ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2024м. ДніпроСправа № 904/4484/23

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П. при секретарі судового засідання Скородумовій Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, 49000, м.Дніпро, вул.Центральна, 6,

до Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР", 03113, м.Київ, вул.Дегтярівська, 53,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Державний вищий навчальний заклад "Криворізький національний університет", 50027, м.Кривий Ріг, вул.Віталія Матусевича, 11,

про стягнення заборгованості та виселення

Представники:

від позивача: Іванченко Ірина Сергіївна

від відповідача: Чернець Ірина Андріївна

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР", в якій просить суд стягнути до Державного бюджету України заборгованість з неустойки у розмірі 211 072,43грн. та виселити відповідача з незаконно займаного приміщення, що перебуває у державній власності, а саме: частини площі нежитлових приміщень коридору 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 поверхів та частини площі приміщення технічного поверху площею 23,18 м.кв., розміщене за адресою: 50027, м.Кривий Ріг, вул.Дмитрова, 34/6, гуртожиток № 4 9-ти поверхової будівлі, що перебуває на балансі ДВНЗ "Криворізький національний університет".

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-5196-ОД від 20.03.2013р.

Ухвалою суду від 22.08.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

11.09.2023р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач не погоджується з позовними вимогами, оскільки позивач не виконав свого обов`язку щодо попередження про намір, який він повинен був вчинити згідно п.7.4 договору, пунктом 10.1. договору передбачений порядок пролонгації строку дії договору.відповідач продовжував виконувати свої зобов`язання за договором (сплата орендної плати, виконання обов`язку щодо страхування майна), а позивач продовжував їх приймати. Відповідач мав намір скористатися своїм правом на продовження договору і повідомив про це позивача до спливу строку договору оренди. Оскільки договір оренди №12/02-5195-ОД від 20.03.2013 був автоматично продовжений на підставі положень статті 17 Закону України Про оренду державного та комунального майна, статті 284 Господарського кодексу України та статті 764 Цивільного кодексу України, відсутні підстави для стягнення неустойки за порушення строків повернення орендованого майна.

Ухвалою суду від 28.09.2023р., залучено до участі у справі № 904/4484/23 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Державний вищий навчальний заклад "Криворізький національний університет", 50027, м.Кривий Ріг, вул.Віталія Матусевича, 11, .

Ухвалою суду від 19.10.2023р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, до 22.11.2023р., відкладено підготовче засідання по справі на 02.11.2023р.

30.10.2023р. до суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" надійшли письмові пояснення на позовну заяву в яких повідомив, що відповідач має заборгованість перед Балансоутримувачем, займану площу не звільнив, копії акта приймання-передачі майна між Орендарем та Орендодавцем не надав, намірів звільнити приміщення не виявило.

14.11.2023р. до суду від відповідача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме, копії листа ПрАТ «Київстар» № 24974/01 від 05.09.2023, копія акту звірки по договору № 12/02-5196-ОД від 20.03.2013р станом на 01.09.2023р., копія листа Криворізького національного університету від 08.11.2023р., копія листа ПрАТ «Київстар» від 10.11.2023р. № 32147/07 щодо повторного звернення з актом звірки, копія листа ПрАТ «Київстар» №31903/07 від 09.11.2023р.,копії платіжних доручень № 2249609 від 08.11.2023р., №2249607 від 08.11.2023р., № 2180667 від 14.08.2023р., № 2204004 від 14.09.2023р., № 2204119 від 14.09.2023р., № 2226330 від 13.10.2023р., № 2249608 від 08.11.2023р., № 2180668 від 14.08.2023р., №2180790 від 14.08.2023р., №2204003 від 14.09.2023р., № 2226331 від 13.10.2023р., №2227401 від 13.10.2023р.

