ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про продовження строку підготовчого провадження

та відкладення підготовчого засідання

10.01.2024 м. ДніпроСправа № 904/5946/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Стойчан В.В.

та представників:

від позивача: Нестерова О.В.;

від відповідача: Колодочка Г.В.;

від третьої особи-1: не з`явився,

від третьої особи-2: не з`явився,

від третьої особи-3: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку підготовчого провадження справу

за позовом Фізичної особи - підприємця Ковалюк Сергія Олександровича (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод" (м.Дніпро)

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Омела" (м. Київ)

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ)

та за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" (м. Київ)

про повернення безпідставно набутого майна

Суддя Фещенко Ю.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа - підприємець Ковалюк Сергій Олександрович (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод" (далі - відповідач) вагон-хоппер для зерна, загальномережевий номер вагона 95814141, інвентарний або заводський номер вагона 9321682, моделі 19-752, код моделі вагона 523, на користь Фізичної особи-підприємця Ковалюк Сергія Олександровича.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

- Фізична особа - підприємець Ковалюк Сергій Олександрович є власником вагона-хоппера для зерна, загальномережевий номер вагона 95814141, інвентарний або заводський номер вагона 9321682, моделі 19-752, код моделі вагона 523, згідно з договором № 01/08/19-1 від 01.08.2019, укладеним між ФОП Ковалюк С.О. та ТОВ "Шерон Груп";

- 07.12.2021 вагон № 95814141 прибув для здійснення деповського ремонту на потужностях ТОВ "Харківський вагонобудівний завод" на залізничну станцію "Харків-пасажирський" (440406), що підтверджується залізничною накладною № 42056754, відмітка в графі 4 залізничної накладної. Відповідний залізничний вагон знаходився в орендному користуванні третьої особи, Товариства з обмеженою відповідальністю "Омела", про що внесено відповідні записи в залізничній накладній;

- факт отримання відповідачем вагону підтверджено ним шляхом проставлення ЕЦП 08.12.2021 о 16:30, що відображено в розділі 53 залізничної накладної. При цьому, залізнична накладна сформована за допомогою програного забезпечення третьої особи, а саме АТ "Українська залізниця", що підтверджує достовірність зроблених в цій накладній відомостей;

- станом на дату подання позову вагон обліковувався за ТОВ "Харківський вагонобудівний завод", що підтверджуються дислокацією вагонів, що додається, яка була надана адвокату позивача на адвокатський запит Філією "Головний інформаційно-обчислювальний центр" листом № 54/66 від 19.09.2023;

- АТ "Українська залізниця" своїм листом № ЦЦМ-12/361 від 27.09.2023 також підтвердило факт отримання вагону відповідачем;

- 04.01.2022 відповідачем, в особі його працівників, Начальника колісного виробництва, Тимченко І.О., начальника ВТК, Жидок В.Є., та інженера якості, Кабаченко Н.В., складено акт № 1 від 04.01.2022 про те, що на територію відповідача ТОВ "Харківський вагоно будівний завод" надійшли в ремонт колісні пари для ремонту відповідного вагону. Проте, відповідні колісні пари не прийняті, у зв`язку із їх невідповідністю;

- станом на теперішній час, позивач систематично звертається до відповідача із заявами про надання інформації щодо стану вагону та його повернення, проте відповідач жодної інформації щодо вагону не надає. Договір на проведення ремонту вагону, будь-які калькуляції та специфікації, або погодження вартості ремонту відповідачем позивачу не надано станом на дату подання цього позову. В той же час, вагон вибув з володіння та користування позивача ще 07.12.2021, тобто майже 2 роки тому, у зв`язку із чим позивач не може використовувати вагон у власній господарській діяльності, що наносить позивачу збитки, в тому числі упущену вигоду.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, які включають судовий збір та втрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 21.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.12.2023.

Крім того, вказаною ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третіх осіб-1,2,

які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Омела" та Акціонерне товариство "Українська залізниця".

