ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.01.2024м. СумиСправа № 920/899/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А., розглянувши без повідомлення учасників за наявними матеріалами справу № 920/899/23

за позовом Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (40021, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 179, )

до відповідача Приватної фірми Торгово - сервісне підприємство ВЕК (40024, вул. СКД, буд. 44, кв. 25, м. Суми, )

про стягнення 9991 грн 38 коп.

1. Короткий зміст позовних вимог, заперечень проти позову, короткий зміст ухвал суду та хід розгляду справи.

1.1. У серпні 2023 позивач звернувся до Господарського суду Сумської області з позовною заявою, у якій просить суд стягнути з відповідача - Приватної фірми Торгово-сервісне підприємство ВЕК на користь Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки зайво сплачений податок на додану вартість в розмірі 9991 грн 38 коп., який було сплачено позивачем, в рамках договору № 27 від 04.07.2022, за товар ціною 59948 грн 28 коп.; стягнути з Приватної фірми Торгово-сервісне підприємство ВЕК на користь Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки кошти, витрачені на сплату судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нульова ставка податку на додану вартість, відповідно до підпункту г підпункту 195.1.2 пункту 195.1 ст. 195 розділу V Податкового Кодексу та Постанови КМУ № 178 застосовується як до операцій з постачання для потреб Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки двигунів та інших запасних частин до транспортних засобів, так і до операцій з постачання будь-яких інших товарів, що використовуються для забезпечення транспорту (інші паливно - мастильні матеріали, запасні частини, комплектуючі, охолоджуючі рідини, інструменти та додаткове обладнання, визначені відповідними нормативними та технічними документами). Враховуючи викладені норми діючого законодавства, позивач вважає, що податок на додану вартість в розмірі 9991 грн 38 коп., сплачений за договором № 27, має бути повернутий позивачу.

1.2. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2023, справу призначено судді Джепі Ю.А.

1.3. Ухвалою від 07.08.2023 Господарський суд Сумської області постановив залишити без руху позовну заяву Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки; встановити Сумському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки строк для усунення недоліків позовної заяви протягом дев`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду доказів сплати судового збору в сумі 2684,00 грн. у встановлених порядку і розмірі, або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

1.4. 18.08.2023 від позивача надіслано, через систему Електронний суд, клопотання від 18.08.2023 про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви (вх. № 3154 від 18.08.2023) та клопотання (вх. № 727 від 18.08.2023) про долучення доказів сплати судового збору, відповідно до якого позивачем виконанні вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

1.5. Ухвалою від 21.08.2023 Господарський суд Сумської області постановив залишити без розгляду клопотання від 18.08.2023 (вх № 3154 від 18.08.2023) про продовження процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви, за не актуальністю. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін про час судового засідання за наявними у справі матеріалами; призначити розгляд справи по суті на 26.09.2023. Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог статей 165, 251 Господарського процесуального кодексу України протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються: 1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; 2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. До відзиву, підписаного представником відповідача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника відповідача. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (статті 165 Господарського процесуального кодексу України). Встановити позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив відповідно до статті 166 ГПК України. Встановити відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечення із урахуванням вимог статей 167, 251 Господарського процесуального кодексу України.

1.6. Представник відповідача - директор Майборода В.В. подав суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи (вх. № 5747 від 12.09.2023).

1.7. Відповідач подав суду відзив від 22.09.2023 б/н на позовну заяву (вх. № 3647 від 22.09.2023), відповідно до якого просить суд поновити строк для подання відзиву та відмовити в задоволенні позову, стягнути з позивача витрати на правничу допомогу. Відповідач зазначає, що правові підстави для повернення ПДВ в сумі 9991 грн 38 коп. відсутні, оскільки ціна товару з урахуванням ПДВ визначена у договорі. Договір є дійсним, тому обов`язкова умова застосування ст. 1212 ЦК України, а саме: набуття майна без достатньої правової підстави, відсутня.

1.8. Ухвалою від 02.10.2023 Господарський суд Сумської області постановив відкласти розгляд справи № 920/899/23 на 31.10.2023 без повідомлення (виклику) сторін про дату, час і місце судового засідання.

