ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12 січня 2024 року Справа № 903/1143/23

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., розглянувши у приміщенні Господарського суду Волинської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи №903/1143/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Петрол Груп Лімітед (43016, місто Луцьк, вулиця Кафедральна, будинок 10, )

до відповідача: Фермерського господарства КОРСОЙЛ-АГРО (45630, Луцький район, село Княгининок, вулиця Бригадний Двір, будинок 16, )

про стягнення 242 393, 97 грн.

Встановив: Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Петрол Груп Лімітед звернувся з позовом до Фермерського господарства КОРСОЙЛ-АГРО та просить суд стягнути 242 393, 97 грн. заборгованості в т.ч. 188 000 грн. заборгованості за товар, 20 322, 19 грн. пені, 5871, 78 грн. 30% річних та 28 200 грн. відсотків за користування чужими грошима за прострочення виконання грошових зобов`язань.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань згідно договору поставки нафтопродуктів №09-12/2022-1 ДП від 09.12.2022 в частині своєчасної оплати вартості поставленого товару.

Ухвалою суду від 13.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвала суду від 13.11.2023 про відкриття провадження у справі, була надіслана електронною поштою на адресу позивача.

Ухвала суду від 13.11.2023 про відкриття провадження у справі, яка була направлена з рекомендованим листом на адресу відповідача Фермерського господарства "КОРСОЙЛ-АГРО" та була отримана відповідачем 17.11.2023.

У відповідності до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Пунктом 10 частини 2 статті 9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу, зокрема місцезнаходження юридичної особи.

Отже, суд дійшов висновку, що позивач та відповідач про розгляд справи судом повідомлений належним чином.

Відповідач 01.12.2023 через відділ діловодства суду подав відзив на позовну заяву за вх.№01-75/7351/23 від 01.12.2023, відповідно до якого просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

04.12.2023 від ТОВ "Петрол Груп Лімітед" через відділ діловодства суду надійшла відповідь на відзив за вх.№01-75/7414/23 від 04.12.2023.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відсутність відзиву з відповідними вказівками на незгоду відповідача з будь-якою із обставин справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що позбавляє відповідача відповідно до ч. 4 ст. 165 ГПК України заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи, суд вважає, що в межах наданих повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч. ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежності від обставин справи та з розгляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив:

09 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Петрол Груп Лімітед" (постачальник) та Фермерським господарством "КОРСОЙЛ-АГРО" укладено договір поставки нафтопродуктів №09-12/2022-1 ДП, згідно з умовами якого, постачальник зобов`язується передати у власність покупця нафтопродукти, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість на умовах даного договору (п. 1.1. договору).

Відповідно до пунктів 1.2.-1.4. договору кількість, асортимент і ціна Товару узгоджується сторонами додатково та визначається у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною даного договору. Загальна сума договору складає суму всіх підписаних обома сторонами накладних. Ціна Товару може бути погоджена Сторонами у специфікації, яка в такому випадку є додатком до даного договору, і підлягає застосуванню, якщо сторони не погодять іншу ціну у видаткових накладних або шляхом виставлення постачальником рахунку та прийняття його до оплати покупцем.

Згідно п.п. 2.1.-2.3. договору якість товару, що постачається, повинна відповідати технічним умовам (ТУ) та державним стандартам (ДСТУ), діючим на території України, та підтверджуватись паспортом та/або сертифікатом якості. Ціна за одиницю товару встановлюється за погодженням сторін та підтверджується виданою постачальником видатковою накладною або рахунком на оплату. Ціна товару включає податки та обов`язкові платежі передбачені чинним законодавством України. Одиниця виміру: літри/тони. Товар поставляється Покупцю в кількості і по ціні, відповідно до погоджених заявок та виставлених рахунків-фактур, на умовах EXW (база Постачальника), СРТ (пункт призначення Покупця), FСА або ін. Заявки по поставку Товару подається Покупцем у письмовій формі, у тому числі засобами електронного зв`язку. У заявім на поставку товару, покупець зазначає чи являється платником податку на додану вартість та платником акцизного податку з реалізації пального.

