ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"15" січня 2024 р. Справа № 918/714/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Павлюк І.Ю.

судді Грязнов В.В.

судді Розізнана І.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 (особа, яка не брала участі у справі) на рішення Господарського суд Рівненської області від 01.05.2023 у справі №918/714/22 (ухвалене суддею О.В. Андрійчук, повний текст складений 03.05.2023)

за позовом Керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

до відповідача-1: Фермерського господарства "Агротех - Р,"

до відповідача-2: ОСОБА_2 ,

треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Державне підприємство "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, Костопільська державна сортодослідна станція,

третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 ,

про витребування нерухомого майна з незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 01.05.2023 в позові відмовлено. Додатковими рішеннями Господарського суду Рівненської області від 05.06.2023 частково задоволені заяви відповідачів та стягнуто з Рівненської обласної прокуратури на їх користь по 10 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.07.2023 апеляційні скарги заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Рівненської області від 01.05.2023 та на додаткові рішення Господарського суду Рівненської області від 05.06.2023 задоволено.

Рішення Господарського суду Рівненської області від 01.05.2023 та додаткові рішення Господарського суду Рівненської області від 05.06.2023 у справі №918/714/22 скасовано.

Прийнято нове рішення по справі, яким позов задоволений.

Витребувано у Фермерського господарства "Агротех-Р" на користь Фонду державного майна України нерухоме майно - ангар загальною площею 1416,1 м2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234), який розташований по АДРЕСА_1 .

Витребвано у Фермерського господарства "Агротех-Р" на користь Фонду державного майна України нерухоме майно - будівлю для охорони загальною площею 14,7 м2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234), яка розташована по АДРЕСА_1 .

Витребувано у ОСОБА_2 на користь Фонду державного майна України нерухоме майно - адмінбудинок загальною площею 50,3 м2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234), який розташований по АДРЕСА_1 .

Судові витрати покладено на відповідачів і стягнуто на користь Рівненської обласної прокуратури 7 443,00 грн (2 481 грн - з ОСОБА_2 ; 4 962 грн - з Фермерського господарства "Агротех-Р").

Ухвалою Верховного Суду від 01.11.2023 закрите касаційне провадження за касаційними скаргами Фермерського господарства "Агротех-Р" та ОСОБА_2 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.07.2023 у справі №918/714/22.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, ОСОБА_1 (особа, яка не брала участі у справі) звернулася 08.12.2023 до суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити особі, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Рівненської області від 01.05.2023 у справі №918/714/22. Прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження у справі. Скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 01.05.2023 у справі №918/714/22 в частині витребування у ОСОБА_2 на користь Фонду державного майна України нерухомого майна - адмінбудинку загальною площею 50,3 м2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234), який розташований по АДРЕСА_1 . 4. Закрити провадження у справі №918/714/22 в частині позовних вимог до ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Судові витрати покласти на позивача та прокурора.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 (особа, яка не брала участі у справі) на рішення Господарського суд Рівненської області від 01.05.2023 у справі №918/714/22 залишено без руху. Зобов`язано апелянта усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху: звернутися до Північно-західного апеляційного господарського суду із заявою про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги із обґрунтуванням підстав для його поновлення.

В ухвалі суду від 21.12.2023 судом зазначено, що скаржником не зазначено дату (з відповідними доказами), коли скаржник дізналася про судові рішення у даній справі. Скаржником лише зазначено, що про судові рішення стало відомо в кінці листопада 2023 року, що унеможливлює застосування ст. 256 ГПК України, яка розповсюджується на осіб, які не брали участі у справі, але суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки. Крім того, клопотання скаржник обґрунтовує незалученням судом до участі в справі №918/714/22 як учасника справи, що, на думку скаржника, є поважною причиною на оскарження судового рішення, а тому строк підлягає поновленню судом апеляційної інстанції. Водночас, як зазначалося вище, неучасть у справі особи, яка звертається зі скаргою з посиланням на те, що рішення у цій справі стосується її прав та інтересів, не є безумовною підставою визнання причин пропуску строку поважними та поновлення цього строку. Скаржником не доведено та не обґрунтовано обставин, що зумовили пропуск строку на апеляційне оскарження, не надано жодних доказів на підтвердження існування таких обставин, не доведено непереборність відповідних обставин. За таких обставин, причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Рівненської області від 01.05.2023 у справі №918/714/22, які зазначені скаржником в апеляційній скарзі, визнано необґрунтованими, і як наслідок - неповажними.

Вказана ухвала надіслана скаржнику на адресу, яка зазначена ним в апеляційній скарзі: АДРЕСА_2 .

05.01.2024 на адресу суду апеляційної інстанції повернулася ухвала суду від 21.12.2023 про залишення апеляційної скарги без руху з підстав: адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

Конституцією України проголошено, що утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина друга статті 3 Конституції України).