29.11.2023р. до суду від відповідача через систему "Електронний суд" надійшли письмові пояснення в яких наголошує та те, що позивач не може вимагати стягнення неустойки з відповідача, за період з 24.02.2022р. по сьогоднішній день і далі, поки триває дія воєнного стану в Україні, відповідно до вимог ст.32 Закону України «Про електронні комунікації», ст. 9 Закону України «Про критичну інфраструктуру» та листа Національного центру оперативно-технічного управління мережами телекомунікацій від 14.04.2022 року №68/ВС/03-6, розпоряджень НЦУ № 245 від 16.05.2022 та № 256 від 21.05.2022 р., наявні обставини, які роблять неможливим демонтаж телекомунікаційного обладнання, з метою звільнення об`єкта мережи та повернення його Позивачу. Приватному акціонерному товариству «Київстар», як постачальнику електронних комунікаційних послуг заборонено здійснювати демонтаж технічних засобів та інших елементів мереж електронних комунікаційних, які розташовані на об`єкті оренди за оспорюваним договором. Відповідно у відповідача відсутня можливість повернути об`єкт оренди, відтак відсутня і вина в діях відповідача у неповерненні об`єкта оренди в період з 24.02.2022р. по 31.05.2023р. Таким чином, відсутність вини в діях Відповідача щодо неповернення об`єкту в період з 24.02.2022р. по 31.05.2023р. виключає настання відповідальності у вигляді неустойки в сумі 211 072,43 грн., що передбачена ч.2 ст.785 ЦК України.

26.12.2023р. до суду від позивача надійшов розрахунок заборгованості з орендної плати до державного бюджету за договором оренди від 20.03.2013 № 12/02-5196-ОД станом на 20.06.2023р.

Ухвалою суду від 26.12.2023р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.01.2024р.

11.01.2024р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якій зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 18 Законом України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-IX, договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.

В судове засідання з`явились представники позивача та відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

В судовому засіданні 11.01.2024р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Регіональним відділенням Фонду державного майна України у Дніпропетровській області, правонаступником якого відповідно до наказу Фонду державного майна України №39 від 17.01.2019 є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (далі - орендодавець) та Приватним акціонерним товариством "Київстар" (далі - орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-5196-ОД від 20.03.2013 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору (в редакції додаткової угоди від 10.04.2017р.) оренди орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме нерухоме майно частину площі нежитлових приміщень коридору 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 поверхів та частину приміщення технічного поверху (далі - майно) площею 23,18 м.кв., розміщене за адресою: 50027, м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, 34/б, гуртожиток № 4 9-ти поверхової (будівлі), що перебуває на балансі ДВНЗ "Криворізький національний університет" (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 24 січня 2017 року і складає за незалежною оцінкою 67 230,00грн.

Майно передається в оренду з метою розміщення оператору та провайдеру телекомунікацій, який надає послуги з доступу до Інтернет (пункт 1.2 договору).

Відповідно до п.2.1. договору орендар вступає у строкове платне користування державним майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки не раніше дати державної реєстрації договору) та акта приймання-передачі майна.

Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником орендованого майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди. (п.2.2. договору)

Відповідно до пункту 3.1 договору (в редакції додаткової угоди від 10.04.2017р.) орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 №786 (зі змінами) в становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - грудень 2016р. 2241,00грн.

За змістом пункту 3.3 договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

За змістом пункту 3.6 договору (в редакції додаткової угоди від 10.04.2017р.) орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа місяця, наступного за завітним у співвідношенні:

- 50% - до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки, відкриті відділенням казначейства, у розмірі 1120,50грн.;

- 50% - балансоутримувачу у розмірі 1120,50грн.

Відповідно до пункту 3.11 договору у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

Сторони встановили, що у разі припинення або розірвання договору орендар зобов`язаний повернути балансоутримувачу орендоване майно за актом приймання-передачі в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря. Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі, один примірник якого надається орендарем орендодавцю у триденний термін з дати його підписання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання покладається на орендаря. У разі ненаданні у триденний строк з дати підписання акту приймання-передачі орендодавцеві, зобов`язання орендаря по поверненню орендованого державного майна вважаються не виконаними, а орендар зобов`язаний сплатити неустойку у розмірі подвійної плати за користування державним майном за час прострочення. (пункт 5.5 договору).