Факт передачі Товару у власність Покупця підтверджується підписанням уповноваженими представниками обох сторін видаткової накладної (накладної). Постачальник може здійснювати поставку Товару на будь-якій із наступних умов:

- товар постачається шляхом перевантаження від постачальника в автомобільний транспорт покупця або транспорт транспортної організації, послугами якої користується покупець;

- товар постачається шляхом перевантаження від постачальника в ємкості покупця за адресою їх місцезнаходження (пункти 3.1., 3.2. договору).

Відповідно до п.п. 4.1.-4.6. договору вартість товару зазначається з урахуванням ПДВ, паливу та урахуванням транспортних витрат. Постачальник зобов`язується передати покупцю товар у власність лише на підставі повної попередньої оплати товару. У разі несплати покупцем сто відсотків загальної вартості товару, постачальник вправі змінити ціну на товар у разі зміни ціни на ринку. У випадку поставки товару на умовах відстрочення платежу, оплата вартості Товару здійснюється в строк непізніше 3 (трьох) днів з моменту поставки Товару. Оплата здійснюється на підставі рахунку-фактури постачальника. До вартості товару входить вартість послуг з доставки до місця вивантаження нафтопродуктів від постачальника. Розрахунки між сторонами здійснюються в Українській національній валюті - гривні, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника. Датою сплати вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок постачальника.

На виконання умов договору позивачем у вересні місяці 2023 року було поставлено, а ФГ "КОРСОЙЛ-АГРО", прийнято, товарно-матеріальних цінностей загальною вартістю 488 000 грн. згідно видаткової накладної №1091 від 26.09.2023 на суму вартістю 488 000 грн. Поставка товарів визначеною вартістю підтверджується також долученою позивачем до матеріалів справи товарно-транспортною накладною №4 від 26.09.2023.

Відповідно до ст.ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999р. (з наступними змінами та доповненнями), господарська операція дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після їх закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах несе власник або уповноважений орган, який здійснює керівництво підприємством.

Суд встановив, що видаткова накладна №1091 від 26.09.2023 на поставку ТОВ "Петрол Груп Лімітед" товарно-матеріальних цінностей ФГ "КОРСОЙЛ-АГРО" підписана уповноваженими представниками сторін, скріплена відтисками печаток господарюючих суб`єктів, містить всі визначені чинним законодавством обов`язкові реквізити, в повному об`ємі відображає зміст та обсяг здійсненої сторонами на підставі останньої, згідно умов підписаного договору поставки №09-12/2022-1 ДП від 09 грудня 2022 року господарської операції.

Проте, ФГ "КОРСОЙЛ-АГРО" взяті на себе згідно договору поставки №09-12/2022-1 ДП від 09 грудня 2022 року зобов`язання в частині проведення з позивачем належних розрахунків по оплаті поставленого товару (у порядку, строки та розмірах, визначених угодою) не виконало, їх вартість не оплатило у зв`язку з чим заборгувало постачальнику 188 000 грн.

З метою досудового врегулювання господарського спору щодо неналежного виконання ФГ "КОРСОЙЛ-АГРО" своїх зобов`язань за договором поставки №09-12/2022-1 ДП від 09.12.2022, позивачем 19.10.2023 на адресу ФГ "КОРСОЙЛ-АГРО" було направлено претензію за №18-10/2023-1 від 18.10.2023 з вимогою сплати заборгованість в розмірі 188 000 грн. та штрафні санкцій в загальному розмірі 32 320,55 грн. Зазначену вимогу було залишено боржником без відповіді та належного реагування.

Враховуючи вище викладене позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права та просить стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 188 000 грн. При цьому до розміру пред`явлених позовних вимог позивачем було включено вимоги стосовно стягнення на його користь з відповідача 20 322, 19 грн. пені, 5871, 78 грн. 30% річних та 28 200 грн. відсотків за користування чужими грошима.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу врегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, укладений сторонами договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Між сторонами виникли цивільні права та обов`язки на підставі договору поставки нафтопродуктів №09-12/2022-1 ДП від 09.12.2022. Договір предметом судового розгляду не був, недійсним в судовому порядку не визнавався.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з положеннями статті 193 Господарського кодексу України, статей 526, 527, Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання.

Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

У відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як слідує із матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем у вересні місяці 2023 року було поставлено, а ФГ "КОРСОЙЛ-АГРО", прийнято, товарно-матеріальних цінностей загальною вартістю 488 000 грн. згідно видаткової накладної №1091 від 26.09.2023.

Враховуючи встановлені обставини, укладення між сторонами договору поставки нафтопродуктів №09-12/2022-1 ДП від 09.12.2022, відпуск позивачем на виконання його умов відповідачу товарів, їх отримання ФГ "КОРСОЙЛ-АГРО" та не проведення при цьому всіх належних розрахунків і платежів, суд дійшов висновку про підставність пред`явленого позивачем до відповідача позову в частині стягнення заборгованості 188 000 грн.

Згідно із ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (п. 1 ст. 549 ЦК України). Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

У відповідності до положень статей 230, 231 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 6.1. договору поставки нафтопродуктів №09-12/2022-1 ДП від 09.12.2022 сторонами погоджено, що при здійсненні сторонами розрахунків на умовах відстрочки платежу, в разі прострочки покупцем строків розрахунків, зазначених у додаткових умовах або специфікаціях, а також невиконанні умов щодо своєчасної оплати за товар, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості товару за кожен день прострочення виконання зобов`язань за весь період прострочення.

Враховуючи викладені положення договору та наявний факт прострочення відповідачем оплати отриманих товарів, позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення суми основної заборгованості було включено до ціни позову вимоги щодо стягнення з боржника 20 322,19 грн. пені, нарахованої за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за період з 02.10.2023 по 08.11.2023 згідно видаткової накладної №1091 від 26.09.2023 на суму 488 000 грн.

Беручи до уваги методику нарахування пені, застосовану позивачем при поданні позову до суду, з врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що підставною та такою, що підлягає до стягнення, пеня в загальному розмірі 18 931,73 грн., а в частині стягнення 1390,46 грн. пені в позові слід відмовити в зв`язку з неправильним її нарахуванням.

Розрахунок суми пені здійснюється за формулою: Пеня = С x 2УСД x Д : 100, де С - сума заборгованості за період, 2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення.

Загальна сума пені 18 931,73 грн. за розрахунками суду становить:

Період 1 (02/10/2023 - 08/11/2023)

Період розрахункуКількість днів у періодіСума
02.10.2023 - 26.10.2023 : 20,00 (облікова ставка НБУ) 488 000,00 (Сума боргу) x (2 x 20,00 : 365) x 25 днів (прострочення) : 1002513 369,86 грн.
27.10.2023 - 08.11.2023 : 16,00 (облікова ставка НБУ) 488 000,00 (Сума боргу) x (2 x 16,00 : 365) x 13 днів (прострочення) : 100135 561,86 грн.
Всього штрафних санкцій за період: 18 931,73 грн.

У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд відзначає, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно з представленими господарському суду розрахунками, позивачем нараховано відповідачу 5871, 78 грн. 30% річних за період з 02.10.2023 по 08.11.2023.

Пунктом 6.3. договору поставки нафтопродуктів №09-12/2022-1 ДП від 09.12.2022 сторони прийшли згоди щодо зміни розміру процентної ставки і встановлюють її в розмірі тридцять відсотків річних від неплаченої вартості товару до дня повної оплати.

Розглянувши позовні вимоги в частині стягнення суми 30 відсотків річних, перевіривши методику та періоди її нарахування, проаналізувавши надані позивачем при поданні позову до суду, розрахунки, суд вважає загальну суму у розмірі 5871,78 грн. правильною та такою, що підлягає стягненню з відповідача.

У позовній заяві позивач просить суд також стягнути з відповідача проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 28 200,00 грн.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 6.4. та п. 6.5. договору поставки нафтопродуктів №09-12/2022-1 ДП від 09.12.2022 сторони погодили, що з дня закінчення строків сплати за цим Договором вважається, що Постачальником пред`явлена вимога щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (минулий та майбутній) та відсотків річних. При затримці платежу Постачальник має право виставити рахунок по сплаті відсотків за користування чужими грошима та інфляційних нарахувань з моменту прострочення до фактичної оплати, а Покупець зобов`язаний оплатити його в строк не більше трьох банківських днів.

