ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
03 січня 2024 року Справа № 915/1589/23

Сторони в судове засідання не з`явилися.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 08.12.2023 року позов задоволено повністю; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісний центр «Металург» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована компанія «МКФ» грошові кошти у загальній сумі 1989616 (один мільйон дев`ятсот вісімдесят дев`ять тисяч шістсот шістнадцять) грн. 80 коп., а також 50% судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, що становить 14922,13 грн.; повернуто з державного бюджету товариству з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована компанія «МКФ» 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 14922,13 грн.

13.12.2023 року до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява від 12.12.2023 року про ухвалення додаткового рішення у справі, яким просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.

Ухвалою суду 22.12.2023 року розгляд заяви призначено на 03.01.2024 року о 15:00 год.

Представники сторін в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду заяви були повідомлені належним чином.

Від відповідача заяв, клопотань, заперечень на адресу суду не надходило.

03.01.2024 року від представника позивача адвоката Бессчастної А.В. до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність.

03.01.2024 року судом було оголошено про складання та підписання вступної та резолютивної частини додаткового рішення.

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення з наданими доказами, судом встановлено наступне.

За приписами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать у тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відповідності до ч. 2 зазначеної статті, витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами за результатами розгляду справи.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Частина 8 ст. 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:

- фіксованого розміру;

- погодинної оплати.

На підтвердження здійснення витрат на професійну правничу допомогу представником позивача до заяви, зокрема було надано:

- копію договору про надання правничої допомоги від 01.03.2023 року;

- копію додаткової угоди № 1 від 07.08.2023 року до договору про надання правничої допомоги від 01.03.2023 року з додатком №1 тарифами для визначення вартості наданої правничої допомоги;

- копію платіжної інструкції № 416 від 12.12.2023 року;

- копію акту № 4 від 11.12.2023 року прийому-передачі послуг з правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги від 01.03.2023 року та додаткової угоди № 1 від 07.08.2023 року до договору;

Отже, позивачем документально підтверджено користування послугами адвоката з метою захисту своїх прав та інтересів в судовому порядку.

Згідно Акту № 4 від 11.12.2023 року прийому-передачі послуг з правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги від 01.03.2023 року та додаткової угоди № 1 від 07.08.2023 року до договору позивач в період з 07.08.2023 року по 08.12.2023 року отримав наступні послуги правничої допомоги вартістю 3500,00 грн.:

- підготовка позовної заяви до товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісний Центр «Металург» про стягнення заборгованості за договором підряду № 8310Т1072 від 17.01.2022 року в сумі 1989616,80 грн.;

- підготовка відповіді на відзив товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісний Центр «Металург» на позовну заяву з запереченням проти клопотання про відстрочення виконання рішення суду;

- участь у судовому засіданні 08.12.2023 року.

Судом визнається, що дані витрати пов`язані із розглядом справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, зокрема враховує:

- чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

- чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню і з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 241, 244 ГПК України,

ВИРІШИВ:

1. Заяву від 12.12.2023 року представника позивача адвоката Бессчастної А.В. про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісний центр «Металург», код 32654880 (Миколаївська область, Вітовський район, с. Галицинове, вул. Набережна, буд. 64) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована компанія «МКФ», код 37104825 (м. Миколаїв, вул. Нікольська, буд. 25/1) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст.241 Господарського процесуального кодексу України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст.241 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення (ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження (ч. 2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 12.01.2024 року.

Суддя А.П. Алексєєв