1.9. Позивач подав суду відповідь на відзив № 12/1380 від 04.10.2023 (вх. № 6358 від 09.10.2023), відповідно до якого вказує, що нульова ставка ПДВ передбачена п. г п. 195.1.2 п. 195 ст. 195 розділу V ПКУ та Постанови № 178 Деякі питання обкладання податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану застосовується як до операцій з постачання пального (товар для заправки), так і до операцій з постачання будь-яких інших товарів, що використовуються для забезпечення транспорту, при умові, що такі операції з постачання здійснюються категорії суб`єктів, що визначені Постановою № 178. Аналогічні висновки ДПС України виклала в індивідуальній податковій консультації від 12.04.2022 № 403/ІПК/99-00-21-03-02-05 Щодо застосування до операцій з постачання паливно-мастильних матеріалів, запасних частин до транспортних засобів та іншого майна нульової ставки ПДВ та в листі-роз`ясненні від 29.07.2022 № 8271/6/99-00-21-03-02-06.

1.10. Суддя Господарського суду Сумської області Джепа Ю.А. заявила самовідвід у справі № 920/899/23.

1.11. Ухвалою від 31.10.2023 Господарський суд Сумської області задовольнив самовідвід судді Джепи Юлії Артурівни у справі № 920/899/23. Постановив передати справу № 920/899/23 для визначення складу суду за допомогою автоматизованої системи документообігу суду.

1.12. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2023, справу № 920/899/23 призначено судді Жерьобкіній Є.А.

1.13. Ухвалою від 02.11.2023 Господарський суд Сумської області прийняв справу № 920/899/23 до розгляду, визначив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

1.14. За приписами ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарський суд, в межах наданих йому повноважень, створив належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

2. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

2.1. 04.07.2022 між Сумським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки в особі начальника центру Сіроштана Олексія Олександровича (Замовник) та Приватною фірмою Торгово-сервісне підприємство ВЕК в директора Майбороди Валерія Васильовича (Постачальник) укладено Договір № 27, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність замовника товар зазначений в специфікації (додаток № 1 до договору), що є невід`ємною частиною Договору за кодом Єдиного закупівельного словника ДК 021:20-3 Двигуни та їх частини на загальну суму 18868 грн 80 коп.; ДК 021:20-8 Апарати для дистилювання, фільтрування чи ректифікації на загальну суму 465 грн 78 коп.; ДК 021:20-6 Механічні запасні частини, крім двигунів і частин двигунів на загальну суму 40613 грн 70 коп., надалі Товар, а Замовник - прийняти і оплатити такий Товар.

2.2. Згідно п. 2.5 Договору, факт приймання - передачі Товару засвідчується уповноваженими представниками Сторін шляхом підписання видаткової накладної. Датою поставки Товару є дата підписання уповноваженими представниками Сторін видаткової накладної. Право власності на Товар переходить від Постачальника до Замовника з дати підписання Сторонами видаткової накладної.

2.3. Відповідно до п. 3.1 Договору, сума визначена у Договорі (з урахуванням всіх витрат, зборів та податків Постачальника) складає 59948 грн 28 коп. в т.ч. ПДВ 9991 грн 38 коп. Розрахунок суми наводиться в Додатку № 1 (Специфікація), який є невід`ємною частиною цього Договору.

2.4. Відповідно до п. 3.5. Договору, в ціну включаються витрати на транспортування товару Замовнику, складання та розвантаження у приміщенні Замовника, сплату податків і зборів (обов`язкових платежів), виконання гарантійних зобов`язань Постачальника, а також інші витрати Постачальника.

2.5. Відповідно до п. 5.1., 5.2. Договору, оплата проводиться після пред`явлення Постачальником видаткової накладної на товар, відповідних сертифікатів якості та акту приймання - передачі товару, протягом 10 робочих днів з моменту підписання накладної на отримання товару замовником. Ціна на товар є фіксованою і протягом дії Договору коригуванню не підлягає.

2.6. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до закінчення воєнного стану, але не пізніше 31.12.2022, а в частині розрахунків за отриманий товар до повного виконання (п. 10.1. Договору).

Всі зміни і доповнення до даного договору складаються у письмовій формі і підписуються обома сторонами. Виправлення в тексті договору та додаткових угод не допускаються (п. 11.2. Договору).