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява (вх. суду №62807/23 від 07.12.2023), в якій він просить суд надати можливість представнику позивача прийняти участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Згідно з інформацією, наданою відділом інформаційно-технічного забезпечення Господарського суду Дніпропетровської області, 19.12.2023 о 12:20 год. була відсутня технічна можливість провести судове засідання в режимі відеоконференції, у зв`язку з наявністю справ, призначених до розгляду у залах Господарського суду Дніпропетровської області на 19.12.2023 о 12:20 год. (зайнятістю залів судових засідань обладнаних відповідними технічними засобами).

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 08.12.2023 у задоволенні заяви позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів було відмовлено.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання про витребування доказів (вх. суду № 62870/23 від 08.12.2023), в якому він просить суд:

1) витребувати в ГУ ДПС в Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А):

- належним чином засвідчені копії додатку 1 до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (Д1) звітній за 4 квартал 2021 року та квитанції № 2 про подання відповідного звіту, складеного ТОВ "Харківський вагонобудівний завод";

- належним чином засвідчені копії додатку 4 ДФ до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску звітній за 4 квартал 2021 року та квитанції № 2 про подання відповідного звіту, складеного ТОВ "Харківський вагонобудівний завод"

2) витребувати в ТОВ "Харківський вагонобудівний завод":

- належним чином засвідчені копії довіреності № 1 від 22.12.2020 та паспорта МК 187169, за якими було отримано вагон-хопер № 95814141 на станції призначення Харків-пасажирський 440406 в період з 07.12.2021 по 09.12.2021 за залізничною накладною №42056754, ідентифікація відправки 404117503;

- належним чином засвідчені копії Комерційних актів щодо вагону № 95814141, складених в період з 06.12.2021 по 09.12.2021.

В обґрунтування поданого клопотання позивач посилається на те, що він не може надати до суду витребовувані докази, які мають значення для повного та всебічного розгляду справи, у той же час зазначені докази мають підтвердити факт отримання відповідачем та його співробітниками спірного вагону та його технічний стан на момент приймання. Відповідні докази знаходяться в розпорядженні відповідача та ГУ ДПС в Дніпропетровській області, які є власниками та розпорядниками зазначених документів. Зазначені докази були витребувані позивачем, шляхом направлення адвокатського запиту, проте відповідач відповіді на адвокатський запит позивачу не надав, а ГУ ДПС в Дніпропетровській області надало позивачу відмову в наданні відповідних доказів, що спричиняє необхідність витребування цих доказів в судовому порядку. Копії адвокатських запитів додані позивачем до позовної заяви, в якій позивач заявив про неможливість надання суду зазначених доказів.

Від відповідача засобами електронного зв`язку надійшов відзив на позовну заяву (вх. суду № 62898/23 від 08.12.2023), в якому він просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на таке:

- 15.02.2021 між відповідачем, як підрядником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл", як замовником ремонту, було укладено договір № 15-020/21, за умовами пункту 1.1 якого, замовник прийняв на себе зобов`язання від свого імені за рахунок своїх коштів за винагороду згідно умов договору укласти договори з власниками або користувачами вагонів на ремонт вагонів підрядником та поставити їх підряднику для виконання ремонту. Підрядник зобов`язався, відповідно до умов договору, за завданням замовника та за рахунок замовника виконати ремонт вагонів, наданих замовником. Замовник зобов`язався прийняти виконані роботи та оплатити їх відповідно до умов договору. В свою чергу, підрядник зобов`язався сплатити замовнику винагороду за поставлені в ремонт вагони у розмірі та порядку визначеному договором. На підставі укладеного з підрядником договору № 15-020/21 від 15.02.2021 відповідач 08.12.2021 рийняв в ремонт вагон № 95814141, що підтверджується накладною. Свої зобов`язання ТОВ "ХВБЗ" виконувало належним чином у відповідності до укладеного договору. Разом з цим, ТОВ "МГК Рейл" свої зобов`язання за договором не виконав, в результаті чого за останнім утворилася заборгованість, яка загалом станом на 27.11.2023 (день направлення повторного повідомлення про притримання) з врахуванням інфляційних втрат та відсотків за користування простроченими грошовими коштами, складає суму боргу в розмірі 1 036 861 грн. 16 коп. У зв`язку з такими обставинами ТОВ "ХВБЗ", керуючись статтею 594 Цивільного кодексу України, притримало товарно-матеріальні цінності, які були передані ТОВ "МГК Рейл" за договором, зокрема, вагон №95814141, про що направило останньому повідомлення про притримання № 33 від 25.04.2023, а 27.11.2023 ТОВ "ХВБЗ" повторно направило ТОВ "МГК Рейл" лист повідомлення про притримання № 329;

