РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2024Справа № 910/16487/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртвін"

до Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав"

про стягнення 23 814,00 грн

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртвін" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Громадської спілки «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» про стягнення 23 814,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов Договору про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського прав і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення №02-19/11/20 у частині повідомлення відповідачем про втрату статусу акредитованої організації, з огляду на що позивач просить суд стягнути 23 814,00 грн безпідставно отриманих коштів.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2023 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

У встановлений судом строк відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У частині 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві, суд

ВСТАНОВИВ:

Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 10.09.2019 № 14 "Про акредитацію організації колективного управління" акредитовано організацію колективного управління Громадську спілку "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" у сфері обов`язкового колективного управління - кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, строком на три роки.

Строк акредитації становить три роки, а саме: з 10.09.2019 року по 10.09.2022 року.

Відповідний Реєстр організацій колективного управління розміщений на офіційному сайті Мінекономіки https://me.gov.ua/ за посиланням: Головна" Діяльність" Інтелектуальна власність " Колективне управління у сфері авторського права і суміжних прав.

Відповідно до п.1 ч.6 ст. 12 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» обов`язкове колективне управління поширюється на всю територію України та здійснюється щодо майнових прав усіх правовласників за відповідною категорією у сферах, щодо яких акредитовано організацію, у тому числі тих, що не укладали договір про управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав з акредитованою організацією, незалежно від обраного такими правовласниками способу управління належними їм правами.

Згідно з пп.4) п.2 ч.6 ст. 12 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» обов`язкове колективне управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав здійснюється виключно у таких сферах, зокрема, як кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення.

ТОВ "Укртвін" є провайдером програмної послуги на підставі ліцензії Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення серії НР № 00283-п від 30.11.2015 та здійснює на території України кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртвін" (Провайдер) та Громадською спілкою "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" (Спілка) укладено Договір про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського прав і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення №02-19/11/20 (далі - Договір), відповідно до п. 2.1. якого на умовах визначених цим Договором, Спілка надає Провайдеру дозвіл на використання Об`єктів прав шляхом ретрансляції на Територію, а Провайдер зобов`язувався виплачувати Спілці щоквартальну винагороду (відрахування) відповідно до цього Договору.

Згідно з пп.1 та пп.6 п.1 Договору провайдер - юридична особа, або фізична особа-підприємець, яка здійснює кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав і є користувачем згідно з ст.1 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав».

Тариф - розмір щомісячної винагороди (відрахування на користь правовласників) за використання Об`єктів прав за кожного абонента, затверджений у відповідності до процедури переговорів, передбаченої Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", за якою рішення оформлене Протоколом переговорів щодо остаточних розмірів тарифів за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення від 09 квітня 2020 року.

Відповідно до п. 3.1.1. Договору Провайдер зобов`язаний сплачувати за надання дозволу щоквартально за кожен звітний період (квартал) не пізніше 30-ти календарних днів після закінчення кожного звітного кварталу на поточний рахунок Спілки суму винагороди (відрахування), розрахованої у відповідності до цього Договору.

Судом встановлено, що Провайдер сплатив Спілці щоквартальну винагороду (відрахування) за 3 квартал 2022 року, за 4 квартал 2022 року та за 1 квартал 2023 року всього в сумі 29 706,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №1065 від 01.05.2023 на суму 11 616,00 грн, №1087 від 24.05.2023 на суму 8 838,00 грн та №1028 від 13.03.2023 на суму 9 252,00 грн.

При цьому, зважаючи на втрату Спілкою статусу акредитованої організації у сфері «кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення», Провайдер звернувся до Спілки з листом від 05.07.2023 №05/07-1, у якому просив протягом 7 календарних днів з дати отримання цього листа, повернути вищевказані кошти (докази направлення містяться в матеріалах справи).

Проте, як зазначає позивач, вимоги відповідачем виконані не були, відповідну суму коштів на рахунок позивача не повернуто, що і стало підставою для звернення до суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем умов Договору про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського прав і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення №02-19/11/20 у частині повідомлення відповідачем про втрату статусу акредитованої організації, з огляду на що позивач просить суд стягнути 23 814,00 грн безпідставно отриманих коштів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині третій статті 203 ЦК України закріплено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом було встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено Договір про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського прав і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення №02-19/11/20, відповідно до п. 2.1. якого на умовах визначених цим Договором, Спілка надала Провайдеру дозвіл на використання Об`єктів прав шляхом ретрансляції на Територію, а Провайдер зобов`язався виплачувати Спілці щоквартальну винагороду (відрахування) відповідно до цього Договору.

