РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.01.2024Справа № 910/6740/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Стасюка С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Еталон"

про стягнення 140 456, 27 грн.

Без виклику представників учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача

Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (далі - відповідач) 150 627,30 грн., з яких: 123 622,40 грн. - основний борг, 6 541,16 грн. - інфляційні втрати, 1 158,32 грн. - три проценти річних, 19 305,42 грн. - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

2. Стислий виклад позиції відповідача

У поданому відповідачем відзиві, останній зазначає, що 10.08.2022 ПрАТ "Страхова компанія "Еталон" звернулось до суб`єкта оціночної діяльності Воротняка Юрія Валерійовича звернулось із заявою щодо визначення коефіцієнта фізичного зносу для складників колісного транспортного засобу "Volkswagen Tiguan", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 на дату ДТП. За результатами оцінки експертом встановлено, коефіцієнт фізичного зносу для складників вищезазначеного транспортного засобу становить 0,32 (32%). У зв`язку з чим, відповідач відзначає, що сума страхового відшкодування, із застосуванням коефіцієнту фізичного зносу 32% складає 115 768,64 грн., а не 123 622,40 грн., тому, сума вимоги позивача є незаконною. Крім цього, розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат є необґрунтованими, адже розраховані з суми 123 622,40 грн.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

16.05.2023 до Господарського суду міста Києва від МТСБУ на виконання вимог ухвали суду надійшла інформація з Єдиної централізованої бази даних за полісом ЕР № 206673970.

26.05.2023 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

19.06.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача: 115 768, 64 грн - основного боргу, 5 523, 95 грн - інфляційних втрат, 1 084, 74 грн - 3% річних та 18 078, 94 грн - пені.

Суд, дослідивши заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, встановив, що дана заява відповідає вимогам ст. 46 ГПК України, у зв`язку з чим, подальший розгляду справи здійснюватиметься судом з її урахуванням.

Відтак, предметом позову у даній справі є стягнення 140 456, 27 грн, з яких: 115 768, 64 грн - основного боргу, 5 523, 95 грн - інфляційних втрат, 1 084, 74 грн - 3% річних та 18 078, 94 грн - пені.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач повідомлявся про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

20.01.2022 о 20 год. 00 хв. в с. Червона Слобода від сміттєзвалища у напрямку до вул. Садової та на перехресті з вулицею, Калюжний Євгеній Володимирович, керуючи автомобілем марки "Toyota Ніluх", державний номер НОМЕР_3 здійснив виїзд на зустрічну смугу та зіткнення з автомобілем марки "Volkswagen Tiguan", державний номер НОМЕР_1 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 13.3 Правил дорожнього руху України.

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 25.02.2022 у справі № 707/242/22 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

Пошкоджений транспортний засіб "Volkswagen Tiguan", державний номер НОМЕР_1 був застрахований ПрАТ "Страхова Група "ТАС" за договором добровільного страхування наземного транспорту № FO-01168509 від 30.09.2021. Страховим випадком за договором є настання збитків страхувальника, що спричинені пошкодженням, знищенням, втратою ЗТЗ.

Розмір матеріального збитку визначений згідно рахунку № 40 від 16.02.2022 від ФОП Ганницький О.В. та становить 154 528, 00 грн.

ПрАТ "Страхова Група "ТАС" на підставі страхового акту та згідно умов договору, було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 123 622, 40 грн.

Відповідно до п. 13.4 договору добровільного страхування наземного транспорту № FO-01168509 від 30.09.2021, у разі, якщо на дату складання страхового акту є частини страхової премії за цим Договором, що неоплачені, незалежно від того, термін сплати настав чи ні, розмір страхового відшкодування в першу чергу направляється в рахунок сплати несплачених частин страхової премії. Частина страхового відшкодування, що залишилась, перераховується в порядку, передбаченому цим Договором.

Так, частину суми страхового відшкодування в розмірі 21 216,00 грн, було зараховано в рахунок несплачених страхових платежів, що підтверджується довідкою про надходження страхових платежів. Іншу частину в розмірі 102 406,40 грн сплачено на рахунок зазначений в заяві на виплату страхового відшкодування, що підтверджується платіжною інструкцією № 261137 від 12.04.2022.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ( ОСОБА_1 ) за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу "Toyota Ніluх", державний номер НОМЕР_3 була застрахована відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в ПрАТ "Страхова компанія "Еталон", згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правові відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР № 206673970, за яким встановлений ліміт відповідальності в розмірі 130 000,00 грн, франшиза - 00,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору, 30.06.2022 відповідачу була направлена заява про виплату страхового відшкодування за вих. № 02157/9222 з усіма необхідними документами, яку відповідач отримав 07.07.2022 згідно наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Втім, страхове відшкодування відповідачем сплачено не було, що у свою чергу й послугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

В той час, суд відзначає, що позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, за наслідком дослідження даної заяви, судом було встановлено її відповідність вимогам ст. 46 ГПК України та відповідно вирішено подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням даної заяви.