- згідно з статтею 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним;

- предмет доказування у таких справах становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як-от: факти, що підтверджують його право власності або інше суб`єктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з володіння позивача, наявність майна в натурі у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. Разом з тим, необхідно розмежовувати захист права власності шляхом подання віндикаційного позову та невиконання чи виконання з порушенням умов договірного зобов`язання. Наявність між сторонами зобов`язальних правовідносин виключає можливість пред`явлення позову про витребування майна із чужого незаконного володіння, оскільки передання майна в користування особі, яка зобов`язалася повернути це майно після закінчення строку, на який воно передано, але не виконує цього обов`язку, базується на умовах укладеного між сторонами договору та регулюється відповідно розділу III книги 5 Цивільного кодексу України ("Окремі види зобов`язань"). Отже, для застосування передбаченого статтею 387 Цивільного кодексу України правового механізму відновлення порушеного права власності необхідним є встановлення наступних обставин у їх сукупності: існування в натурі індивідуально визначеного майна з ідентифікуючими ознаками на момент подачі позову та прийняття судом рішення про його витребування; наявність підтвердженого права власності або права законного володіння у позивача на відповідне майно; відсутність у власника чи титульного володільця можливості здійснювати фактичне володіння цим майном через те, що відповідач на момент подачі позову та прийняття рішення у справі фактично тримає його у себе; відсутність договірних відносин між позивачем і відповідачем, оскільки в протилежному випадку застосовуються зобов`язально-правові способи захисту права власності (аналогічні правові висновки викладені Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постановах від 13.02.2018 у справі № 924/1180/6, від 05.06.2018 у справі № 907/631/17, від 23.10.2019 у справі № 910/17416/18);

- таким чином, доводи позивача про володіння відповідачем напіввагони № 52236155, № 55074157 та № 55074116 без достатньої правової підставі не відповідають дійсності і спростовуються вищевикладеним обставинами та документами, що їх підтверджують. Разом з цим, 28.11.2023 ТОВ "ХВБЗ" направило позивачу лист № 333 "Стосовно можливості урегулювання Ваших вимог шляхом підписання мирової угоди", в якому запропонувало позивачу повернути йому вагон № 95814141 в обмін на оплату вартості фактично виконано ремонту цього вагону про що укласти мирову угоду. Тобто даним відповідач не має наміру утримувати у себе вагон, за умови, що відповідачу буде компенсовано вартість виконаних ремонтних робіт вагону.

Від відповідача засобами електронного зв`язку надійшла заява про залучення до участі у справі третьої особи (вх. суду № 62905/23 від 08.12.2023), в якій він просить суд залучити до участі у справі в якості третьої особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" (ідентифікаційний код 43821306).

В обґрунтування поданої заяви відповідач зазначає про те, що майно, яке просить витребувати позивач, та яке є об`єктом розгляду справи, а саме: вагон № 95814141, знаходиться на території відповідача на підставі договору № 15-020/21 від 15.02.2021, укладеного між відповідачем, як підрядником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл", як замовником ремонту.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання про долучення доказів (вх. суду № 62980/23 від 08.12.2023), в якому він просить суд залучити до матеріалів справи Пам`ятку про подавання вагонів № 79 від 08.12.2021 та лист АТ "Українська залізниця" від 21.11.2023.

