УХВАЛА

01.01.2024Справа № 910/19204/23

Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ТРАК»
до проДочірнього підприємства «КИЇВСЬКЕ ОБЛАСНЕ ДОРОЖНЄ УПРАВЛІННЯ» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» відшкодування збитків у розмірі 97 040 грн. 69 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ТРАК» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства «КИЇВСЬКЕ ОБЛАСНЕ ДОРОЖНЄ УПРАВЛІННЯ» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» про відшкодування збитків у розмірі 97 040 грн. 69 коп.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, приходить до висновку про необхідність передачі матеріалів позовної заяви №910/19204/23 за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи №44/258-б про санацію Дочірнього підприємства «КИЇВСЬКЕ ОБЛАСНЕ ДОРОЖНЄ УПРАВЛІННЯ» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ», з наступних підстав.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті першому статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]».

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ТРАК» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства «КИЇВСЬКЕ ОБЛАСНЕ ДОРОЖНЄ УПРАВЛІННЯ» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» про відшкодування збитків у розмірі 97 040 грн. 69 коп. внаслідок нереєстрації податкових накладних.

Однак, Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2013 року по справі №44/258-б відкрито процедуру санації Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", призначено керуючим санацією директора Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" Проника Ореста Юрійовича.

Як вбачається з інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Дочірнє підприємство «КИЇВСЬКЕ ОБЛАСНЕ ДОРОЖНЄ УПРАВЛІННЯ» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» перебуває в процесі провадження у справі про банкрутство, санації.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно з ч. 9 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з питань банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Кодексу України з питань банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

У ч. 4 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з питань банкрутства зазначено установити, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Суд зазначає, що аналіз ст. 7 Кодексу України з питань банкрутства дає підстави дійти висновку, що до юрисдикції господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, віднесені не тільки майнові, а й немайнові спори, що виникають як з приватних, так і публічних правовідносин, у яких боржник є стороною (позивачем або відповідачем).

З огляду на те, що метою внесення законодавчих змін щодо поглиблення принципу концентрації у межах справи про банкрутство всіх спорів, пов`язаних з боржником та його майном, є закріплення засад ефективного судового контролю за діяльністю такого боржника, поверненням його майна для відновлення платоспроможності або формування ліквідаційної маси, достатньої для задоволення кредиторських вимог, до критеріїв визначення, чи підлягає розгляду у межах справи про банкрутство спір, стороною якого є боржник, можна віднести також такі умови: - вирішення спору стосується питання щодо формування активів боржника; - впливає на суб`єктний склад сторін та учасників у справі про банкрутство, їхні права, інтереси та(або) обов`язки.

Розгляд спорів, стороною яких є боржник, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, саме тим судом, який розглядає справу про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підступності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до боржника, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Таким чином, положення Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

В постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.08.2023 у справі №911/166/23, суд виснував, що тлумачення приписів частин другої - четвертої, шостої статті 5 КУзПБ свідчить, що при перевірці плану санації на суд покладається обов`язок надати оцінку, зокрема, відповідності плану санації вимогам цього Кодексу на предмет наявності в ньому обов`язкових умов визначених частиною другою цієї статті, вигідності виконання плану санації для кредиторів у порівнянні з ліквідацією, опираючись на відомості ліквідаційного аналізу; з`ясування розміру задоволених вимог кредиторів, у тому числі для кредиторів, які проголосували проти схвалення плану санації, зокрема через аналіз та співставлення розміру задоволених вимог кредиторів у разі введення процедури ліквідації порівняно із таким розміром, що передбачається планом санації, який не має бути меншим; дотримання порядку та умов схвалення плану санації, у тому числі участі у схваленні заінтересованих осіб стосовно боржника.

Ураховуючи наведене, КУзПБ передбачена певна сукупність умов, які підлягають включенню до плану санації за наявності яких, розглянутий та схвалений кредиторами з дотриманням порядку визначеного статтею 5 КУзПБ план санації, підлягає затвердженню судом. Невідповідність змісту плану санації вимогам законодавства та недотримання порядку його схвалення є підставою для відмови у його затвердженні (висновки викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.02.2022 у справі № 908/1817/21).

Таким чином, для регулювання відносин неплатоспроможності суб`єкта господарювання, суттєве значення має принцип судового нагляду у відносинах неплатоспроможності, що згідно приписів статті 5 КУзПБ здійснюється в межах розгляду заяви про затвердження плану санації до відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, з огляду на виключну підсудність спорів щодо боржника, яка визначена статтею 7 КУзПБ, а не в межах окремого позову, що поданий загальному порядку.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що майнові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ТРАК» до Дочірнього підприємства «КИЇВСЬКЕ ОБЛАСНЕ ДОРОЖНЄ УПРАВЛІННЯ» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» про відшкодування збитків у розмірі 97 040 грн. 69 коп. можуть вплинути на склад ліквідаційної маси боржника.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що в даному випадку у спірних правовідносинах пріоритетними до застосування є норми Кодексу України з процедур банкрутства, а застосування загальних положень норм чинного законодавства України не повинно суперечити положенням спеціального Закону про банкрутство.

Отже, оскільки позовні вимоги у даній справі є майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито справу про банкрутство (відповідача у даній справі), дана позовна заява не підлягає розгляду в позовному провадженні, а може бути розглянута тільки господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

За таких обставин, враховуючи те, що предметом позову у даній справі є відшкодування збитків у розмірі 97 040 грн. 69 коп., а справа про санацію Дочірнього підприємства «КИЇВСЬКЕ ОБЛАСНЕ ДОРОЖНЄ УПРАВЛІННЯ» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» перебуває у провадженні Господарського суду міста Києва, Суд дійшов висновку, що матеріали позовної заяви №910/19204/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ТРАК» до Дочірнього підприємства «КИЇВСЬКЕ ОБЛАСНЕ ДОРОЖНЄ УПРАВЛІННЯ» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» про відшкодування збитків у розмірі 97 040 грн. 69 коп. підлягає направленню за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи №44/258-б про санацію Дочірнього підприємства «КИЇВСЬКЕ ОБЛАСНЕ ДОРОЖНЄ УПРАВЛІННЯ» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ».

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною третьою статті 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Отже, враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України, Суд приходить до висновку, що дана позовна заява не підсудна Господарському суду міста Києва та про доцільність направлення позовної заяви №910/19204/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ТРАК» до Дочірнього підприємства «КИЇВСЬКЕ ОБЛАСНЕ ДОРОЖНЄ УПРАВЛІННЯ» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» про відшкодування збитків у розмірі 97 040 грн. 69 коп. на розгляд до Господарського суду міста Києва в межах справи №44/258-б про санацію Дочірнього підприємства «КИЇВСЬКЕ ОБЛАСНЕ ДОРОЖНЄ УПРАВЛІННЯ» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ».

Керуючись статтями 20, 29, 30, 31, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Матеріали позовної заяви №910/19204/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ТРАК» до Дочірнього підприємства «КИЇВСЬКЕ ОБЛАСНЕ ДОРОЖНЄ УПРАВЛІННЯ» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» про відшкодування збитків у розмірі 97 040 грн. 69 коп. передати за підсудністю до Господарського суду міста Києва в межах справи №44/258-б про санацію Дочірнього підприємства «КИЇВСЬКЕ ОБЛАСНЕ ДОРОЖНЄ УПРАВЛІННЯ» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ».

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 01 січня 2024 року.

Суддя О.В. Чинчин