ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2024м. ДніпроСправа № 904/4935/23

за позовом Міністерства юстиції України, м. Київ

до відповідача-1: Благодійної організації "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення", м. Київ

до відповідача-2: Комуністичної партії України, м. Київ

про визнання недійсним договору дарування квартири від 19.02.2016, скасування державної реєстрації прав на квартиру, -

Суддя Бажанова Ю.А.

Секретар судового засідання Григорчук М.І.

Представники:

від позивача: Петрушевська І.О. витяг з ЄДР, представник

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Міністерство юстиції України звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Благодійної організації "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення" та Комуністичної партії України, в якому просить суд:

- визнати недійсним договір дарування нерухомого майна серія та номер: НАТ352040, НАТ352041 - квартири загальною площею 55,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 07, укладений 19.02.2016 між Комуністичною партією України (, вул. Борисоглібська, 7, м. Київ, 04070) та Благодійною організацією "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення" (, вул. Ванди Василевської, буд. 7, м. Київ, 03055), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В.;

- скасувати державну реєстрацію прав Благодійної організації "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення" (, вул. Ванди Василевської, буд. 7, м. Київ, 03055) на квартиру загальною площею 55,7 кв. м, що знаходиться за адресою: вул. Франка, буд. 11, кв. 4, м. Жовті Води, Дніпропетровська область, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 07.

Судові витрати просить покласти на відповідачів.

Разом із позовною заявою подано клопотання про витребування доказів, у якому позивач просить суд витребувати оригінал договору дарування нерухомого майна від 19.02.2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем та зареєстрований за №№ НАТ 352040, НАТ 352041, від:

- Київського державного нотаріального архіву (, Повітрофлоцький проспект,76-Г, м. Київ);

- Благодійної організації "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення" (, вулиця Ванди Василевської, будинок 7, м. Київ, 03055);

- Комуністичної партії України (, вулиця Борисоглібська, 7, м. Київ, 040700).

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на наступні обставини: у 2014 році Міністерство юстиції України звернулося до суду з позовом про заборону діяльності Комуністичної партії України. Розгляд цієї справи тривав понад 8 років та рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.22 у справі № 826/9751/14 заборонено діяльність Комуністичної партії України, передано майно, кошти та інші активи Комуністичної партії України, її обласних, міських та районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави. В ході виконання Мінюстом цього рішення стало відомо про відчуження майна Комуністичної партії України на користь Благодійної організації "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення" (керівником та представником якої з 2007 року був і є син народного депутата України та керівника Комуністичної партії України ОСОБА_1 Симоненко А.П.) на підставі оспорюваного у цій справі договору дарування.

В свою чергу, засновником Благодійної організації "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення" є ТОВ "НКФ "Контур", засновниками якого є сини керівника Комуністичної партії України ОСОБА_1 - Симоненко А.П. та Симоненко К.П.

Враховуючи вищевикладені обставини, позивач вказує, що укладання спірного договору спрямоване не на реальне настання наслідків договору дарування, а має на меті уникнення передачі майна у державну власність. Так, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 19.10.16 у справі №306/2952/14-ц та від 09.09.17. у справі № 359/1654/15-ц фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, вважає, що така протизаконна ціль, як укладання особою договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним.

Таким чином, позовні вимоги обґрунтовуються незаконним відчуженням відповідачем-1 свого майна фактично на користь синів керівника цієї партії виключно з метою приховання цього майна від передачі у власність держави.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за правилами загального позовного провадження в засідання на 24.10.2023.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2023 витребувано у Київського державного нотаріального архіву, Благодійної організації "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення", Комуністичної партії України оригінал договору дарування нерухомого майна від 19.02.2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем та зареєстрований за № НАТ 352040, НАТ 352041.

23.10.2023 від Міністерства юстиції України до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про витребування доказів у справі про визнання недійсним договору дарування в якому просить суд витребувати з Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження дітей, батьком яких є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання, яке відбулося 24.10.2023 з`явився представник позивача, представники відповідачів-1,2 не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2023 відкладено судове засідання у справі на 21.11.2023.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2023 витребувано у Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження дітей, батьком яких є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27.10.2023 від Київського державного нотаріального архіву надійшов оригінал договору дарування нерухомого майна від 19.02.2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем та зареєстрований за № № НАТ 352040, НАТ 352041.

13.11.2023 від Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження дітей, батьком яких є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20.11.2023 від Благодійної організації "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення" до господарського суду надійшов відзив на позовну заяву в якому просить суд позовну заяву Міністерства юстиції України залишити без задоволення, відмовити повністю.

В своєму відзиві зауважує на тому, що договір дарування нерухомого майна, який позивач просить суд визнати недійсними, що укладений у 2016 році між Комуністичної партії України та Благодійною організацією "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення" на дату укладання не суперечив вимогам чинного законодавства України та не порушував права сторін та третіх осіб та держави України.

У судове засідання, яке відбулося 21.11.2023 з`явився представник позивача, представники відповідачів-1,2 не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; відкладено судове засідання у справі на 19.12.2023.

Міністерство юстиції України направило до господарського суду відповідь на відзив (вх.61600/23 від 30.11.2023) в якому просить суд: визнати недійсним договір дарування нерухомого майна серія та номер: НАТ352040, НАТ352041 квартири загальною площею 55,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 07, укладений 19.02.2016 між Комуністичною партією України (, вул. Борисоглібська, 7, м. Київ, 04070) та Благодійною організацією "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення" (, вул. Ванди Василевської, буд. 7, м. Київ, 03055), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В.; скасувати державну реєстрацію прав Благодійної організації "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення" (, вул. Ванди Василевської, буд. 7, м. Київ, 03055) на квартиру загальною площею 55,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 07.

18.12.2023 від Міністерства юстиції України до господарського суду надійшли пояснення по справі.

У судове засідання, яке відбулося 19.12.2023 з`явився представник позивача, представники відповідачів-1, 2 не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2023 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в засіданні на 16.01.2024.

У судовому засіданні, яке відбулося 16.01.2024, позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі; представники відповідача-1 та відповідача-2 у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

У судовому засіданні 16.01.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ВСТАНОВИВ:

У 2014 році Міністерство юстиції України звернулось до Окружним адміністративним судом м. Києва з позовом про заборону діяльності Комуністичної партії України у зв`язку із порушенням партії статті 5 Закону України "Про політичні партії в Україні".

11.07.2014 Окружним адміністративним судом м. Києва відкрито провадження у справі № 826/9751/14 за позовом Міністерства юстиції України до Комуністичної партії України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служби безпеки України, Всеукраїнського об`єднання "Свобода", Радикальної партії Олега Ляшка, Громадської організації "Воля-Громада-Козацтво", Української республіканської партії, ОСОБА_2 , за участю Офісу Генерального прокурора, про заборону діяльності політичної партії.

Рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.22 у справі №826/9751/14, яке набрало законної сили 27.07.22 задоволено позов Міністерства юстиції України до Комуністичної партії України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служб безпеки України, Всеукраїнського об`єднання "Свобода", Радикальної партії Олега Ляшка, Громадської організації "Воля-Громада-Козацтво", Української республіканської партії, ОСОБА_2 , за участю Офісу Генерального прокурора, про заборону діяльності політичної партії. Вказаним рішенням заборонено діяльність Комуністичної партії України, передано майно, кошти та інші активи Комуністичної партії України, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави.

Згідно з пунктом 2 Порядку переходу у власність держави майна, коштів та інших активів забороненої судом політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.2022 №896 (Порядок №896), після набрання законної сили рішенням суду про заборону політичної партії, у резолютивній частині якого зазначено про передачу майна політичної партії у власність держави, Мін`юст вживає заходів до розшуку майна політичної партії, зокрема за відомостями єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України.

Міністерством юстиції України видано наказ від 07.11.2022 №4964/5 "Про затвердження Переліку майна, коштів та інших активів забороненої судом Комуністичної партії України (ідентифікаційний код 00049147), її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень, що передається у власність держави", до якого вносились відповідні зміни.

За наслідком опрацювання відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачем встановлено, що після відкриття 11.07.2014 судом провадження у адміністративній справі № 826/9751/14 про заборону партії відчужено квартиру загальною площею 55,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 07 (далі - спірне майно), яке відчужено на підставі договору дарування від 19.02.2016, серія та номер: НАТ352040, НАТЗ52041, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №3.08.2023 набувачем нерухомого майна на підставі спірного договору стала Благодійна організація "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення", керівником та представником якої з 2007 року був і є син народного депутата України та керівника Комуністичної партії України ОСОБА_1 - ОСОБА_3 .

При цьому, засновником Благодійного фонду є Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково комерційна фірма "Контур", засновниками якого є сини керівника Комуністичної партії України ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Позивач зазначає, що договір дарування від 19.02.16 підлягає визнанню недійсним, як фіктивний, з огляду на те, що сторони при його укладанні знали заздалегідь, що він не буде виконаний, а його укладання спрямовано не на реальне настання наслідків договору дарування, а має на меті уникнення передачі майна у державну власність.

Вказані обставини, стали підставами для звернення Міністерства юстиції України з позовом у даній справі, в якому заявлено вимоги про визнання недійсним зазначеного договору дарування та скасування державної реєстрації прав Благодійної організації "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення" на нерухоме майно, проти чого заперечує відповідач-1, що і є причиною виникнення спору.

Предметом спору є визнання недійсним договір дарування нерухомого майна серія та номер: НАТ352040, НАТ352041 - квартири загальною площею 55,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 07, укладений 19.02.2016 між Комуністичною партією України та Благодійною організацією "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення" посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В.; скасування державну реєстрацію прав Благодійної організації "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення" (, вул. Ванди Василевської, буд. 7, м. Київ, 03055) на квартиру загальною площею 55,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 07.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору дарування нерухомого майна серія та номер: НАТ352040, НАТ352041 - квартири загальною площею 55,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 07 від 19.02.2016, наявність / відсутність підстав для визнання оспорюваного договору дарування недійсним, зокрема настання реальних наслідків договору дарування; виконання спірного договору, цілі укладення спірного договору, форма його вчинення, нотаріальне посвідчення та державна реєстрація, порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивача звернувся до суду.

Позивач не є стороною оспорюваного правочину.

Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який вони мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки, від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (частини 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України). У випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах. (частина 1 статті 53 Господарського процесуального кодексу України)

На Міністерство юстиції України покладені повноваження щодо вжиття заходів до розшуку майна забороненої політичної партії, складення та затвердження переліку майна політичної партії, переданого у власність держави, то саме Мін`юст є заінтересованою особою у спірних правовідносинах щодо визнання спірного договору недійсним, скасування державної реєстрації прав на спірне майно для подальшого забезпечення передачі цього майна у власність держави.

Звертаючись з позовом, позивач прагне повернути нерухоме майно у власність держави.

Під час розгляду позову про визнання недійсним оспорюваного правочину суд повинен вирішувати питання про спростування презумпції правомірності правочину та має встановити не лише наявність підстав, із якими закон пов`язує визнання правочину недійсним, але й чи було порушене цивільне право або інтерес особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право (інтерес) порушене та в чому полягає порушення.

Недійсність договору як приватно-правова категорія повинна не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. Ініціювання спору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Приватноправовий інструментарій не повинен використовуватися для невиконання обов`язків чи уникнення сплати боргу боржником.

Згідно зі статтею 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені положеннями статті 203 Цивільного кодексу України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У силу приписів статті 215 Цивільного кодексу України недодержання особою при вчиненні правочину наведених вимог є правовою підставою для визнання його недійсним у судовому порядку.

Відповідно до частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до статті 234 Цивільного кодексу України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише "про людське око", знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином.

Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків, які встановлені законом для цього виду правочину (висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 910/7547/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) зроблено висновок, що "позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 Цивільного кодексу України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якого може бути як підстава, передбачена статтею 234 Цивільного кодексу України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 Цивільного кодексу України.

Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, вважає, що така протизаконна ціль, як укладення особою договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним".

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24.07.2019 у справі № 405/1820/17 (провадження № 61-2761св19) зазначено, що "однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно із частинами другою та третьою статті 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Цивільно-правовий договір (в тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (в тому числі, вироку). Боржник (дарувальник), який відчужує майно на підставі безвідплатного договору на користь своєї матері після пред`явлення до нього позову банку про стягнення заборгованості, діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора, оскільки уклав договір дарування, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Наявність умислу у сторін угоди означає, що вони усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність угоди, що укладалася, та сторони прагнули або свідомо допускали ненастання правових наслідків, обумовлених договором.

Судом встановлено, що рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.22 у справі №826/9751/14, яке набрало законної сили 27.07.22 заборонено діяльність Комуністичної партії України, передано майно, кошти та інші активи Комуністичної партії України, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави.

Частиною другою статті 21 Закону України "Про політичні партії в Україні" (у редакції, яка діяла на момент відкриття провадження у справі №826/9751/14), було встановлено, що заборона діяльності політичної партії тягне за собою припинення діяльності політичної партії, розпуск керівних органів, обласних, міських, районних організацій політичних партій, її первинних осередків та інших структурних утворень, передбачених статутом партії, припинення членства в політичній партії.

При цьому частиною 3 статті 105 Цивільного кодексу України (у редакції, яка діяла на момент відкриття провадження у справі №826/9751/14), визначено, що суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Суд приймає до уваги, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони політичних партій" від 03.05.2022, який набрав чинності 18.05.2022, внесено зміни, зокрема, до Закону України "Про політичні партії в Україні".

Статтю 21 Закону України "Про політичні партії в Україні" доповнено частиною четвертою, згідно з якою у разі заборони судом політичної партії майно, кошти та інші активи політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень переходять у власність держави, про що зазначається у рішенні суду.

Ураховуючи пряму військову агресію з боку Російської Федерації, зважаючи на антиукраїнську політичну та організаційну діяльність, пропаганду війни, реальні загрози порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підриву її безпеки, а також дії, спрямовані на незаконне захоплення державної влади, демонстрацію проявів колабораціонізму, насильства, поширення відомостей про виправдування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, діяльність Комуністичної партії України, її структурних утворень 05.07.2022 судом заборонено.

Передано майно, кошти та інші активи політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави.

Наслідки прийняття судового рішення про заборону діяльності Комуністичної партії України варто розуміти як позбавлення права власності на майно, що є санкцією за вчинення правопорушення, що передбачена законом.

Як зазначалося вище, перехід належного Комуністичної партії України та її структурним утворенням майна, коштів та інших активів у власність держави забезпечує Міністерство юстиції України, який виступає кредитором у спірних правовідносинах.

Судом встановлено, що укладання договору дарування відбувалося після відкриття 11.07.2014 провадження у справі №826/9751/14.

Крім того, із наявних матеріалів справи також слідує, що набувачем за спірним договором стала Благодійна організація "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення" керівником якої є ОСОБА_3 (син керівника Комуністичної партії України Симоненка П.М.) При цьому засновником благодійного фонду є Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково комерційна фірма "Контур", засновниками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (сини керівника Комуністичної партії України Симоненка П.М.), що свідчить про пов`язаність осіб правочину та спільну реалізацію ними волевиявлення на свідоме зловживання правом на шкоду іншій особі, оскільки діючи недобросовісно та зловживаючи правами, мали спільний умисел на використання правочину з укладання договору дарування виключно з метою уникнення звернення стягнення на майно другого відповідача внаслідок заборони діяльності його партії за рішенням суду.

За таких обставин спірний договір кваліфікований судом, як правочин, який не був спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, тобто, як фіктивний правочин.

Враховуючи викладене, договір дарування, укладений 19.02.2016 між Комуністичною партією України та Благодійною організацією "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення" підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Оскільки під час розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині визнання спірного договору дарування від 19.02.2016 недійсним, в силу статті 216 Цивільного кодексу України вказаний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

За таких обставин, вимоги позивача про скасування державної реєстрації прав Благодійної організації "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення" на квартиру загальною площею 55,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 07 також підлягають задоволенню.

При цьому господарський суд також враховує таке.

ідповідно до ч. 1 ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частиною 1 статті 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 Цивільного кодексу України).

Судом враховується, що 27.07.2022 рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №826/9751/14, яким заборонено діяльність Комуністичної партії України набрало законної сили, і саме з цієї дати у позивача виник обов`язок щодо моніторингу реєстраційних дій щодо відчуження Комуністичною партією України об`єктів нерухомості у період з 11.07.2014 - дня відкриття провадження у справі.

Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку, що датою початку перебігу позовної давності є 27.07.2022 (дата набрання рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №826/9751/14 про заборону діяльності Комуністичної партії України законної сили), відтак позивач звернувся з позовом в межах позовної давності.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене господарський суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Міністерства юстиції України до відповідача-1: Благодійної організації "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення", до відповідача-2: Комуністичної партії України про визнання недійсним договору дарування квартири від 19.02.2016, скасування державної реєстрації прав на квартиру задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування нерухомого майна серія та номер: НАТ352040, НАТ352041 - квартири загальною площею 55,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 07, укладений 19.02.2016 між Комуністичною партією України (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 7, ) та Благодійною організацією "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення" (03055, м. Київ, вул. Ванди Василевської, буд. 7, ), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В.

Скасувати державну реєстрацію прав Благодійної організації "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення" (03055, м. Київ, вул. Ванди Василевської, буд. 7, ) на квартиру загальною площею 55,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 07.

Стягнути з Благодійної організації "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення" (03055, м. Київ, вул. Ванди Василевської, буд. 7, ) на користь Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13, ) 2 684,00 грн витрат на сплату судового збору.

Стягнути з Комуністичної партії України (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 7, ) на користь Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13, ) 2 684,00 грн витрат на сплату судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.01.2024

Суддя Ю.А. Бажанова