Також, у вказаному клопотанні позивач вказує на те, що в позовній заяві він зазначав, що не може надати разом із позовом частину доказів у справі, із обґрунтуванням причин неможливості надання доказів, та додав до позовної заяви адвокатські запити про витребування відповідних доказів. На адресу позивача у відповідь на адвокатський запит долучено пам`ятку про подавання вагону, яка підтверджує приймання вагону відповідачем.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява (вх. суду №63667/23 від 12.12.2023), в якій він просить суд надати можливість представнику позивача прийняти участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У підготовче засідання 12.12.2023 з`явився представник відповідача, представники позивача та третіх осіб-1,2 у вказане засідання не з`явились, при цьому, судом врахована заява позивача про надання йому можливості прийняти участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, з якої вбачається, що останній повідомлений про день, час та місце підготовчого засідання.

Щодо третіх осіб-1,2, то останні повідомлені про день, час та місце підготовчого засідання належним чином, шляхом направлення ухвали суду від 21.11.2023 до їх Електронних кабінетів в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, на підтвердження чого до матеріалів справи долучені Довідки про доставку електронного листа, згідно з якими ухвала суду від 21.11.2023 доставлена до Електронних кабінетів третіх осіб-1,2 - 22.11.2023 (а.с. 65-66 у томі 2).

У вказаному засіданні розглянуто клопотання відповідача про залучення до участі у справі третьої особи.

Так, відповідно до статті 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу.

Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

Під час розгляду справи суд зобов`язаний забезпечити повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин справи, оскільки обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що майно, яке просить витребувати позивач, та яке є об`єктом розгляду справи, а саме: вагон № 95814141, знаходиться на території відповідача на підставі договору № 15-020/21 від 15.02.2021, укладеного між відповідачем, як підрядником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл", як замовником ремонту, з метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, суд вважає за необхідне залучити Товариство з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" (вулиця Коновальця Євгена, будинок 36Д, офіс 45 "3", м. Київ, 01133; ідентифікаційний код 43821306) до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача.

Також, у підготовчому засіданні 12.12.2023 судом було відкладено розгляд клопотання позивача про витребування доказів з метою надання часу відповідачу для ознайомлення з останнім та викладення власної правової позиції з вказаного приводу.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 12.12.2023 було залучено до участі у справі в якості третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл", та відкладено підготовче засідання на 10.01.2024.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 65977/23 від 26.12.2023), в якій він просить суд вважати причини пропуску строку на надання відповіді на відзив у справі поважним, поновити позивачу строк на надання відповіді на відзив та підтримує позовні вимоги у повному обсязі, обґрунтовуючи власну правову позицію наступним:

- позивач, як власник вагону, розпорядився ним шляхом передання його в користування третьої особи, ТОВ "Омела", а останнє, за погодженням із позивачем, як власником вагону, направило вагон на деповський ремонт на адресу відповідача, тобто фактично відповідний вагон відповідачу було передано ТОВ "Омела", як законним користувачем вагону. Проте відповідач договору на деповський ремонт не уклав ані з власником вагону, тобто з позивачем, ані з третьою особою, ТОВ "Омела", яке направило відповідний вагон відповідачу на деповський ремонт. Ані позивач, ані третя особа не передавали вагон в володіння ТОВ "МГК Рейл", не укладали договорів про проведення деповського ремонту з ТОВ "МГК Рейл", отже останнє не мало правових підстав для передачі вагону відповідачу, та укладення договору на ремонт відповідного вагону із відповідачем, адже ані позивач, як власник, ані третя особа ТОВ "Омела" не передавали вагон ТОВ "МГК Рейл" та не замовляли в останнього послуги ремонту вагону. Тим самим, твердження відповідача про утримання вагону на законних підставах, зокрема на підставі договору, укладеного із ТОВ "МГК Рейл", є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, адже із доданих до матеріалів справи доказів, зокрема залізничної накладної, чітко вбачається, що вагон фактично передано від ТОВ "Омела" до відповідача. В цій же залізничній накладній чітко вказано, що власником відповідного вагону є позивач, при цьому ТОВ"МГК Рейл" не має жодного відношення до передавання відповідного вагону в ремонт. Отже, відповідач мав в першу чергу пересвідчитися в наявності у ТОВ "МГК Рейл" правових підстав для укладення договору про ремонт відповідного вагону, в той час, коли фактично цей вагон в ремонт було передано ТОВ "Омела", законним користувачем вагону, а в залізничній накладній вказано власника вагону, позивача. Тобто відповідач не міг не знати про відсутність у ТОВ "МГК Рейл" правових підстав для укладення договору на ремонт відповідного вагону. Крім того, відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів передачі спірного вагону саме ТОВ "МГК Рейл" в межах укладеного з ТОВ "МГК Рейл" договору;

