.08.2021 р. бригадою КП "Харківводоканал", течі немає. Після демонтажу штроба у ванній кімнаті виявилося, що площа залиття стелі та стін складає близько 2 м2. На момент обстеження стіни в коридорі виявлено, що площа залиття складає близько 2 м2 з відшаруванням шпалер.

Висновки комісії:

1) інженерні мережі житлового будинку АДРЕСА_1 знаходяться в технічно справному стані;

2) у коридорі та ванній кімнаті квартири АДРЕСА_1 спостерігаються сліди залиття на стелі та стіні коридору з частковим відшаруванням шпалер, загальною площею близько 4 м2 через тріщину раструба в перекритті;

3) пошкоджена ділянка трубопроводу водовідведення замінена, теча усунена.

З матеріалів справи вбачається, що страхувальник ( ОСОБА_1 ) за договором комплексного страхування майна № DNHENBR- 19B485Y звернувся до позивача із заявою вх.№Z2179PB70000DK від 09.08.2021 про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Відповідно до страхового Акту №ARX2870524 від 25.08.2021 вищезазначена заява страхувальника ( ОСОБА_1 ) була розглянута, залиття водою квартири АДРЕСА_1 , визнано страховим випадком, сума страхового відшкодування на підставі розрахунку страхового відшкодування від 20.08.2021 склала 12463,53грн.

Позивач стверджує, що здійснив виплату страхового відшкодування на користь власника ( ОСОБА_1 ) квартири АДРЕСА_1 в розмірі 12463,53 грн.

В підтвердження зазначеного позивачем долучено до позовної заяви платіжне доручення № 811736 від 26.08.2021 року.

Позивач вважає, що в результаті неналежного виконання відповідачами своїх обов`язків, страхувальнику за договором № DNHENBR- 19B485Y було завдано матеріальної шкоди в розмірі 12463,53 грн., яку було виплачено позивачем страхувальнику та власнику квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , та яку у відповідності до вимог ст. 993 ЦК України, слід стягнути з відповідачів на користь позивача.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частини другої статті 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є: 1) послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача; 2) послуг з постачання та розподілу електричної енергії - енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом; 3) послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація; 4) послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води; 5) послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; 6) послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення; 7) послуг з поводження з побутовими відходами - суб`єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку.

Згідно статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» затверджено перелік житлово-комунальних послуг.

1. До житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Судом встановлено, що Рішенням Харківської міської ради від 20.12.2006 року №1186 (надалі - Рішення №1186) визначено виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова, з управління будинком, спорудою або групою будинків - КП «Жилкомсервіс», з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій: КП «Харківблагоустрій», КП «Харківські теплові мережі», ДКП «Харківкомуночиствод», КП «ВТП «Вода», КСП «Харківгорліфт» та інші.

Як зазначено відповідачем1 та не заперечувалось учасниками даної справи, рішенням Харківської міської ради від 12.01.2011 №132/11 Комунальне підприємство "ВТП "Вода" було реорганізовано шляхом приєднання до Комунального підприємства каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод". Рішенням Харківської міської ради від 23.12.2011 №577/11 Комунальне підприємство каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод" перейменоване на КП "Харківводоканал".

Рішенням №1186 на Комунальне підприємство "ВТП "Вода" (КП «Харківводоканал») покладено обов`язок надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. КП «Харківводоканал» надає послуги в частині технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем холодного водопостачання та водовідведення житлових будинків комунальної власності територіальної громади м. Харкова.

Отже вказаним рішенням, прийнятим органом місцевого самоврядування в межах своєї компетенції, визначено статус КП «Жилкомсервіс» як управителя будинків, а КП «Харківкомуночиствод» (КП «Харківводоканал») - як виконавця послуг з їх утримання.