При здійсненні Сторонами розрахунків на умовах відстрочки платежу, за несвоєчасне проведення розрахунків у відповідності до умов даного договору Постачальник має право стягнути з Покупця проценти за користування чужими коштами в розмірі 15 (п`ятнадцять) відсотків від неоплаченої вартості Товару.

Розглянувши позовні вимоги в частині стягнення суми 15% за користування чужими коштами, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 28 200,00 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами.

Суд встановив, що відповідач після відкриття провадження у справі сплатив грошові кошти в сумі 188 000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №13139 від 10.11.2023 на суму 188 000 грн.

Пунктом 4.8. договору поставки нафтопродуктів №09-12/2022-1 ДП від 09.12.2022 сторонами визначено, що у випадку наявності заборгованості Покупця перед Постачальником, сторони домовились про наступний порядок погашення грошових зобов`язань по даному договору:

1) пеня;

2) штраф;

3) прострочена сума не сплаченого у строк Товару;

4) оплата, що проводиться в строк.

Позивач - ТОВ "Петрол Груп Лімітед" в відповіді на відзив за вх.№01-75/7414/23 від 04.12.2023 з посиланням на п 4.8. договору поставки нафтопродуктів №09-12/2022-1 ДП від 09.12.2022 зазначає, що відповідно до здійсненої оплати на суму 188 000 грн. зарахування грошових зобов`язань по даному договору здійснено на суму 20 322,19 грн. пені, 5871,78 грн. 30% річних, 28 200 грн. відсотків за користування чужими грошима та 133 606,03 грн. основної заборгованості.

Відтак, просить суд закрити провадження щодо стягнення з відповідача 20 322,19 грн. пені, 5871,78 грн. 30% річних, 28 200 грн. відсотків за користування чужими грошима та 133 606,03 грн. основної заборгованості та стягнути з відповідача залишок заборгованості в розмірі 54 393,97 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Зважаючи на те, що відповідач після звернення позивача до суду з даним позовом та після відкриття судом провадження у даній справі сплатив 188 000 грн., які позивач зараховує на підставі п. 4.8. договору поставки нафтопродуктів №09-12/2022-1 ДП від 09.12.2022, як сплату 20 322,19 грн. пені, 5871,78 грн. 30% річних, 28 200 грн. відсотків за користування чужими грошима та 133 606,03 грн. основної заборгованості.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у частині 18 931,73 грн. підставної пені, 5871,78 грн. 30% річних, 28 200 грн. відсотків за користування чужими грошима та 134 996,49 грн. основної заборгованості на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору.

Відтак, враховуючи встановлені обставини справи та положення укладеного між сторонами договору поставки нафтопродуктів №09-12/2022-1 ДП від 09.12.2022, зокрема, пункту 4.8., суд дійшов висновку про стягнення з відповідача несплаченої суми основного боргу в розмірі 53 003,51 грн.

Згідно ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, згідно з нормами статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Правилами статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 9 статті 129 ГПК України визначено, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, з покладенням судового збору на відповідача пропорційно задоволеним вимогам в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 75, 76-80, 123, 126, 129, 231, 232, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Провадження у справі в частині стягнення 18 931,73 грн. підставної пені, 5871,78 грн. 30% річних, 28 200 грн. відсотків за користування чужими грошима та 134 996,49 грн. основної заборгованості закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору.

2. Позов задоволити частково.

3. Стягнути з Фермерського господарства "КОРСОЙЛ-АГРО" (45630, Луцький район, село Княгининок, вулиця Бригадний Двір, будинок 16, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрол Груп Лімітед" (43016, місто Луцьк, вулиця Кафедральна, будинок 10, ) 53 003,51 грн. основної заборгованості та 2834,37 грн. витрат пов`язаних з оплатою судового збору.

4. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя В. М. Дем`як