2.7. 05.07.2022 відповідачем було пред`явлено позивачу накладну № 317 на суму 59948 грн 28 коп. в т.ч. ПДВ 9991 грн 38 коп.

2.8. 06.07.2022 Сумським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки проведено оплату коштів у сумі 59948 грн 28 коп., у тому числі ПДВ 9991 грн 38 коп., що підтверджується копією платіжного доручення № 8 (внутрішній номер 217644322) від 06.07.2022.

2.9. Відповідачем було зареєстровано податкову накладну № 27 від 08.07.2022 (реєстраційний номер , дата реєстрації 01.08.2022).

2.10. Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, яким визначено наступне: територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Фінансове і матеріальне забезпечення заходів, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, які проводяться територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, здійснюється за рахунок і в межах коштів державного бюджету, а також інших джерел, не заборонених законодавством. Сумський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки утримується за рахунок коштів державного бюджету.

2.11. 02.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 178 Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану, відповідно до пунктів 1, 2 якої до припинення чи скасування воєнного стану операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби. Міністерства внутрішніх справ. Державної служби з надзвичайних ситуацій, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших утворених відповідно до законів військових формувань, їх з`єднань, військових частин, підрозділів, установ або організацій, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022.

2.12. Листом від 05.06.2023 № 5/932 Сумський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки звернувся до Приватної фірми Торгово-сервісне підприємство ВЕК з вимогою про повернення зайво витрачених бюджетних коштів на оплату податку на додану вартість.

Відповідь на вказаний лист Приватною фірмою Торгово-сервісне підприємство ВЕК не надано, кошти не повернуто.

2.13. У зв`язку з чим, позивач, керуючись ст. 1212 ЦК України, звернувся з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь податок на додану вартість у розмірі 9991 грн 38 коп. та судовий збір у розмірі 2684 грн 00 коп.

3. Мотиви, якими керувався суд, застосоване ним законодавство та висновки за наслідками розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

За приписами частин першої і третьої статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становить умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними (ч. 5 ст. 180 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 11 Закону України "Про ціни і ціноутворення" вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Отже, сторони на договірних засадах передбачають формування ціни за договором.

Згідно ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 217 Цивільного кодексу України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Згідно з підпунктом 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, ПДВ - це непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Згідно з підпунктами "а" і "б" п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Податкового кодексу України.

За своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем (замовником послуг).

Згідно із підпунктом "г" підпункту 195.1.2 статті 195 Розділу V Податкового кодексу України за нульовою ставкою оподатковуються операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту чи іншого спеціального контингенту Збройних Сил України, що бере участь у миротворчих акціях за кордоном України, або в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до пунктів 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 178 від 02.03.2022 "Про деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану" до припинення чи скасування воєнного стану операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Міністерства внутрішніх справ, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших утворених відповідно до законів військових формувань, їх з`єднань, військових частин, підрозділів, установ або організацій, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 76 - 79 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши докази у справі, господарський суд дійшов наступних висновків.

З позовної заяви вбачається, що позивач кваліфікує грошові кошти у розмірі 9991 грн 38 коп. як безпідставно набуті та просить стягнути їх з відповідача в порядку ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України).

За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Загальна умова частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України "Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави" застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок між збільшенням майна в однієї особи і відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувача), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених нормами статті 11 Цивільного кодексу України.

Зокрема, набуття відповідачем як однією зі сторін зобов`язання коштів за рахунок іншої сторони не в порядку виконання договірного зобов`язання, а поза підставами, передбаченими договором, внаслідок перерахування на рахунок відповідача понад вартість товару, який було поставлено, виключає застосування до правовідносин сторін норм зобов`язального права, а є підставою для застосування положень статті 1212 Цивільного кодексу України.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками відповідних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України.

Якщо поведінка набувача, потерпілого не свідчить про існування та виконання договірного зобов`язання, то у разі виникнення між ними спору щодо повернення майна, яке знаходиться у набувача, на спірні правовідносини поширюються положення статті 1212 Цивільного кодексу України.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 Цивільного кодексу України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Суд встановив, що 04.07.2022 між Сумським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки в особі начальника центру Сіроштана Олексія Олександровича (Замовник) та Приватною фірмою Торгово-сервісне підприємство ВЕК в директора Майбороди Валерія Васильовича (Постачальник) укладено Договір № 27, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність замовника товар зазначений в специфікації (додаток № 1 до договору), що є невід`ємною частиною Договору.