Пунктом 5.6 договору (в редакції додаткової угоди від 23.04.2018р.) передбачено, що орендар протягом місяця після укладення цього договору застрахувати орендоване нерухоме майно не менше, ніж на його вартість за актом оцінки (або висновку про вартість) на користь балансоутримувача, який несе ризик випадкової загибелі чи пошкодження об`єкта оренди у порядку, визначеному законодавством, від пожежі, залиття, протиправних дій 3-х осіб, стихійних явищ і надати орендодавцю та балансоутримувачу копії страхового полісу та платіжного доручення. Розмір франшизи при укладанні договору страхування повинен становити 0 %. У разі не відповідності договорів страхування вказаним вимогам, орендар бере на себе зобов`язання на відшкодування збитків нанесених державі у разі настання страхового випадку. Постійно поновлювати договір страхування державного майна, щоб увесь строк оренди майно було застрахованим, з одночасним наданням копій договорів страхування та платіжних доручень орендодавцю та балансоутримувачу.

За умовами пункту 5.19 договору орендар зобов`язаний письмово повідомити орендодавця, не пізніше ніж за 30 діб, про свій намір щодо закінчення, припинення або розірвання цього договору.

Орендар, у разі наміру продовжити строк дії договору оренди, зобов`язаний не пізніше ніж за місяць до закінчення терміну дії договору оренди подати орендодавцю про це заяву з документами щодо виконання умов договору оренди (дозвіл пожежників, копія договору страхування державного майна, платіжні доручення про сплату страхового платежу та ін.) (пункт 5.20 договору).

Пунктом 10.1 договору визначено, що цей договір укладено строком на один рік, що діє з 20 березня 2013 року по 19 березня 2014 року включно. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом місяця після закінчення терміну дії договору, повній оплаті за договором і при наданні інформації щодо виконання умов цього договору, а саме наявності договору страхування, дозволу або декларації, наданої органами державного пожежного нагляду, договір за заявою орендаря щодо продовження терміну дії, поданою відповідно до пункту 5.20, може бути продовжений на тих самих умовах, які передбачені у договорі.

Умови цього договору зберігають силу протягом усього терміну цього договору, в тому числі у випадках, коли після його укладення законодавством встановлено правила, що погіршують становище орендаря, а в частині зобов`язань орендаря щодо орендної плати до виконання зобов`язань (пункт 10.2 договору).

Згідно з пунктом 10.3 договору зміни й доповнення або розірвання цього договору допускаються за взаємної згоди сторін і оформлюються додатковими угодами. Зміни та доповнення, що пропонується внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною.

Чинність цього договору припиняється, серед іншого, внаслідок закінчення строку, на який його було укладено та в інших випадках, прямо передбачених чинним законодавством України (пункт 10.9 договору).

Відповідно до пункту 10.11 договору у разі припинення або розірвання цього договору орендар зобов`язаний негайно повернути балансоутримувачу майно у стані, в якому воно було одержано, з урахуванням нормального зносу або у стані, який було обумовлено договором. У разі, якщо орендар затримав повернення майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження.

Взаємовідносини сторін, не врегульовані цим договором, регулюються чинним законодавством України (пункт 10.12 договору).

Відповідно до умов договору об`єкт оренди передано орендарю в платне користування за актом приймання-передачі від 20.03.2013.

Додатковими угодами від 19.03.2014, 10.04.2017, 23.04.2018 про внесення змін до договору оренди сторони, серед іншого, продовжували строк дії договору відповідно з 20.03.2014 по 19.02.2017 включно; з 20.02.2017 по 19.02.2018 включно; з 20.02.2018 по 19.02.2019 включно.

Листом № 11-02-05197 від 18.09.2020 Регіональне відділення повідомило відповідача про те, що термін дії договору закінчується 19.01.2021р. Крім того, у вказаному листі Регіональне відділення звертало увагу на те, що відповідно до вимог та обмежень Закону України "Про оренду державного та комунального майна щодо цільового використання об`єкта оренди, балансоутримувач зобов`язаний надати інформаційну довідку згідно п.29 Порядку. Крім того, рішення про продовження терміну дії договору оренди державного майна або про відмову у його продовженні, приймається з урахуванням та підставі інформації орендодавця та балансоутримувача про наявність або відчутність заборгованості зі сплати орендної плати чи страхових платежів за договором, що продовжується, станом на дату подання довідки; фактів суттєвого (більше ніж за три місяці) прострочення сплати орендної плати чи інших обов`язкових за договором платежів; виконання умов, щодо укладення договорів про відшкодування витрат на утримання орендованого майна та надання послуг; результатів перевірок, які балансоутримувач здійснював протягом строку оренди, а також інформація про цільове призначення, за яким об`єкт оренди фактично використовувався протягом строку оренди. У разі якщо перевірками виявлено порушення умов договору оренди, зазначається інформація про вжиті орендарем доходи для їх усунення. (а.с.25, том 1) В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаного листа позивач надав до суду копії опису вкладення до цінного листа та фіскальний чек від 02.10.2020р. (а.с.26, том 1)