Згідно статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний: 1) забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; 2) готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором; 3) без додаткової оплати надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості та іншу інформацію, передбачену законодавством; 4) своєчасно проводити підготовку об`єктів житлово-комунального господарства до експлуатації в осінньо-зимовий період; 5) розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів, у визначених законом випадках - управителів, і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг; 6) вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством; 7) виплачувати споживачу штраф за перевищення встановлених строків проведення аварійно-відновних робіт у розмірі, визначеному законодавством; 8) своєчасно реагувати на виклики споживачів, підписувати акти-претензії, вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг; 9) своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з наданням комунальних послуг, що виникли з його вини; 10) у разі укладення індивідуального договору або індивідуального договору з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем здійснювати розподіл загальнобудинкового обсягу послуг між співвласниками багатоквартирного будинку у передбаченому законодавством та договором порядку; 11) інформувати споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до законодавства; 12) контролювати дотримання встановлених міжповіркових інтервалів вузлів комерційного обліку; 13) у разі укладення колективного договору або договору про надання комунальних послуг з колективним споживачем інформувати управителя, уповноважений орган управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, правління житлово-будівельного кооперативу, з якими укладено відповідний договір, про вихід з ладу, необхідність ремонту, зняття з абонентського обліку вузлів комерційного обліку, а також про настання терміну їх повірки; 14) направляти управителю або відповідним виконавцям протягом п`яти робочих днів отримані скарги споживачів щодо надання комунальних послуг, якщо вирішення таких скарг стосується обов`язків управителя або інших виконавців послуг.

Пунктом 5 частини 4 статті 8 Закону України встановлено, крім іншого, обов`язок управителя у разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку відповідного рішення від імені, в інтересах та за рахунок співвласників укладати з виконавцями комунальних послуг договори про надання таких послуг, забезпечувати виконання умов договорів.

На підставі рішення Харківської міської ради від 20.12.2006 року №1186 між КП «Жилкомсервіс» та КП «Харківкомуночиствод» (КП «Харківводоканал») було укладено Договір №16/2 від 29.12.2011 року .

Згідно з п.п. 2.3.1. і 2.3.2. Договору №16/2 КП «Харківкомуночиствод» (КП «Харківводоканал») зобов`язаний забезпечувати вчасно та відповідної якості надання послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем згідно із законодавством та умовами цього Договору; здійснювати контроль за технічним станом внутрішньобудинкових систем житлових будинків, відповідно до «Графіку технічного обслуговування».

Крім того, на підставі рішення Харківської міської ради від 20.12.2006 року №1186 між КП «Жилкомсервіс» та КП «Харківкомуночиствод» (КП «Харківводоканал») було укладено Договір №17/3 від 29.12.2011 року .

Згідно з п.п. 2.3.1. і 2.3.2. Договору №17/3 КП «Харківкомуночиствод» (КП «Харківводоканал») зобов`язаний забезпечувати вчасно та відповідної якості надання послуг згідно із законодавством та умовами цього Договору; здійснювати контроль за технічним станом внутрішньобудинкових систем житлових будинків, відповідно до «Графіку технічного обслуговування».

Як зазначено відповідачем1 та не заперечувалось учасниками даної справи, рішенням від 20.12.2011 року №902 Виконавчого комітету Харківської міської ради (надалі - Рішення №902) встановлено перелік, порядок та періодичність надання послуг з утримання будинків та споруд, тобто послуг, що надає КП «Харківводоканал» (як виконавець послуг з утримання будинків та споруд, згідно Рішення №1186), зокрема послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення у тому числі пунктом 2 розділу "Технічне обслуговування внутрішньобудинкових водовідведення" додатку до рішення №902 - проведення аварійно-відновлюваних робіт на внутрішньобудинкових системах водовідведення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідно Рішення №1186, Рішення №902 та Договору №16/2 відповідальність за належний технічний стан та проведення якісних ремонтних робіт на внутрішньобудинкових системах водовідведення не покладено на КП «Жилкомсервіс», як на управителя будинку № 56 по вул. Грозненській у м. Харкові.

Сторонами не заперечувалось, що Актом від 17.08.2021 року комісією було виявлено, що протікання відбулося з стояка водовідведення через тріщину раструба в перекритті між поверхами № 3 і №4.

Згідно зі статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

В силу положень статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У силу приписів частин 2, 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна).

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Отже, враховуючи вищевикладене у сукупності, суд зазначає, що відповідно до Акту від 17.08.2021 року комісією було виявлено, що протікання відбулося з стояка водовідведення через тріщину раструба в перекритті між поверхами № 3 і №4.