Сторони підписали специфікацію до договору, в якій визначили товар, що підлягає поставці за кодом Єдиного закупівельного словника ДК 021:20-3 Двигуни та їх частини на загальну суму 18868 грн 80 коп.; ДК 021:20-8 Апарати для дистилювання, фільтрування чи ректифікації на загальну суму 465 грн 78 коп.; ДК 021:20-6 Механічні запасні частини, крім двигунів і частин двигунів на загальну суму 40613 грн 70 коп. Всього без ПДВ 49956 грн 90 коп., в т.ч. ПДВ 9991 грн 38 коп. Всього з ПДВ 59948 грн 28 коп.

Відповідачем було пред`явлено позивачу накладну № 317 на суму 59948 грн 28 коп. в т.ч. ПДВ 9991 грн 38 коп.

06.07.2022 позивачем проведено оплату коштів у сумі 59948 грн 28 коп., у тому числі ПДВ 9991 грн 38 коп., що підтверджується копією платіжного доручення № 8 (внутрішній номер 217644322) від 06.07.2022.

Таким чином, відповідач отримав оплату в розмірі 59948 грн 28 коп., в тому числі ПДВ 9991 грн 38 коп., на правовій підставі, а саме у зв`язку з виконанням умов договору № 27 від 04.07.2022.

Враховуючи вищевикладене, укладений сторонами договір № 27 від 04.07.2022 є достатньою та належною правовою підставою сплати позивачем відповідачу грошових коштів у розмірі 59948 грн 28 коп., в тому числі ПДВ 9991 грн 38 коп.

Суд встановив, що договором не визначено цільового призначення товару.

Будь-які посилання стосовно того, що постачання двигунів та їх частин, апаратів для дистилювання, фільтрування чи ректифікації, механічних запасних частин, тощо здійснювалось з метою забезпечення транспорту Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Міністерства внутрішніх справ, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших утворених відповідно до законів військових формувань, їх з`єднань, військових частин, підрозділів, установ або організацій, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб забезпечення оборони України, тощо, договір № 27 від 04.07.2022 не містить.

Відповідач у відзиві зазначив, що до, під час та після укладення договору № 27 від 04.07.2022 не отримував від позивача інформації про те, що постачання товару здійснюється для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Отже, після отримання товару за спірним договором, в якому не визначено спеціального предмету та мети придбання товару, позивач має право розпоряджатися ним на власний розсуд як своєю власністю, зокрема, використати у власних потребах або передати його на будь-яких умовах третім особам, тощо.

У випадку передання позивачем такого товару на свій розсуд третім особам, між позивачем та третіми особами виникають свої, окремі правові відносини, які жодним чином не впливають на правовідносини між сторонами за договором № 27 від 04.07.2022. Таким чином, подальші дії з розпорядження позивачем своєю власністю не можуть створювати для відповідача будь-які правові наслідки.

Відповідач зауважує, що укладання договору і фактична поставка товару за договором відбулася після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 178 від 02.03.2022. З огляду на викладене, позивач, будучі обізнаним про набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 178 від 02.03.2022, мав можливість, укладаючи 04.07.2022 спірний договір, повідомити відповідача про те, що постачання товару буде здійснюватись для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, тощо та укласти такий договір із відповідними відомостями, а також без включення ПДВ до ціни договору.

Наявними у справі доказами підтверджено, що правочин № 27 від 04.07.2022 є правомірним, його недійсність прямо не встановлена законом, вимога про недійсність окремої його частини (пункту 3.1. договору в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість 20%) позивачем суду не заявлена. З огляду на викладене, сплачені позивачем відповідачу грошові кошти не можуть вважатися безпідставно набутими в розумінні ст. 1212 Цивільного кодексу України, оскільки отримані за умовами дійсного договору, укладеного між сторонами, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 9991 грн 38 коп. безпідставно набутих грошових коштів є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

4. Розподіл судових витрат.

Згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити повністю.

2. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане суддею 08.01.2024.

Суддя Є.А. Жерьобкіна