19.01.2021р. відповідач на адресу позивача надав лист , в якому повідомив про намір продовжити строк дії спірного договору терміном до 3 років шляхом укладення додаткової угоди. (а.с.24, том 1)

Листом від 26.01.2021р. № 11-07-00513 Регіональне відділення направило листа до відповідача та ДВНЗ "Криворізький національний університет" про припинення терміну дії договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-5196-ОД від 20.03.2013 з 20.01.2021р. (а.с.22, том 1) В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаного листа позивач надав до суду копії опису вкладення до цінного листа, фіскальний чек та поштову накладну від 27.01.2021р. (а.с.23, том 1)

27.07.2021р. до позивача надійшов лист від Криворізького національного університету, в якому повідомив про відсутність акту повернення майна щодо договору оренду нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-5196-ОД від 20.03.2013р. (а.с.27, том 1)

Позивач зазначає, що договір оренди був припинений з 20.01.2021р. Так, за час незаконного використання державного майна Регіональним відділенням нарахована неустойка, відповідно до ст.785 Цивільного кодексу України. у розмірі подвійної орендної плати за поточний місяць користування майном за час прострочення за період з 15.02.2021 по 15.06.2023 в сумі 211 072,43грн. (а.с.28, том 1)

Станом на сьогоднішній день відповідач не повернув орендоване майно з оренди, заборгованість сплатив частково в розмірі 53 571,01грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи платіжні інструкції та не заперечується позивачем.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України).

Статтею 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч.ч.1,2,5 ст.762 Цивільного кодексу України).

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч.1 ст.763 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Як вказано вище, 23.04.2018 сторони уклали додаткову угоду про внесення змін до договору яким договір оренди є пролонгованим з 20.02.2018 по 19.01.2021 включно.

27.12.2019р. набрав чинності та з 01.02.2020р. введений в дію Закон України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-IX, у відповідності до якого цей Закон регулює:

- правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна;

- майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим.

Згідно з п. 2 Перехідних та прикінцевих положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-IX, договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше:

- набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року;

- після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом.

Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

17.06.2020р. набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів "Деякі питання оренди державного та комунального майна" № 483 від 03.06.2020, якою серед іншого затверджено Порядок передачі в оренду державного та комунального майна та Перелік підприємств, установ, організацій, що надають соціально важливі послуги населенню.

Отже, оскільки договір оренди закінчився 19.01.2021р., продовження Договору повинно здійснюватися у відповідності до порядку, визначеному Законом України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-IX.

Частиною 1 статті 18 Законом України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-IX передбачено, що продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

За змістом частини 2 цієї статті, без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які:

- укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше;

- укладені без проведення аукціону з установами, організаціями, передбаченими частиною першою статті 15 цього Закону;

- укладені без проведення аукціону з підприємствами, установами, організаціями, передбаченими частиною другою статті 15 цього Закону відповідно до вимог статті 15 цього Закону, крім випадків, передбачених абзацами одинадцятим та дванадцятим частини другої статті 15 цього Закону;

- укладені з підприємствами, установами, організаціями, що надають соціально важливі послуги населенню, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, додатковий перелік яких може бути визначений представницькими органами місцевого самоврядування згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Законом України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-IX, договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.

Частиною 9 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-IX встановлено, що після отримання заяви орендаря про продовження договору, який підлягає продовженню за результатами проведення аукціону, орендодавець (або представницький орган місцевого самоврядування чи визначені ним органи) згідно з Порядком передачі майна в оренду приймає одне з таких рішень: про оголошення аукціону, за результатами якого чинний договір оренди може бути продовжений з існуючим орендарем або укладений з новим орендарем; про відмову у продовженні договору з підстав, передбачених статтею 19 цього Закону.

Отже, Закон України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-IX не передбачає автоматичної пролонгації договорів оренди державного та комунального майна, а встановлює певний порядок здійснення волевиявлення зі сторони, як орендаря так і орендодавця.

З огляду на викладене, оскільки договір оренди вже неодноразово продовжувався, а відповідач (орендар) не належить ні до суб`єктів, перелік яких наведений у частинах першій, другій статті 15 Закону України Про оренду державного та комунального майна, ні до підприємств, що надають соціально важливі послуги населенню, цей договір підлягає продовженню виключно за результатами проведення аукціону.

Таким чином, у позивача були відсутні підстави для продовження договору оренди без проведення аукціону.

В порушення ч. 3 статті ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-IX відповідачем заяву про продовження строку дії договору №12/02-5196-ОД надано до Регіонального відділення 19 січня 2021р. (в останній день дії договору).

Суд зазначає, що згідно п. 5.20 Договору оренди №12/02-5196-ОД орендар, у разі наміру продовжити строк дії договору оренди, зобов`язаний не пізніше ніж за місяць до закінчення терміну дії договору оренди подати орендодавцю про це заяву з документами щодо виконання умов договору оренди (дозвіл пожежників, копія договору страхування державного майна, платіжні доручення про сплату страхового платежу та ін..

Відповідачем, в порушення п.5.20 Договору, не було надано підтверджуючи документи про виконання умов Договору.

Керуючись ч.3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Регіональне відділення не мало законних підстав провести подальшу роботу по продовженню договору оренди без проведення аукціону, а у зв`язку з ненаданням вищезазначених документів, зобов`язаний прийняти рішення про припинення договору оренди.

Відповідно до п. 146 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483 стартова орендна плата визначається в порядку, передбаченому пунктом 52 цього Порядку, але не може бути нижчою за останню місячну орендну плату, встановлену договором, що продовжується.

Крім того, згідно абзацу першого частини восьмої статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 №157-IX орендар, який звертається із заявою про продовження договору оренди відповідно до абзацу четвертого частини сьомої цієї статті, зобов`язаний разом із такою заявою надати орендодавцю звіт про оцінку майна та рецензію на цей звіт.

В порушення п.8 ст. 18 Закону України «Про оренду державного і комунального майна», п. 146 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483, відповідачем не надано звіт з незалежної оцінки нерухомого майна та рецензії на звіт для продовження договору оренди від 20.03.2013 №12/02-5196-ОД.

Відповідно п.10.1 Договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, повній оплаті за договором і при наданні інформації щодо виконання умов цього договору, а саме наявності договору страхування, дозволу або декларації наданої органами державного пожежного нагляду, договір, за заявою орендаря, може бути продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

Регіональне відділення, у відповідності до вимог п.10.1 Договору листом від 26.01.2021 №11-07-00513 повідомило відповідача про те, що відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припинено з 20.01.2021, а також зазначило, про необхідність термінового повернення майна, що було предметом договору оренди №12/02-5196-ОД за актом приймання-передачі балансоутримувачу.

У разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Таким чином, враховуючи приписи ч. 2 ст. 785 ЦК України якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, саме наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Докази повернення відповідачем орендованого майна балансоутримувачу в матеріалах справи відсутні.

Частиною 1 ст. 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

За змістом наведених норм договір є підставою виникнення права наймача (орендаря) користуватися орендованим майном упродовж строку дії договору зі сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору; а припинення договору є підставою виникнення обов`язку наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Користування майном за договором є правомірним, якщо воно відповідає умовам укладеного договору та положенням чинного законодавства, які регулюють такі правовідносини з урахуванням особливостей предмета найму та суб`єктів договірних правовідносин.

Відносини найму (оренди) у разі неправомірного користування майном можуть регулюватися умовами договору, що визначають наслідки неправомірного користування майном, та нормами законодавства, які застосовуються до осіб, які порушили зобов`язання у сфері орендних відносин.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що користування майном після припинення договору є таким, що здійснюється не відповідно до його умов - неправомірне користування майном, у зв`язку з чим орендна плата за користування майном за умовами договору, що припинився не нараховується.

Відповідач доказів вжиття ним заходів щодо своєчасного повернення об`єкта з оренди після закінченням строку договору чи вчинення позивачем перешкод у його поверненні суду не надав.

Суд не бере до уваги лист Національного центру оперативно-технічного управління мережами телекомунікацій № 245 від 16.05.2022р. "Про забезпечення роботи технічних засобів та інших елементів мереж електронних комунікацій", відповідно до п.4 якого передбачено, що розпорядження застосовуватимесь до відносин, які виникли з 24.02.2022р., оскільки як вжбуло з`ясовано судом строк дії спірного договору закінчився 20.01.2021р.

Суд відзначає, що відповідачем не доведено відсутність своєї вини в порушенні зобов`язань орендаря негайно повернути орендодавцю майно, яке є предметом оренди, після закінчення строку дії відповідного договору оренди.

Отже відсутні підстави для звільнення відповідача від цивільно-правової відповідальності за таке порушення.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що неповернення об`єкта оренди за договором у період після закінчення строку дії договору відбулося виключно з вини самого орендаря (відповідача), а тому існують усі правові підстави для застосування до відповідача відповідно до ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України неустойки, розрахованої за безпідставне користування спірним об`єктом оренди після закінчення строку дії договору.

Позивач нарахував та просить стягнути неустойку за період з 15.02.2021 по 15.06.2023 у розмірі 211 072,43грн.

Як вбачається з доданих відповідачем платіжних інструкцій, останній сплатив суму за орендну плату в розмірі 53 571,01грн., що підтверджується і позивачем.

Господарський суд враховує висновки, наведені у постанові Об`єднаної Палати касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19 стосовно того, що користування майном після припинення договору є таким, що здійснюється не відповідно до його умов - неправомірне користування майном, у зв`язку з чим вимога щодо орендної плати за користування майном за умовами договору, що припинився (у разі закінчення строку, на який його було укладено тощо), суперечить змісту правовідносин за договором найму (оренди) та регулятивним нормам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма статті 762 Цивільного кодексу України ("Плата за користування майном") і охоронна норма частини другої статті 785 Цивільного кодексу України ("Обов`язки наймача у разі припинення договору найму") не можуть застосовуватися одночасно, адже орендар не може мати одночасно два обов`язки, які суперечать один одному: сплачувати орендну плату, що здійснюється за правомірне користування майном, і негайно повернути майно.

Отже, положення пункту 3 частини першої статті 3 та статті 627 Цивільного кодексу України про свободу договору не застосовуються до договорів оренди в тій їх частині, якою передбачені умови щодо здійснення орендної плати за період від моменту припинення дії договору до моменту повернення орендованого майна, оскільки сторони в такому випадку відступають від положень актів цивільного законодавства (стаття 6 Цивільного кодексу України).

Неврахування таких висновків щодо застосування положень цивільного та господарського законодавства на практиці призводить до того, що з орендаря, який після припинення строку дії договору не повернув майно орендодавцю на його вимогу, фактично стягується потрійний розмір орендної плати, а саме: безпосередньо орендна плата, а також неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Такий підхід у регулюванні орендних правовідносин вочевидь не узгоджується з такими загальними засадами цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України).

Також з вищенаведених норм права випливає, що при оренді державного майна орендна плата сплачується орендодавцю та балансоутримувачу, а неустойка, у разі неповернення орендованого майна лише орендодавцю.

Питання сплаченої балансоутримувачу орендної плати після припинення договору оренди повинно вирішуватися між відповідачем та балансоутримувачем.

Таким чином, здійснені відповідачем оплати фактично є частиною неустойки за позадоговірне користування майном. Отже, сплачена орендодавцю орендна плата за період з 20.01.2021р. по 12.05.2023р. у розмірі 53 571,01грн. підлягає зарахуванню в рахунок сплати, передбаченої ст. 785 ЦК України неустойки.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Вчинення будь-яких дій, які не є способом припинення зобов`язання, що становить предмет спору, не свідчить про відсутність спору. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми можливе лише в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення спору та припинив існування вже після відкриття судом провадження у справі та перебування справи у суді. Якщо ж предмет спору був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина не тягне за собою такий наслідок, як закриття провадження у справі.

Оскільки відповідачем сплачено заборгованість в розмірі 53 571,01грн., провадження у справі в частині стягнення неустойки в розмірі 53 571,01грн. підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю предмета спору.

З урахуванням викладеного є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки у розмірі 157 501,42грн.

Як встановлено судом вище, договір оренди припинив свою дію 20.01.2021р.

Відповідно до п.5.5. договору орендар зобов`язується, у разі припинення або розірвання договору повернути балансоутримувачу орендоване майно за актом приймання - передачі у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати /повної або часткової/ орендованого майна з вини орендаря. Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі, один примірник якого надається орендарем орендодавцю у триденний термін з дати його підписання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання покладається на орендаря. У разі ненадання у триденний строк з дати підписання акту приймання-передачі орендодавцеві зобов`язання орендаря по поверненню орендованого державного майна вважаються не виконаними, а орендар зобов`язаний сплатити неустойку у розмірі подвійної плати за користування державним майном за час прострочення.

У разі припинення або розірвання цього договору орендар зобов`язаний негайно повернути балансоутримувачу майно у стані в якому воно було одержано, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. У разі, якщо орендар затримав повернення майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження (п. 10.11. договору).

У разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Докази повернення відповідачем орендованого майна балансоутримувачу в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, господарський суд вважає позовні вимоги про виселення Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР" з незаконно займаного приміщення, що перебуває у державній власності, а саме: частини площі нежитлових приміщень коридору 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 поверхів та частини площі приміщення технічного поверху площею 23,18 м.кв., розміщене за адресою: 50027, м.Кривий Ріг, вул.Дмитрова, 34/6, гуртожиток № 4 9-ти поверхової будівлі, що перебуває на балансі ДВНЗ "Криворізький національний університет" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Господарський суд зазначає, що враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, пункт 29).

У рішенні Суду у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини також зазначено, що вимога щодо обґрунтованості рішень не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Тому суд вважає за необхідне відзначити, що інші доводи та міркування учасників справи судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Стаття 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки в розмірі 157 501,42грн.

Оскільки наявні підстави для закриття провадження у справі в частині стягнення заборгованості в розмірі 41 591,63грн., у зв`язку із відсутністю предмета спору, сплачений судовий збір підлягає поверненню позивачу із державного бюджету у розмірі 339,02грн.

Враховуючи приписи ст.129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача в розмірі 1 484,78грн.

Керуючись ст.ст.2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Закрити провадження у справі в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР", 03113, м.Київ, вул.Дегтярівська, 53, на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, 49000, м.Дніпро, вул.Центральна, 6, заборгованості з неустойки в розмірі 53 571,01грн., у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР", 03113, м.Київ, вул.Дегтярівська, 53, на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, 49000, м.Дніпро, вул.Центральна, 6, неустойку в розмірі 157 501,42грн. та судовий збір в розмірі 4 365,31грн.

Виселити Приватне акціонерне товариство "КИЇВСТАР", 03113, м.Київ, вул.Дегтярівська, 53, з незаконно займаного приміщення, що перебуває у державній власності, а саме: частини площі нежитлових приміщень коридору 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 поверхів та частини площі приміщення технічного поверху площею 23,18 м.кв., розміщене за адресою: 50027, м.Кривий Ріг, вул.Дмитрова, 34/6, гуртожиток № 4 9-ти поверхової будівлі, що перебуває на балансі ДВНЗ "Криворізький національний університет".

В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.

Повернути Регіональному відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, 49000, м.Дніпро, вул.Центральна, 6, з Державного бюджету України судовий збір у сумі 1 484,78грн., сплачений у складі судового збору в сумі 5 850,09грн. згідно з платіжною інструкцією № 862 від 23 червня 2023р., про що винести ухвалу.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.01.2024

Суддя С.П. Панна