ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про розгляд заяви про відвід судді

15.01.2024м. ДніпроСправа № 904/4790/21

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект" про відвід судді у справі №904/4790/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Імме" (49041, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Праці, будинок 2Т, ідентифікаційний код 33808671)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтана-Естейт" (49044, Дніпропетровська область, місто Дніпро, узвіз Крутогірний, будинок 14, ідентифікаційний код 33546549)

про визнання банкрутом

Суддя Суховаров А.В.

Без виклику учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/4790/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтана-Естейт" (49044, Дніпропетровська область, місто Дніпро, узвіз Крутогірний, будинок 14, ідентифікаційний код 33546549) на стадії розпорядження майном.

З 26.05.2023 повноваження розпорядника майна виконуються арбітражним керуючим Савченком В.А. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора № 1862 від 05.02.2018 року).

В межах справи №904/4790/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтана-Естейт" розглядаються заяви та позови, стороною яких є боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Монтана-Естейт".

12.01.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект" надійшла заява про відвід судді Суховарова А.В., за змістом якої заявник просить суд:

- заяву ТОВ "Агро Комплект" про відвід судді Суховарова А.В. у справі №904/4790/21 та всіх позовних провадженнях, що розглядаються в межах справи про банкрутство ТОВ "Монтана-Естейт", задовольнити;

- здійснити відвід судді Суховарова А.В. від розгляду справи №904/4790/21 та всіх позовних провадженнях, що розглядаються в межах справи про банкрутство ТОВ "Монтана-Естейт" №904/4790/21.

В обґрунтування поданої заяви ТОВ "Агро Комплект" вказує наступне.

02.01.2024 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" звернулось до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним Договору (полісу) добровільного страхування від нещасних випадків №DNІJNS-16АН5М1 від 17.11.2016, яка є близьким родичем Суховарова Артема Володимировича (його дружина), що згідно тверджень заявника, створює ситуацію, при якій суддя Суховаров А.В. не може діяти об`єктивно при розгляді справ, учасником яких є Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" .

За змістом поданої заяви 03.01.2024 ТОВ "Агро Комплект" звернулось із запитом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" про отримання інформації щодо змісту заявлених ПрАТ "Страхова компанія "Інгосстрах" за вищевказаним позовом та надання копії позову з додатками.

11.01.2024 від ПрАТ СК «Інгосстрах» надійшла відповідь на запит ТОВ "Агро Комплект" (від 04.01.2024), за змістом якої ПрАТ СК «Інгосстрах» повідомило про звернення до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним Договору (полісу) добровільного страхування від нещасних випадків №DNІJNS-16АН5М1 від 17.11.2016, а також надано копію вказаної позовної заяви.

Також, ТОВ "Агро Комплект" зазначає, що згідно даних офіційного сайту Судової влади України ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська у справі №201/14/24 від 04.01.2024 вищевказаний позов призначено до розгляду в судовому засіданні на 01.02.2024р. о 14-20 год.

За викладених обставин, ТОВ "Агро Комплект" вказує, що наявність немайнової претензії ПрАТ "Страхова компанія "Інгосстрах", за результатом розгляду якої, можуть виникнути значні несприятливі майнові наслідки у членів родини судді Суховарова А.В., що свідчить про факт наявності безспірної обставини, яка може вплинути на неупередженість судді та його об`єктивність, в той час, як будь-які дії судді Суховарова А.В. в умовах наявності конфлікту інтересів, будуть ставитись під сумнів як заявником, так і іншими учасниками справи про банкрутство.

За результатом дослідження поданої заяви господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, і якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід), дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 7 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), в тому числі, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом.

Статтею 7 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" встановлено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Згідно Європейської Хартії «Про закон «Про статус суддів» судді при виконанні своїх обов`язків повинні бути доступними та виявляти повагу по відношенню до осіб, які до них звертаються; повинні турбуватися про підтримання високого рівні компетентності, необхідного рівня вирішення справ в кожному конкретному випадку, оскільки від рішень судді залежить гарантія прав особи.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Положеннями статті 15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Положення зазначеної коментованої статті випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006р. №2006/23 від 19.05.2006р., незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Одночасно, вказаними Принципами унормовано, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно п.п. 2.1, 2.2 Бангалорських принципів поведінки суддів при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Аналогічне правило має розповсюджуватись і на розгляд питання щодо самовідводу.

У справі «П`єрсак проти Бельгії» (Piersack v. Belgium) від 1 жовтня 1982р. Європейський суд з прав людини, встановивши порушення положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначив, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду.

У п. 132 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гарабін проти Словаччини» (Harabin v. Slovakia) від 20 лютого 2013 року зазначено, що існування національних процедур для забезпечення неупередженості, а саме правил, що регулюють відвід судді, є важливим фактором. Такі правила виявляють особливу увагу національного законодавства до усунення всіх обґрунтованих сумнівів у неупередженості судді чи суду і є спробою забезпечити неупередженість, усуваючи причини таких сумнівів. На додаток до забезпечення відсутності упередженості як такої, ці правила спрямовані на усунення будь-яких проявів упередженості і таким чином слугують зміцненню довіри громадськості до суду.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

За змістом поданої заяви ТОВ "Агро Комплект" долучено копію позовної заяви (за вих. №29-12/23 від 29.12.2023), згідно якої позивач - ПрАТ "Страхова компанія "Інгосстрах" звернулось до Жовтневого районного суді м. Дніпропетровська до відповідача - ОСОБА_1 з позовом про визнання недійсним Договору (полісу) добровільного страхування від нещасних випадків №DNІJNS-16АН5М1 від 17.11.2016.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська у справі №201/14/24 від 04.01.2024 вищевказаний позов призначено до розгляду в судовому засіданні на 01.02.2024р. о 14-20 год., що підтверджується інформацією, розміщеною на офіційному сайті Судової влади України.

Господарський суд зазначає, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є дружиною судді Суховарова Артема Володимировича, в провадженні якого перебуває справа №904/4790/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтана-Естейт" (49044, Дніпропетровська область, місто Дніпро, узвіз Крутогірний, будинок 14, ідентифікаційний код 33546549) та заяви і позови, що розглядаються у її межах.

Разом з тим, ПрАТ "Страхова компанія "Інгосстрах" перебуває у статусі учасника справи №904/4790/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтана-Естейт", в межах якої здійснюється розгляд заяв та позовів за участю боржника.

Заперечуючи той факт, що суддя Суховаров А.В. прямо чи побічно заінтересований у результатах розгляду справи №904/4790/21, а також заяв та позовів, які вирішуються у її межах, господарський суд зазначає, що наявність немайнового спору між ПрАТ "Страхова компанія "Інгосстрах" та дружиною судді Суховарова А.В. є тією обставиною, яка може викликати сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

За викладених обставин, у зв`язку із необхідністю уникнення будь-яких сумнівів учасників судового процесу щодо об`єктивності та неупередженості судді Суховарова А.В. при розгляді даної справи, забезпечення довіри до суду, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект" про відвід судді Суховарова А.В., підлягає задоволенню судом, у зв`язку з чим справа №904/4790/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтана-Естейт" (49044, Дніпропетровська область, місто Дніпро, узвіз Крутогірний, будинок 14, ідентифікаційний код 33546549), а також заяви за участю боржника та позовні провадження у справі №904/4790/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтана-Естейт" підлягають передачі для повторного автоматизованого розподілу.

Керуючись ст.ст. 35, 38-39, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект" про відвід судді Суховарова А.В. від розгляду справи №904/4790/21 та всіх позовних проваджень, що розглядаються в даній справі, - задовольнити.

Передати справу №904/4790/21 та всі позовні провадження, що розглядаються у даній справі для автоматизованого визначення нового складу суду.

Ухвала набирає законної сили 15.01.2024 та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Суховаров