ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15 січня 2024 року Справа № 903/330/18 (903/1248/23)

Суддя Господарського суду Волинської області Шум М. С., розглянувши

заяву ОСОБА_1

про відвід головуючого судді Шума Миколи Сергійовича

по справі № 903/330/18 (903/1248/23)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВАН» в особі ліквідатора Темчишина В. П.

до відповідача: фізичної особи ОСОБА_1

про витребування майна з чужого незаконного володіння

в межах справи №903/330/18

за заявою Головного управління ДФС у Волинській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юван», с.Зміїнець, Луцький район

про банкрутство

встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮВАН» в особі ліквідатора Темчишина В. П. в позовній заяві від 13.12.2023 (вх.№01-52/1431/23) просить суд, серед іншого, витребувати від ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВАН» () земельну ділянку площею 0,3127 га, кадастровий номер :03:001:6457, цільове призначення - для будівництва та обслуговування об`єктів житлової забудови та соціально-культурного призначення.

Одночасно з позовною заявою від позивача надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 18.12.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВАН» в особі ліквідатора Темчишина В. П. від 13.12.2023 про забезпечення позову у справі №903/330/18 (903/1248/23) задоволено: накладено арешт на земельну ділянку площею 0,3127 га, кадастровий номер :03:001:6457, цільове призначення - для будівництва та обслуговування об`єктів житлової забудови та соціально-культурного призначення, що знаходиться в селі Зміїнець Луцького району Волинської області; заборонено ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та будь- яким іншим третім особам за її дорученням вчиняти дії спрямовані на відчуження земельної ділянки площею 0,3127 га, кадастровий номер :03:001:6457, цільове призначення - для будівництва та обслуговування об`єктів житлової забудови та соціально-культурного призначення, що знаходиться в селі Зміїнець Луцького району Волинської області, в тому числі, заборонити укладати договори іпотеки, купівлі-продажу, дарування тощо з третіми особами, заборонено державним реєстраторам (у тому числі нотаріусам) вчиняти будь- які реєстраційні дії стосовно земельної ділянки площею 0,3127 га, кадастровий номер :03:001:6457, цільове призначення - для будівництва та обслуговування об`єктів житлової забудови та соціально-культурного призначення, що знаходиться в селі Зміїнець Луцького району Волинської області.

Ухвалою суду від 02.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ст. 7 КУзПБ, розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 23.01.2024 на 10:45 год.

12.01.2024 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 від 10.01.2024 про відвід головуючого судді Шума М. С. у справі №903/330/18 (903/1248/23).

В заяві зазначено, що додатками до неї є клопотання та докази відправлення сторонам.

До заяви долучено клопотання від 10.01.2024 про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Одночасно, відповідальними працівниками канцелярії суду складено Акт від 12.01.2024 про те, що за наслідками розкриття рекомендованого листа №731 від ОСОБА_1 , заяви про відвід головуючого судді Шума М.С. по справі №903/330/18(903/1248/23) виявлено відсутність додатку, а саме: докази відправлення сторонам.

Заява про відвід судді обґрунтована таким:

У поданій заяві про забезпечення позову та у позовній заяві не зазначено відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у заявника.

У відповідності до ст. 6 ГПК України позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮВАН» (код ЄДРГ1ОУ 30887415), як юридична особа зобов`язана зареєструвати Електронний кабінет в підсистемі Електронний суд системи ЄСІТС.

Юридична особа ТОВ «ЮВАН» () станом на 10.01.2024 не має зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Потрібна реєстрація і юридичної особи, і представника (адвоката), щоб у разі звільнення, якщо це штатний працівник, що представляв інтереси компанії, документи від суду у подальшому надходили юридичній особі, а не звільненому працівнику. Так само і з адвокатом, якщо, він припинить діяти в інтересах юридичної особи і буде розірвано договір.

Суд повертає письмову заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду також у разі, якщо її подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

За таких обставин суд повинен був заяву про забезпечення позору та додані до неї документи повернути заявнику без розгляду.

Однак, Господарський суд Волинської області не повернув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВАН» в особі ліквідатора Темчишина В. П. від 13.12.2023 про забезпечення позову заявнику, а задоволив останню.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 20.12.2023 №903/330/18 (903/1248/23) позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВАН» в особі ліквідатора Темчишина В. П. до фізичної особи ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння залишено без руху, встановлено, що в позовній заяві ТОВ «ЮВАН» в порушення приписів п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України відсутні відомості щодо наявності або відсутності електронного кабінету, зокрема, адвоката Матвіїва В. М. та ТОВ «ЮВАН» в особі арбітражного керуючого Темчишина В. П.

Юридична особа ТОВ «ЮВАН» () станом на 10.01.2024 не має зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСГТС.

Відтак, заявниця вважає, що у зв`язку з тим, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовну заяву ТОВ «ЮВАН» потрібно було повернути позивачу.

Проте, ухвалою суду від 02.01.2024 прийнято позовну заяву за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні па 23.01.2024.

Крім того, господарський суд в ухвалі від 18.12.2023 зазначив, що «Суд погоджується з позицією ліквідатора ТзОВ «ЮВАН», що сторони вчинили недобросовісно», отже суд (суддя Шум М.С.), на думку ОСОБА_1 уже сформулював свою упереджену думку (позицію) до відповідача, що викликають сумнів в його неупередженості, об`єктивності та безсторонності.

ОСОБА_1 зазначає, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків, однак суддя Шум М.С. упереджено ставиться до відповідача, проявив особисту прихильності до позивача, а саме:

- надає перевагу одній стороні перед іншою, тобто позивачу ТОВ «ЮВАН» перед відповідачем Хомицькою Ж. В.;

- зазначив в ухвалі від 18.12.2023 «Суд погоджується з позицією ліквідатора ТзОВ «ЮВАН», однак відзиву відповідачем не подано, справу не розглянуто;

- також розглянув заяву про забезпечення позову, хоч мав її повернути без розгляду;

- ухвалою суду від 02.01.2024 прийняв позовну заяву до розгляду, хоч мав повернути позивачу в зв`язку з невиконанням ухвали від 20.12.2023 про залишення без руху, а саме не реєстрацію позивача ТОВ «ЮВАН» в електронному кабінеті в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Хомицька Ж. В. вважає, що така поведінка судді Шума М.С викликає об`єктивні побоювання щодо його неупередженості, об`єктивності та безсторонності, вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, але і в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

З посиланням на рішення ЄСПЛ у справах «Газета «Українацентр» проти України» від 15.10.2010, «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013, а також Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН №2006/23 від 27.07.2006, Хомицька Ж. В. заявляє відвід головуючому судді Шуму Миколі Сергійовичу у справі № 903/330/18 (903/1248/23).

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно п.п. 7, 8, 11 ст. 39 ГПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Суд, розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шума Миколи Сергійовича вважає її необґрунтованою з огляду на таке:

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно з п. 5 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Підстави для відводу судді Шума М. С. зводяться до твердження заявниці про порушення суддею норм Господарського процесуального кодексу України щодо прийняття до розгляду позовної заяви у даній справі, а також процесуального порядку розгляду клопотання позивача про забезпечення позову, обставини задоволення цієї заяви та формулювання обґрунтувань/мотивації суду. Такі обставини, на думку заявниці, є свідченням упередженості та необ`єктивності складу суду.

Відповідно до п. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Твердження Хомицької Ж. В. про те, що доказом упередженості судді є мотивація ухвали суду від 18.12.2023 про забезпечення позову є необґрунтованими та такими, що не можуть бути покладені в основу для відводу судді від розгляду даної справи.

Задоволення заяви про забезпечення позову не є свідченням того, що суд надає перевагу чи є більш прихильним до позивача.

Як зазначив КГС ВС в постанові від 21.12.2021 №910/10598/21 під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

Крім того, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляд спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (постанова КГС у складі ВС від 08.10.2018 у справі №913/257/18).

Суд, постановляючи ухвалу від 18.12.2023, виклав у ній свої мотиви та підстави, надав оцінку доводам особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову.

Внутрішні емоційно-вольові відчуття заявниці з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Суд також звертає увагу, що заявниця цілком законно скористалася своїм правом, передбаченим ст. 254 ГПК України, та подала апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції від 18.12.2023 про задоволення заяви про забезпечення позову.

Рекомендаціями CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів встановлено, що саме незалежність суддів, є невід`ємним елементом верховенства права, необхідним для неупередженості суддів та функціонування судової системи. Судді повинні мати необмежену свободу щодо неупередженого розгляду справ відповідно до законодавства та власного розуміння фактів. Під час розгляду всіх справ судді повинні діяти незалежно та неупереджено, забезпечувати сторонам можливість бути об`єктивно вислуханими, пояснювати за потреби процедурні питання.

За приписами ст. 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні та керується верховенством права.

Частиною 1 ст. 6, ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Щодо пояснень заявниці про те, що повинен був вчинити суд з огляду на приписи процесуального законодавства, то незгода відповідачки по справі №903(330/18 (903/1248/23) з відповідним процесуальним рішенням судді не може бути підставою для відводу, а можуть лягти в основу апеляційної скарги на судові рішення.

ОСОБА_1 не позбавлена права оскаржити до суду апеляційної інстанції можливе рішення по суті цього спору із посиланням на процесуальні порушення, вчинені на її думку судом, при прийнятті позовної заяви до розгляду та відкритті провадження у справі.

Одночасно суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 59 КУзПБ з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, серед іншого, господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо; припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута.

А відповідно до ст. 61 КУзПБ ліквідатор з дня свого призначення, серед іншого, виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута.

Ліквідатор банкрута не є ні штатним працівником, ні представником товариства-банкрута в розумінні ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Наведені ОСОБА_1 доводи про відвід судді по даній справі свідчать про необґрунтованість заявленого відводу. Із вимог процесуального законодавства випливає, що відвід повинен бути мотивований та обґрунтований. Це, зокрема означає, що відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватися на певних конкретних доказах. У заяві про відвід не наведено конкретної обставини для відводу судді в розумінні статті 35 ГПК України.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом відхилено доводи заявниці як необгрунтовані.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 32, 39, 234 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Визнати заяву ОСОБА_1 від 10.01.2024 про відвід головуючого судді Шума М. С. по справі №903/330/18 (903/1248/23) необґрунтованою.

2. Заяву ОСОБА_1 від 10.01.2024 (вх.№01-75/318/24 від 12.01.2024) про відвід головуючого судді Шума М. С. по справі №903/330/18 (903/1248/23) передати для її вирішення судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному в порядку ч.1 ст.32 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст.235 ГПК України та оскарженню не підлягає. Ухвала підписана 15.01.2024

Суддя М. С. Шум