Водночас, судом було встановлено, що Громадська спілка "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" була акредитованою організацією колективного управління у сфері обов`язкового колективного управління - кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення з 10.09.2019 по 10.09.2022.

Відповідно до ч.11 та ч.12 ст. 16 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» інформація про акредитацію організації колективного управління вноситься до Реєстру організацій колективного управління.

Строк акредитації організації колективного управління становить три роки. За чотири місяці до закінчення строку акредитації організації колективного управління Установа оголошує новий відкритий конкурс.

Таким чином, строк акредитації Спілки закінчився 10.09.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Частина 2 даної статті передбачає, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При цьому, за змістом ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України, при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до п. 5.2. Договору сторони домовились, що строк дії цього Договору встановлюється з дати його укладення і діє до 31 грудня 2025 року за умови, що Спілка буде мати статус акредитованої організації колективного управління для сфери використання об`єктів авторського права і суміжних прав шляхом кабельної ретрансляції у встановленому законодавством порядку.

Згідно з п. 5.5. Договору цей договір вважається автоматично припиненим у разі втрати Спілкою статусу акредитованої організації у сфері «кабельна ретрансляція об`єктів авторського права та суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення» з моменту втрати Спілкою такого статусу без необхідності укладання Сторонами будь-яких додаткових Документ сформований в системі правочинів до цього Договору

При цьому, як зазначено у листі Міністерства економіки України №3921-07/40996-07 від 08.08.2023, Мінекономіки не приймало рішення про продовження терміну акредитації Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" у сфері обов`язкового колективного управління "кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення". Станом на дату надання відповіді у вищезазначеній сфері відсутня акредитована організація колективного управління.

Відтак, зважаючи на вищевикладене, Договір є припиненим у зв`язку з закінченням строку акредитації Спілки.

Відповідно до положень ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

- повернення виконаного за недійсним правочином;

- витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

- повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

- відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Разом з тим, норми даної статті підлягають застосуванню, коли одна сторона безпідставно утримує майно іншої сторони та при цьому в неї відсутнє відповідне договірне зобов`язання з повернення цього майна.

При тому, набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Відповідні висновки про застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду України від 03.06.2015 №6-100цс15 та постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 927/468/17, від 07.05.2018 у справі № 921/512/17-г.

Суд зазначає, що норми розділу 83 Цивільного кодексу України (Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави) є загальними нормами, що регулюють зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, що можуть слугувати засобом регулювання правовідносин за відсутності спеціальних норм.

При цьому, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24 вересня 2014 року у справі № 6-122цс14, відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Як було встановлено судом, позивач сплатив відповідачу щоквартальну винагороду (відрахування) за 3 квартал 2022 року, за 4 квартал 2022 року та 1 квартал 2023 року, що підтверджується платіжними інструкціями №1065 від 01.05.2023, №1087 від 24.05.2023 та №1028 від 13.03.2023.

Поряд з цим, відповідачем в межах розгляду даної справи не надано доказів, які б спростовували доводи позивача, а саме підтверджували наявність правової підстави для отримання спірної суми коштів, зокрема, підтверджували наявність акредитації відповідача та договірних зобов`язань між сторонами у періоди, за які позивачем здійснювалася оплата, а саме: вересень 2022 року (з 11.09.2022 по 30.09.2022), 4 квартал 2022 року (жовтень 2022 року - грудень 2022 року), 1 квартал 2023 року (січень 2023 року - березень 2023 року).

Судом було встановлено, що позивачем на адресу відповідача направлено лист від 05.07.2023 №05/07-1, у якому позивач просив відповідача протягом 7 календарних днів з дати отримання цього листа, повернути вищевказані кошти (докази направлення містяться в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на встановлені вище обставини, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження повернення відповідачем позивачу грошових коштів, суд дійшов до висновку, що грошові кошти у розмірі 22 832,00 грн (1 964,00 грн за період з 11.09.2022 по 30.09.2022, 9 252,00 грн за 4 квартал 2022 року та 11 616,00 грн за 1 квартал 2023 року) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача як такі, що набуті відповідачем без достатньої правової підстави, а відтак, позовні вимоги ТОВ "Укртвін" підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" (01021, місто Київ, вулиця Шовковична, будинок 10, офіс 28; ідентифікаційний код: 43080257) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртвін" (02121, місто Київ, вулиця Декабристів, будинок 3; ідентифікаційний код: 39520201) 22 832 (двадцять дві тисячі вісімсот тридцять дві) грн 00 коп. заборгованості та 2 573 (дві тисячі п`ятсот сімдесят три) грн 32 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева