ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" січня 2024 р. Cправа № 902/875/23

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши без виклику представників сторін, матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (пр. Любомира Гузара, 44, м. Київ, 03065)

до: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" (пров. Костя Широцького, 24, м. Вінниця, 21012

про стягнення 43 158 585,72 грн.

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Господарського суду Вінницької області перебуває справа № 902/875/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 43 158 585,72 грн, з яких: 31 125 864,68 грн - основна заборгованість; 7 763 211,69 грн - пеня; 3 461 231,02 грн - інфляційні втрати; 808 278,33 грн - три відсотки річних та судові витрати.

Суд, ухвалою від 14.09.2023, провадження у справі №902/875/23 зупинив до закінчення розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №918/686/21 та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

З огляду на те, що відпали підстави, що зумовили зупинення провадження у справі, суд, ухвалою від 29.12.2023 поновив провадження у справі з призначенням підготовчого засідання на 18.01.2023.

15.01.2024 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшло клопотання №б/н від 15.01.2024 (вх. № 01-34/451/24) представника відповідача - адвоката Приходька С.В., за змістом прохальної частини якого відповідач просить забезпечити докази шляхом проведення у справі комплексної судової експертизи.

Дослідивши заяву про забезпечення доказів, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 110 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

У разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Якщо ухвала про забезпечення доказів на момент її скасування була виконана повністю або частково - отримані судом докази (показання свідків, висновки експертів тощо) не можуть бути використані в іншій справі.

Особа, яка подала заяву про забезпечення доказів, зобов`язана відшкодувати судові витрати, а також збитки, спричинені у зв`язку із забезпеченням доказів, у разі неподання позовної заяви у строк, зазначений в частині п`ятій цієї статті, а також у разі відмови в позові.

Зі змісту наведених норм слідує, що суд забезпечує докази за наявності підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Отже, забезпечення доказів - це механізм збору доказів, що гарантує збереження доказів, необхідних для підтвердження певних обставин у справі. При цьому збереження доказів зумовлене існуванням обставин, які свідчать про можливу втрату таких доказів або ускладнення чи неможливість їх подання.

Відтак, аналізуючи вищевикладене, слід зазначити, що заяву про забезпечення доказів відрізняє від звичайного клопотання про виклик свідка, витребування доказу чи призначення експертизи те, що у ній необхідно вказати на ті обставини, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим. Саме ці обставини зумовлюють необхідність забезпечення доказів, щоб вони все-таки змогли бути використані для з`ясування обставин у справі.

Тобто забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі № 9901/845/18, від 09.10.2019 р. у справі № 9901/385/19.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем у своєму клопотанні у відповідності до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74, ст. 110 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних, допустимих та достатніх доказів, що б підтверджували наявність обставин, передбачених ст. 110 Господарського процесуального кодексу України, необхідних для забезпечення доказів, а також розумність і адекватність вимог заявника.

При цьому, саме лише посилання на структурні зміни експлуатації та підпорядкування газорозподільної системи не є достатньою обставиною, що свідчить про унеможливлення/утруднення збирання чи подання відповідних доказів або імовірність їх втрати у майбутньому.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та те, що відповідачем у своєму клопотанні жодним чином не обґрунтовано необхідність забезпечення доказів, та не надано суду усіх належних, допустимих та достатніх доказів, що б підтверджували наявність обставин, передбачених ст. 110 Господарського процесуального кодексу України, необхідних для забезпечення доказів, розумність і адекватність вимог відповідача, то у суду відсутні правові підстави для забезпечення доказів за клопотанням відповідача.

Поміж з тим, ч. 3 ст. 111 ГПК України передбачено, що за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду заяви про вжиття запобіжних заходів (з набранням чинності 15.12.2017 нової редакції ГПК України - забезпечення доказів) сплачується судовий збір у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 514,00 грн).

Проте матеріали клопотання про забезпечення доказів не містять доказів сплати судового збору за подання вказаного клопотання у встановленому законодавством розмірі.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про невідповідність поданого представником відповідача клопотання про забезпечення доказів господарським процесуальним нормам та необхідність його повернення.

При цьому, з огляду на те, що клопотання №б/н від 15.01.2024 (вх. № 01-34/451/24) надійшло через підсистему ЄСІТС "Електронний суд", тобто наявне в електронному вигляді, тому не підлягає фактичному поверненню відповідачу.

Керуючись статтями 110, 111, 112, 234 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання №б/н від 15.01.2024 (вх. № 01-34/451/24) представника відповідача Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" про забезпечення доказів повернути.

Примірник ухвали надіслати сторонам, адвокату Пилипчук В.Є. та адвокату Приходьку С.В. - до електронних кабінетів в ЄСІТС.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України з моменту її підписання суддею та в порядку п. 14 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом строків, встановлених ст. 256 ГПК України.

Дата складання повного тексту ухвали 17.01.2024.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи