ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2024 р. Справа№ 910/8376/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Кропивної Л.В.

Руденко М.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

розглянувши апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2023 у справі №910/8376/23 (суддя Лиськов М.О.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення 5 472,33 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі-відповідач) 5 472,33 грн., з яких 1296,35 грн. 3% річних, 3611,85 грн. інфляційних втрат, 564,13 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відповідача обов`язку з виплати на користь позивача на підставі підпункту "ґ" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" 1296,35 грн. 3% річних, 3611,85 грн. інфляційних втрат, 564,13 грн. пені.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.09.2023 у справі №910/8376/23 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

При цьому, відповідачу відмовлено у задоволенні заяви про покладення на позивача 1 500 грн. витрат правничої допомоги.

Наведена відмова мотивована тим, що матеріали справи не містять доказів складання між Моторним (транспортним) страховим бюро України та Адвокатським об`єднанням "Інс.Лоу Груп" Акту виконаних робіт на виконання п. 5.3 Договору.

При цьому, матеріали справи також не містять доказів оплати відповідачем наданих послуг Адвокатським об`єднанням "Інс.Лоу Груп", що, враховуючи відсутність доказів складення акту виконаних робіт, могло б свідчити про реальне прийняття відповідачем адвокатських послуг.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду в частині розподілу судових витрат та покласти на позивача витрати правничої допомоги в сумі 1 500 грн., понесені відповідачем в суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що оскільки договором про надання правової допомоги визначено фіксовану суму гонорару, а тому вимога суду щодо надання Акту виконаних робіт є надмірним формалізмом.

Крім цього, скаржник вказує, що гонорар не залежить від кількості проведених процесуальних дій.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2023 у справі №910/8376/23; учасникам справи встановлено строк для подання відзивів, заперечень на апеляційну скаргу та інших заяв/клопотань; роз`яснено учасникам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - скасуванню в частині розподілу витрат правничої допомоги, з наступних підстав.

Як вже було вказано, оскаржуваним рішенням було відмовлено у задоволенні позовних вимог.

При цьому, відповідачу відмовлено у задоволенні заяви про покладення на позивача 1 500 грн. витрат правничої допомоги.

Вказане рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови у задоволенні заяви відповідача про покладення на позивача 1 500 грн. витрат правничої допомоги, а тому виходячи з положень ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У даному випадку, відповідачем у відзиві на позовну заяву було заявлено про витрати правничої допомоги та надано відповідні докази.

Відповідач на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції надав копії: Договору №4.1/12-10/2021 про надання послуг в сфері права від 12.10.2021, додаткової угоди від 28.12.2021 до договору від 12.10.2021 № 4.1/12-10/2021, додаткової угоди №942 до договору від 01.06.2023.

Так, 12.10.2021 між Моторним (транспортним) страховим бюро України (замовник) та Адвокатським об`єднанням "Інс.Лоу Груп" (виконавець) укладено Договір №4.1/12-10/2021 про надання послуг в сфері права, за умовами якого замовник доручає, а виконавець за винагороду приймає на себе зобов`язання надавати послуги у сфері права. Послуги, що надаються на підставі договору, складаються з комплексу дій та/чи самостійних операцій, необхідних і достатніх для досягнення мети, визначеної замовником, за конкретними дорученнями замовника і можуть включати в себе у тому числі, але не тільки:

- надання правової інформації, консультацій, роз`яснень і рекомендацій із правових питань;

- правову експертизу;

- складання правових висновків, заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- захист прав та законних інтересів замовника, у тому числі у формі представництва інтересів замовника в судах (не залежно від спеціалізації та інстанційності), інших органах, установах, організаціях, підприємствах, третейських судах та перед фізичними особами;

- здійснення дій, спрямованих на врегулювання наявної дебіторської та кредиторської заборгованості замовника;

- супровід судових справ (проваджень), виконавчих проваджень;

- доопрацювання пропозицій (проектів) замовника щодо внесення змін до актів законодавства у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, приведення їх у відповідність до вимог нормопроектувальної техніки з метою забезпечення реєстрації відповідних проектів законодавчих актів.