У поданій заяві про зменшення розміру позовних вимог позивачем зазначено, що після отримання ним та ознайомлення з відзивом на позов, позивач погоджується з розміром страхового відшкодування - 115 768, 64 грн визначеного відповідачем на підставі звіту експерта від 10.08.2022, що підтверджується страховим актом.

Таким чином, предметом позову у даній справі є стягнення 140 456, 27 грн, з яких: 115 768, 64 грн - основного боргу, 5 523, 95 грн - інфляційних втрат, 1 084, 74 грн - 3% річних та 18 078, 94 грн - пені.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень,зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За приписами ст. 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Вина водія автомобіля "Toyota Ніluх", державний номер НОМЕР_3 державний номер НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_1 , встановлена у судовому порядку та підтверджується постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 25.02.2022 у справі № 707/242/22.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

За умовами п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З огляду на викладене вище, виходячи із доказів, які наявні в матеріалах справи, судом встановлено, що до позивача перейшло право вимоги до страховика винної особи (відповідача) за полісом серії ЕР № 206673970 в розмірі 115 768, 64 грн (з урахуванням прийнятої заяви про зменшення розміру позовних вимог, враховуючи встановлений ліміт за майнову шкоду - 130 000, 00 грн та розмір франшизи - 00, 00 грн) у зв`язку з тим, що позивачем було частину суми страхового відшкодування в розмірі 21 216,00 грн зараховано в рахунок несплачених страхових платежів, що підтверджується довідкою про надходження страхових платежів, а іншу частину в розмірі 102 406,40 грн сплачено на рахунок зазначений в заяві на виплату страхового відшкодування, що підтверджується платіжною інструкцією № 261137 від 12.04.2022.

Що стосується заявлених позивачем 3% річних, інфляційних втрат та пені, що суд відзначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів", страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Жодних листів про прийняте рішення від відповідача в матеріалах справи не міститься. Станом на дату подання позовної заяви страхове відшкодування не було виплачене, рішення про відмову у виплаті також відсутнє.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом,

У правовій позиції, відображеній у постанові ВСУ від 07.02.2018 по справі № 910/18319/16 вказано, що оскільки, правовідносини, в яких страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням, і правовідносини з відшкодування шкоди, які склалися між сторонами у справі, також є грошовим зобов`язанням, то несплата відповідачем суми страхового відшкодування у встановлений строк є підставою для стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих на суму відшкодування шкоди.

За приписами ч. 5 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів", за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України.

Відтак, суд перевіривши здійснений позивачем розрахунок (зокрема, у заяві про зменшення розміру позовних вимог, виходячи із суми 115 768, 64 грн) у період з 10.10.2022 по 31.01.2023, встановив, що вказані розрахунки здійснено арифметично вірно та у відповідності з нормами чинного законодавства, у зв`язку з чим, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 5 523, 95 грн - інфляційних втрат, 1 084, 74 грн - 3% річних та 18 078, 94 грн - пені.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Отже, з огляду на викладене вище, враховуючи виплату позивачем суми страхового відшкодування та перехід до нього права вимоги, перевіривши розрахунок 3% річних, інфляційних втрат та пені, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та відповідно стягненню з відповідача підлягає страхове відшкодування в розмірі 115 768, 64 грн, 5 523, 95 грн - інфляційних втрат, 1 084, 74 грн - 3% річних та 18 078, 94 грн - пені.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" - задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська , буд. 33-Б, 2 під`їзд, ідентифікаційний код 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (03117, м. Київ, пр-т Берестейський, 65; ідентифікаційний код 30115243) страхове відшкодування в сумі 115 768 (сто п`ятнадцять тисяч сімсот шістдесят вісім) грн 64 коп., інфляційні втрати в сумі 5 523 (п`ять тисяч п`ятсот двадцять три) грн 95 коп., 3% річних в сумі 1 084 (одна тисяча вісімдесят чотири) грн 74 коп., пеню в сумі 18 078 (вісімнадцять тисяч сімдесят вісім) грн 94 коп. та судовий збір в сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 15.01.2024

Суддя Сергій СТАСЮК