- не підтверджуються належними та допустимими доказами і посилання відповідача про частково проведений ремонт вагону, у зв`язку із тим, що проведенню ремонту вагону має передувати складення Дефектної відомості на ремонт вагону форми ВУ-22, яку відповідачем також не надано і не зазначено про причини неможливості подання зазначених документів до суду, з чого знову можна зробити висновок про відсутність таких документів у відповідача та третіх осіб. Тим самим, наданий відповідачем договір та лист ТОВ "МГК Рейл" не є належними, достатніми та допустимими доказами у справі, адже фактично не можуть підтвердити ті обставини, на які посилається відповідач, зокрема на те, що відповідний вагон був переданий йому на підставі договору, укладеного з ТОВ "МГК Рейл";

- з огляду на зміст наданого відповідачем договору, відповідно до вимог пункту 3.1-3.4. договору, факт передачі вагону від ТОВ "МГК Рейл" має підтверджуватися не самим договором, а сукупністю доказів, а саме договором, письмовим погодженням з підрядником дати подачі вагонів, письмовим повідомленням про подачу вагона, залізничною накладною на подачу вагону від ТОВ "МГК Рейл", та актом приймання вагону у ремонт за формою ВУ 71 (ВУ-71М) з додатками. Зазначених доказів відповідачем до суду не надано;

- слід звернути увагу та зміст листа ТОВ "МГК Рейл", відповідно до якого ТОВ "МГК Рейл" повідомило відповідача про подавання 2-х вагонів, але, при цьому, вказано 4 номери вагонів, тобто із зазначеного листа достовірно встановити, скільки вагонів, і які саме вагони ТОВ "МГК Рейл" мало намір поставити неможливо. Так само з вказаного листа лише слідує намір ТОВ "МГК Рейл" поставити вагони, а не сам факт поставки вагонів, який має підтверджуватися актом приймання вагону у ремонт за формою ВУ 71 (ВУ-71М) з додатками, а також залізничними накладними;

- лист ТОВ "МГК Рейл", який містить суперечливі відомості щодо кількості вагонів та їх номерів, не може вважатися достовірним доказом, адже формує хибне уявлення про обставини справи;

- притримання застосовується не тільки на підставі повідомлення про притримання, а в першу чергу на підставі письмового правочину про застосування притримання, який може бути викладений як в формі окремого договору, так і викладений в основному договорі, укладеному між сторонами, зобов`язання за яким підлягають забезпеченню. В той же час, як вбачається з доданого відповідачем договору, він не передбачає права відповідача на притримання. Жодних інших правочинів щодо застосування притримання відповідачем до суду також не надано та не зазначено причин неможливості подання до суду цих доказів, у зв`язку із чим можна прийти до висновку, що письмовий правочин щодо застосування притримання між відповідачем та ТОВ "МГК Рейл" не укладався, а отже відповідач не має права на притримання, незалежно від наявності, чи відсутності заборгованості, а також незалежно від того, ким спірний вагон було передано відповідачу;

- обов`язковими умовами застосування притримання є не тільки існування письмового правочину про притримання, а також і правомірність володіння річчю, яка притримується. Як вже зазначалося, відповідачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів того, що ним правомірно набуто вагон. Фактично відповідач отримав відповідний вагон від користувача вагону, ТОВ "Омела", проте договору ані з користувачем, ані з власником вагону не уклав, що свідчить про безпідставність набуття вагону, а отже і неправомірність володіння ним, адже володіння річчю є вторинним від набуття;

- також обов`язковою умовою притримання є те, що притримана річ має підлягати поверненню боржникові або вказаній нею особі. В той же час, як вбачається з матеріалів справи, боржник, ТОВ "МГК Рейл", вагон відповідачу не передавав, акту приймання вагону відповідачем із ТОВ "МГК Рейл" не складено, обов`язку передачі спірного вагону саме ТОВ "МГК Рейл" договір не містить. Навпаки наявна в матеріалах справи залізнична накладна свідчить про те, що спірний вагон був переданий ТОВ "Омела" і підлягає поверненню ТОВ "Омела" або власнику-позивачу, про що також вказано в залізничній накладній;

- також відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів наявності пов`язаних з спірним вагоном витрат, на відшкодування яких відповідач би отримав право притримання при додержанні інших обов`язкових умов наявності права притримання. Так відповідач просто послався на наявність заборгованості ТОВ "МГК Рейл" перед відповідачем, проте жодних доказів цьому не надав, в той час, коли наявність заборгованості за витратами, пов`язаними з річчю входить до предмету доказування у справі, якщо сторона посилається на застосування права притримання. Відповідно до договору в разі проведення ремонту вагону мала бути складена Дефектна відомість за формою ВУ-22 та визначений тип ремонту та його вартість. Зазначених документів відповідач не надав та не зазначив причини ненадання цих доказів, у зв`язку із чим можна прийти до висновку про відсутність таких документів у відповідача, а тому і відсутність підстав для застосування притримання. Із урахуванням зазначеного вище, доводи відзиву жодними чином не спростовують обґрунтованості та законності підстав позову та заявлених позовних вимог.

Від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 959/24 від 08.01.2024), в яких він просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на таке:

- позивач, як власник напіввагону № 95814141, зобов`язаний знати хто і на яких підставах користується вагоном. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків;

- оскільки напіввагон № 95814141 прибув з колій АТ "Укрзалізниця" відповідач не зобов`язаний перевіряти правомірність користування напіввагоном, ані ТОВ "Омела", як відправником напіввагону, ані ТОВ "МГК Рейл", як замовником ремонту напіввагону. При цьому і матеріали справи не містять інформації про звернення позивача до правоохоронних органів про викрадення чи будь-яке інше незаконне вибуття з володіння позивача напіввагона № 95814141;

- згідно з даними залізничної накладної, що міститься у справі, а саме: у графі 20 зазначено, що вагон є власним, а не орендованим. Виходячи з вищевикладеного слідує, що зазначений вагон курсує на підставі договору, укладеного між власником і АТ "Українська залізниця" на підставі пункту 3.1 Правил № 17. А отже, зазначений вагон був направлений в ремонт на ТОВ "ХВБЗ" безпосередньо з відома його власника. При цьому, позивач фактично заперечує будь-які стосунки з ТОВ "Омела" та ТОВ "МГК Рейл", проте не надає жодних доказів, які б свідчили про неправомірність заволодіння цим вагоном, як і не надає інформацію про особу, якій фактично ним, в такому разі, повинні були бути передані права розпорядження цим вагоном на коліях АТ "Українська залізниця" та про правові підстави, на яких така особа діяла, що свідчить про намір позивача приховати фактичні обставини розпорядження цим майном. Таким чином, доводи позивача про володіння відповідачем напіввагоном № 95814141 без достатньої правової підставі не відповідають дійсності і спростовуються вищевикладеними обставинами та документами, що їх підтверджують;

- для застосування передбаченого статтею 546 Цивільного кодексу України правового механізму притримання достатнім є лише направлення боржнику повідомлення про притримання. Укладення будь-якого договору про застосування притримання діючим законодавством не передбачено. Направлення боржнику повідомлень про притримання було здійснено листом вих. № 33 від 25.04.2023 "Повідомлення про притримання" та повторно листом ХВБЗ вих. № 329 від 27.11.2023 (повторно) "Повідомлення про притримання" на електронну та поштову адреси. А отже, ТОВ "ХВБЗ" належно виконав усі вимоги закону щодо застосування правового механізму притримання;

- заборгованість ТОВ "МКГ Рейл" перед ТОВ "ХВБЗ" виникла у зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором № 15-02/21 від 15.02.2021. Так, згідно одностороннього акту звірки взаєморозрахунків станом на 15.11.2021 заборгованість ТОВ "МГК Рейл" по зазначеному договору склала суму 284 269 грн. 19 коп., у тому числі за послуги надані згідно з наступними актами:

- актом здавання-приймання виконаних послуг № 511 від 13.04.2021 частково на суму 2 766 грн. 15 коп.;

- актом здавання-приймання виконаних послуг № 512 від 13.04.2021 на суму 48 782 грн. 23 коп.;

- актом здавання-приймання виконаних послуг №110 від 16.07.2021 на суму 46 813 грн. 42 коп.;

- актом здавання-приймання виконаних послуг № 1111 від 16.07.2021 на суму 50 077 грн. 42 коп.;

- актом здавання-приймання виконаних послуг № 1112 від 28.07.2021 на суму 43 837 грн. 42 коп.;

- актом здавання-приймання виконаних послуг № 1093 від 28.07.2021 на суму 3 715 грн. 43 коп.;

- актом здавання-приймання виконаних послуг № 1113 від 29.07.2021 на суму 43 573 грн. 42 коп.;

- актом здавання-приймання виконаних послуг №1114 від 30.07.2021 на суму 42 637 грн. 42 коп.;

- актом здавання-приймання виконаних послуг №1152 від 04.08.2021 на суму 2066,28 грн.;

- за період, починаючи з 15.11.2021 було ще надано послуг на загальну суму 227 286 грн. 52 коп., в тому числі за послуги надані згідно наступними актами:

- актом здавання-приймання виконаних послуг № 49 від 17.01.2022 на суму 1 651 грн. 72 коп.;

- актом здавання-приймання виконаних послуг № 69 від 17.01.2022 на суму 68 966 грн. 20 коп.;

- актом здавання-приймання виконаних послуг № 70 від 17.01.2022 на суму 63 726 грн. 00 коп.;

- актом здавання-приймання виконаних послуг № 143 від 31.01.2022 на суму 91 588 грн. 00 коп.;

- актом здавання-приймання виконаних послуг № 127 від 01.02.2022 на суму 1 354 грн. 60 коп.;

- в свою чергу, ТОВ "МГК Рейл" за період з 15.11.2021 по теперішній час сплатив за надані послуги всього 121 621 грн. 72 коп. При цьому, вказані платежі були здійснені фактично за послуги, що були надані після 15.11.2021 та в період з 06.01.2022 по 28.01.2022, що підтверджується:

- платіжною інструкцією № 3 від 06.01.2022 на суму 80 000 грн. 00 коп. (внутрішній обліковий номер Х-00000003 від 06.01.2022);

- платіжною інструкцією № 34 від 26.01.2022 на суму 40 000 грн. 00 коп. (внутрішній обліковий номер Х-00000021 від 26.01.2022); - платіжною інструкцією №37 від 28.01.2022 на суму 1 651 грн. 72 коп. (внутрішній обліковий номер Х-00000023 від 28.01.2022). Таким чином, загальна сума основної заборгованості станом на 28.01.2022 склала суму 389 903 грн. 99 коп. Вказана заборгованість підтверджується і одностороннім актом звірки станом на 02.01.2024;

- крім того, на зазначеному вагоні, що знаходиться в незавершеному виробництві з вини ТОВ "МГК Рейл", були виконані роботи обсягом на загальну суму 78 162 грн. 00 коп. без ПДВ. Вказане підтверджується актом здавання-приймання наданих послуг №1/2023 від 06.12.2023 та рахунку №1/2023 від 06.12.2023, направленому ТОВ "МГК Рейл" для підписання і сплати , які повернулися з відміткою про відсутність адресата. Зазначені роботи в односторонньому акті звірки не відображені, оскільки питання оплати із Замовником не було врегульовано (вказане підтверджується листом № 336 від 25.11.2023 "Стосовно зміни умов договору та оплати фактично виконаних робіт" з додатками до нього, а саме: 1) додаткова угода б/н від 25.11.2023 до договору № 15-02/21 від 15.02.2021, та 2) акт вхідного контролю №1 від 04.01.2022, який теж повернувся у зв`язку з відсутністю адресата);

- загальна сума боргу та її структура з врахуванням втрат від інфляції і відсотків за користування простроченими грошовими коштами та вартості фактично виконаних обсягів робіт на зазначеному вагоні без врахування вартості власних матеріалів детально розшифровано в повторному повідомлені про притримання, яке теж повернулося у зв`язку з відсутністю адресата (лист вих. № 329 від 27.11.2023).

Від третьої особи-2 за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання (вх. суду № 287/24 від 03.01.2024), в якому він просить суд надати можливість представнику АТ "Українська залізниця" прийняти участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

За відомостями Відділу інформаційно-технічного забезпечення суду у Господарському суді Дніпропетровської області була наявна технічна можливість для проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 08.01.2024 заява третьої особи-2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів була задоволена судом.

У підготовче засідання 10.01.2024 з`явилися представники позивача та відповідача, представники третіх осіб-1,2,3 у вказане засідання не з`явились, причини нез`явлення суду не повідомили.

У вказаному засіданні представник відповідача висловив намір про подачу зустрічної позовної заяви, проти чого були висловлені заперечення представником позивача.

Також, у вказаному засіданні представник позивача заявив усне клопотання про надання йому можливості прийняти участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яке було задоволено судом.

Судом було відзначено, що у відповідності до частини 3 статті 177 Господарського процесуального кодексу України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Враховуючи, що встановлений Господарським процесуальним кодексом шістдесятиденний строк проведення підготовчого провадження закінчується 22.01.2024, з метою надання можливості сторонам скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України, та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, а також для належної підготовки справи для розгляду по суті, суд вважає за необхідне продовжити строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

Відповідно до частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Також судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Враховуючи наведені вище правові норми та обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність відкладення підготовчого засідання, оскільки суд позбавлений можливості вирішити питання, передбачені частиною 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України, а також з метою надання можливості сторонам скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України, та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності.

Крім того, з метою участі всіх учасників справи у розгляді справи та забезпечення права сторін на висловлення власної правової позиції, керуючись положеннями статті 197 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає можливим задовольнити заяву позивача та відкласти підготовче засідання, призначивши останнє в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 182, 183, 197, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Продовжити строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, а саме: по 21.02.2024 включно.

2. Відкласти підготовче засідання на 24.01.2024 о 15:45 год.

3. Явку представників учасників справи у підготовче засідання визнати обов`язковою.

4. Повідомити учасників справи, що судове засідання відбудеться 24.01.2024 о 15:45 год. у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в залі судових засідань №1-104 (1-й поверх) за адресою: 49027, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1.

5. Надати можливість представнику позивача прийняти участь у судовому засіданні, призначеному на 24.01.2024 о 15:45 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

6. Роз`яснити представнику позивача, що відповідно до частини 5 статті 197 Господарського процесуального кодексу України ризики технічної неможливості участі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

7. Дану ухвалу направити:

- позивачу - в Електронний кабінет в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи;

- відповідачу на електронну пошту , яку зазначено Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та поштовим зв`язком;

- третій особі-1 - в Електронний кабінет в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи;

- третій особі-2 - в Електронний кабінет в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи;

- третій особі-3 - на електронну пошту , яку зазначено у договорі №15-02/21 від 15.02.2021, поштовим зв`язком, а також, шляхом передачі телефонограми за номером телефону НОМЕР_1 , який зазначений у договорі №15-02/21 від 15.02.2021.

8. Повідомити учасників справи про те, що інформація у цій справі доступна на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/

9. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 10.01.2024 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний - 11.01.2024.

Суддя Ю.В. Фещенко