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У рішенні від 13.06.2019 №4-рн/2019 Конституційний Суд України вказав, що забезпечення права на апеляційний перегляд справи, передбаченого пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, слід розуміти як гарантоване особі право на перегляд її справи в цілому судом апеляційної інстанції; забезпечення права на апеляційний перегляд справи - одна з конституційних засад судочинства - спрямоване на гарантування ефективного судового захисту прав і свобод людини і громадянина з одночасним дотриманням конституційних приписів щодо розумних строків розгляду справи, незалежності судді, обов`язковості судового рішення тощо (абз. 13 підпункту 2.3 пункту 2 мотивувальної частини названого рішення).

Право на апеляційний перегляд справи, передбачене пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, є гарантованим правом на перегляд у суді апеляційної інстанції справи, розглянутої судом першої інстанції по суті (абз. 8 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 17.03.2020 № 5-р/2020).

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У справі "Пономарьов проти України" ЄСПЛ наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип стверджує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 40, 41, від 03.04.2008).

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України", заяви №17160/06 та №35548/06, п. 34, від 20.06.2011).

Тобто, з урахуванням потреб держави, суспільства чи окремих осіб, законом встановлюються певні процесуальні обмеження, метою яких є забезпечення ефективності судочинства.

Так, порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у справі регламентовано відповідним процесуальним законом - ГПК України, відповідно до частини першої статті 254 якого учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Тобто, встановлено як дату початку перебігу строку, так і строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (пункт 1 частини другої статті 256 ГПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу (частини третя статті 256 ГПК України).

Інститут строків в господарському процесі сприяє досягненню юридичної визначеності, а також стимулює учасників господарського процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ГПК України певних процесуальних дій.

При цьому до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, статтею 119 ГПК України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Виходячи зі змісту частин другої, третьої статті 256 ГПК України, клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. При чому поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (близька правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №918/115/16, від 19.06.2018 у справі №912/2325/17, від 18.01.2019 у справі №921/396/17-г, від 19.06.2020 у справі №926/1037-б/15, тощо).

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Як зазначалося вище, ухвала Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2023 про залишення апеляційної скарги без руху надіслана скаржнику на адресу, яка зазначена ним в апеляційній скарзі: 35000, м. Костопіль, вул. Д. Галицького, 8А, кв. 3.

Скаржник не повідомила суду іншої адреси.

05.01.2024 на адресу суду апеляційної інстанції повернулася ухвала суду від 21.12.2023 про залишення апеляційної скарги без руху з підстав: адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

З пункту 5 частини шостої статті 242 ГПК України вбачається, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Виходячи з наведених норм процесуального права, встановити день вручення учасникам справи копії судового рішення, ухваленого, зокрема, без їх повідомлення (виклику), можливо за одночасної наявності таких двох умов: (1) проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, (2) якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд зазначає, що день вручення учасникам справи копії судового рішення має істотне значення для реалізації ними права на поновлення пропущеного строку, якщо така обставина має місце, на апеляційне оскарження рішення суду в порядку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 256 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.03.2023 у справі №904/9091/21.

Як вбачається із поштового конверта, який повернувся на адресу суду апеляційної інстанції та яким надсилалася ухвала суду від 21.12.2023, проставлено відмітку органом поштового зв`язку, зокрема, про відсутність особи за адресою місцезнаходження 27.12.2023.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до приписів ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2023 вважається врученою скаржнику 27.12.2023.

Отже, 10-денний строк для усунення недоліків апеляційної скарги закінчується 08.01.2024

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що особа, яка не брала участі у справі Романюк О.М., не була позбавлена права та можливості ознайомитись із процесуальними документами у справі №918/714/22 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) ухвала суду від 21.12.2023 оприлюднена 25.12.2023.

Станом на дату винесення ухвали скаржником не усунуто недоліки апеляційної скарги.

Водночас неусунення певних недоліків скарги передбачають різні правові наслідки, а саме:

- повернення судом апеляційної інстанції скарги - у разі неусунення недоліків щодо її форми та змісту, визначених у статті 258 Господарського процесуального кодексу України, при цьому скаржник не позбавлений права знову подати апеляційну скаргу з дотриманням встановлених до неї законом вимог;

- відмова судом апеляційної інстанції у відкритті апеляційного провадження - у разі неусунення недоліків, пов`язаних із недотриманням вимог щодо дотримання строку та ініціюванням перед судом питання про його поновлення, що також є передумовою для відмови в подальшому у відкритті провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

До поданої з пропуском строку скарги, без клопотання про його поновлення чи з визнанням судом вказаних у ньому підстав неповажними, необхідно застосовувати наслідки, передбачені пунктом 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України.

Приписи пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України є імперативними та зобов`язують суд, у разі якщо особою у визначений строк не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або у поданій заяві будуть наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, визнані судом неповажними, відмовити у відкритті апеляційного провадження (подібні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №640/3393/19).

У зв`язку із тим, що наведені заявником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнано судом неповажними, а скаржником не усунуто недоліки апеляційної скарги та не подано заяви про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження із обґрунтуванням підстав для його поновлення, апеляційний господарський суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись статтями 234, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Рівненської області від 01.05.2023 у справі №918/714/22

2. Апеляційну скаргу повернути заявнику.

3. Справу №918/714/22 повернути до Господарського суду Рівненської області.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та у строк відповідно до статей 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.