Тобто, залиття сталося з причин несвоєчасного усунення аварійної ситуації на внутрішньобудинкових системах водовідведення, обов`язок усунення яких не покладається на КП «Жилкомсервіс», як на управителя будинку № 56 по вул. Грозненській у м. Харкові, а покладається на КП «Харківводоканал» згідно Рішення №1186, Рішення №902 та Договору №16/2, зокрема відповідальність за належний технічний стан та проведення якісних ремонтних робіт на внутрішньобудинкових системах водовідведення .

Вищезазначене підтверджується, зокрема, і тим, що, як було встановлено комісією згідно Акту від 17.08.2021 аварійно-відновлювальні роботи були виконані 16.08.2021 року бригадою КП «Харківводоканал».

За приписами статті 27 Закону України Про страхування та 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Частинами 1, 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Водночас, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування завданої шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою, вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Враховуючи положення статті 74 ГПК України саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідне узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 16.01.2020 у справі № 910/5827/19, від 16.03.2021 у справі № 910/8002/20, від 15.06.2021 у справі № 910/8926/20 тощо.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. До таких випадків, зокрема, відноситься виплата страховиком за договором добровільного страхування страхового відшкодування страхувальнику (потерпілому), внаслідок чого до такого страховика переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток, зокрема, й до страхувальника за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові в справі № 910/2603/17 від 04 липня 2018 року висловила правову позицію, згідно з якою перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" є суброгацією. Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові у справі № 905/2970/16 від 10 липня 2018 року. При цьому, у постанові в справі № 910/32720/15 від 02 квітня 2018 року Верховний Суд зазначив, що загальна сума вимоги, яка заявлена страховиком, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, не може перевищувати суму, яка ним реально сплачена.

У постанові Верховного Суду у справі № 910/171/17 від 02 жовтня 2018 року відображено правову позицію, згідно з якою до страховика потерпілого переходить право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування.

З урахуванням наведеного, слід дійти висновку, що до позивача, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, в межах фактичних затрат перейшло право вимоги, яке страхувальник (потерпілий) мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, а також умови укладеного між КП «Жилкомсервіс» та КП «Харківводоканал» договорів, суд дійшов висновку, що саме з КП «Харківводоканал» є належним відповідачем у даній справі.

Зазначений висновок узгоджується із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 04.11.2022 року у справі №640/2713/18, від 18.11.2020 року у справі №639/7313/16-ц, від 13.08.2020 року у справі №643/14853/16, від 28.05.2020 року у справі №640/419/17.

Суд враховує, що відповідачем2 КП «Харківводоканал» не було надано суду доказів які б спростували заявлені позовні вимоги у даній справі, не було заявлено заперечень щодо доказів долучених позивачем до позовної заяви та заперечень щодо доведеності позивачем позовних вимог.

Суд зазначає, що оцінка правової позиції КП «Харківводоканал», яка викладена у відзиві на позовну заяву (останній вважає себе неналежним відповідачем і даній справі) надана судом вище (відхилена) за текстом даного рішення.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача2 КП «Харківводоканал» страхового відшкодування в розмірі 12463,53 грн.

Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

У рішенні від 03.01.2018 р. Віктор Назаренко проти України (Заява № 18656/13) ЄСПЛ наголосив, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції справедливого судового розгляду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають справедливого балансу між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (рішення у справі Беер проти Австрії (Beer v. Austria).

З урахуванням вимог статті 129 ГПК України, та враховуючи висновки господарського суду про наявність підстав для задоволення позову в частині позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до Комунального підприємства "ХАРКІВВОДОКАНАЛ" щодо стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 12463,53 грн., витрати зі сплати судового збору покладаються у даному разі на відповідача2.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "ХАРКІВВОДОКАНАЛ" (61013, місто Харків, вулиця Шевченка, будинок 2, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд.8, ) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 12463,53 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн.

В решті вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд.8, ) .

Відповідач1: Комунальне підприємство "Жилкомсервіс" (61052, м. Харків, вул. Конторська, буд. 35, ).

Відповідач2: Комунальне підприємство "ХАРКІВВОДОКАНАЛ" (61013, місто Харків, вулиця Шевченка, будинок 2, ).

Рішення складено та підписано 10.01.2024.

Суддя В.О. Усатий