Згідно з пунктом 4.1 договору надання послуг замовнику здійснюється на підставі договору та додаткових угод до нього, які є його невід`ємними частинами. У додатковій угоді обов`язково зазначаються відомості про справу за якою надаються послуги, якщо здійснення дій спрямовано на врегулювання дебіторської чи кредиторської заборгованості замовника.

За умовами пункту 5.2 договору вартість послуг, що надаються виконавцем у справах, у яких замовник є відповідачем (співвідповідачем, цивільним відповідачем) або третьою особою, а також в інших випадках, визначається наступним чином:

- 1 000,00 грн - у справі, в якій замовник є третьою особою (пункт 5.2.1);

- 1 000,00 грн - у справі, в якій ціна позову визначена до 4 999,00 грн (пункт 5.2.2);

- 1 500,00 грн - у справі, в якій ціна позову визначена в межах від 5 000,00 грн до 9 999,00 грн (пункт 5.2.3);

- 2 000,00 грн - у справі, в якій ціна позову становить 10 000,00 грн і більше (пункт 5.2.4);

- 500,00 грн - представництво замовника в судах апеляційної чи касаційної інстанції по будь-якій справі, що зазначена у пунктах 5.2.1-5.2.3 договору. Вартість послуг в інших випадках, визначається додатковими угодами.

Між сторонами 01.06.2023 укладено додаткову угоду №942 до договору, у якій погодили, що замовником передано, а виконавцем прийнято завдання на ведення від імені замовника, зокрема, справу за внутрішнім обліковим номером 336/23, за позовом ТОВ "Маркс.Капітал" до МТСБУ, з сумою позову - 5 472,33 грн, вартість послуг становить - 1 500,00 грн.

Відповідно до пункту 2 додаткової угоди №712 до договору оплата послуг виконавця в розмірі, який вказаний в пункті 1 цієї угоди, здійснюється замовником шляхом безготівкового перерахунку коштів на поточний рахунок виконавця протягом 5 банківських днів з дати підписання сторонами Акту про виконані роботи.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).

Місцевим господарським судом підставою відмови заяви відповідача про покладення на позивача витрат правничої допомоги визначено відсутність доказів складання між Моторним (транспортним) страховим бюро України та Адвокатським об`єднанням "Інс.Лоу Груп" Акту виконаних робіт на виконання п. 5.3 Договору.

Стосовно наведеного висновку колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною третьою статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права (постанови Верховного Суду від 16.10.2023 у справі № 910/21401/21, від 09.10.2023 у справі №910/18932/21, від 23.10.2023 у справі №910/19126/21).

У даному випадку розмір гонорару є фіксованим, а тому не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.

З матеріалів справи вбачається надання адвокатом Проц А.В. відповідачу послуг правничої допомоги, пов`язаних з розглядом справи в суді першої інстанції, а саме послуг по складанню відзиву на позовну заяву та заяви про зупинення провадження у справі.

Враховуючи наведене, відсутність Акту виконаних робіт жодним чином не перешкоджало місцевому господарському суду встановити обставини щодо реальності надання адвокатом відповідачу послуг правничої допомоги.

Отже, у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови у задоволенні заяви відповідача.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21).

У цій справі клопотання про зменшення розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу чи інших заяв щодо неспівмірності таких витрат зі складністю справи, ціною позову тощо позивачем не подано.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає доведеним понесення МТСБУ витрат на професійну правничу допомогу у заявленому до їх стягнення розмірі, відтак вимоги відповідача про покладення на позивача вказаних судових витрат підлягають задоволенню.

Таким чином, оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні заяви відповідача про розподіл витрат правничої допомоги, з прийняттям нового - про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 1 500 грн. витрат правничої допомоги.

В решті рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2023 у справі №910/8376/23 - залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2023 у справі №910/8376/23 в частині відмови у задоволенні заяви відповідача про розподіл витрат правничої допомоги, задовольнити повністю.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2023 у справі №910/8376/23 в частині відмови у задоволенні заяви відповідача про розподіл витрат правничої допомоги скасувати та прийняти нове, яким заяву відповідача задовольнити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 1 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

4. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2023 у справі №910/8376/23 - залишити без змін.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку з урахуванням вимог п. 2 ч. 3 ст. 286 Господарського процесуального кодексу України шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 15.01.2024 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді Л.В. Кропивна

М.А. Руденко