ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"12" січня 2024 р.м. Одеса № 916/5649/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Сулімовської М.Б., розглянувши матеріали заяви

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" (, 03131, м. Київ, вул. Столичне шосе, 103, корп.1)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Кучеренко Наталії Анатоліївни (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

про стягнення 9339,46 грн.

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до відповідача Фізичної особи-підприємця Кучеренко Наталії Анатоліївни про стягнення 9339,46 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Договору про надання послуг №281М від 01.05.2021.

Ухвалою від 01.01.2024 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвала суду про залишення позовної заяви без руху від 01.01.2024 була доставлена позивачу до електронного кабінету 02.01.2024 о 15:13, що підтверджується інформацією про доставку електронного листа.

11.01.2024 до суду через підсистему "Електронний суд" позивачем подано заяву про усунення недоліків.

Дослідивши заяву про усунення недоліків, суд встановив, що недоліки позовної заяви позивачем не усунуто, з огляду на наступне.

Так, ухвалою суду від 01.01.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" залишено без руху; встановлено позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути вказані в мотивувальній частині ухвали недоліки шляхом подання документального підтвердження вартості неправомірно використаного відповідачем пального; доказів направлення відповідачу розрахунку штрафних санкцій і картки обліку малоцінних та швидкозношувальних предметів; надати до суду докази надсилання (опис вкладення у цінний лист, фіскальний чек, накладна) копії заяви про усунення недоліків позовної заяви і додані до неї документи відповідачу.

11.01.2024 до суду через підсистему "Електронний суд" позивачем подано заяву про усунення недоліків, в якій останнім зазначено, що облік запасів, в тому числі паливо, проводилось за методом миттєвої середньозваженої собівартості, про свідчить наказ від 30.12.2021 № 273 "Про облікову політику ТОВ "НОВА ПОШТА" з 01 січня 2022 року", а при розрахунку штрафу у розмірі 20% від вартості неправомірного використання використаного палива, розмір середньої ціни на дизельне паливо АЗС WOG було взято з офіційного сайту Міністерства фінансів України - https://index.minfin.com.ua/ua/markets/fuel/tm/wog/2022-11/.

На підтвердження вказаних вище обставин позивачем зазначено у додатках до заяви про усунення недоліків наступні докази:

1. Копію наказу від 30.12.2021 №273 "Про облікову політику ТОВ "НОВА ПОШТА" з 01 січня 2022 року" з додатками;

2. Скриншот з офіційного сайту Міністерства фінансів України - середньої ціни на дизельне паливо АЗС WOG;

3. Докази відправлення відповідачу заяви про усунення недоліків позовної заяви, розрахунку штрафних санкцій і картки обліку малоцінних та швидкозношувальних предметів.

Водночас, вказані докази до суду не подано, оскільки заява про усунення недоліків позовної заяви, сформована в системі "Електронний суд", надійшла до суду без зазначених у ній додатків.

За наведеного суд констатує, що позивачем не виконано вимоги суду щодо усунення недоліків позовної заяви, а отже позивач своїм правом скористався на власний розсуд.

Відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою.

При цьому суд звертає увагу на таке.

Закріплення на конституційному та галузевому рівнях права на звернення до суду за судовим захистом, з якого найчастіше і виводиться принцип доступності правосуддя, означає, що держава гарантує кожній особі можливість звернутися до суду за захистом своїх прав, а суд зобов`язаний відкрити провадження у справі та вчинити всі необхідні дії щодо надання такого захисту. Проте це не означає, що держава не може на рівні галузевого законодавства передбачити умови, додержання яких внаслідок специфічності діяльності щодо здійснення правосуддя є необхідним для реалізації вказаного права.

Підтвердженням наведеного вище висновку є припис частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України: право на звернення до господарського суду в установленому цим кодексом порядку гарантується. Таким чином, кожен вправі звернутися до господарського суду за захистом своїх прав, проте таке звернення повинно підпорядковуватися процесуальним правилам.

Потрібно наголосити і на тому, що доступ до правосуддя стосується не лише позивача, а й відповідача, до якого звернуті певні вимоги. Відповідачу також закон гарантує дотримання його прав, у тому числі щодо відсутності зловживань позивача чи щодо дотримання строків вирішення спору.

В ухвалі від 01.01.2024 суд детально вказав на виявлені недоліки позовної заяви та надав строк для їх усунення. Наведені в зазначеній ухвалі приписи процесуального закону є цілком чіткими та однозначними.

Попри те, що наведені правила можуть видаватися формальними, це не означає, що їх дотримання не є обов`язковим. Більше того, їх наявність зумовлена потребою в дотриманні певних завдань господарського судочинства, які спрямовані на ефективний, у розумні строки розгляд господарської справи.

Необхідно зауважити, що процесуальний закон визначає за обов`язок позивача надати відповідні підтвердження чи виконати конкретні процесуальні дії саме на стадії відкриття провадження у справі, а не на пізніших стадіях господарського процесу. Суд та інші учасники справи не повинні виконувати ці дії на стадіях, коли це не передбачено. Інший спосіб розуміння цих процесуальних приписів призводить до затягування господарського процесу та можливого порушення строків вирішення спору.

Суд наголошує, що доступ до правосуддя, в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

В даному випадку господарським судом було ретельно вивчено матеріали позовної заяви, та, з урахуванням приписів ст.174 ГПК України, надано можливість позивачу усунути недоліки позовної заяви, надати відповідні докази.

При цьому, суд додатково наголошує, що в матеріалах справи відсутні докази щодо неможливості усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, з огляду на введення в Україні воєнного стану або з інших підстав.

За наведених обставин, приймаючи до уваги, що визначений судом в ухвалі від 01.01.2024 максимально допустимий строк для усунення недоліків позовної заяви позивача сплив, позивач своїм правом скористався на власний розсуд, недоліки позовної заяви не усунув, у зв`язку з чим позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" слід повернути позивачу.

Суд звертає увагу позивача, що згідно ч. 8 ст. 174 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ч. 4 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" до відповідача Фізичної особи-підприємця Кучеренко Наталії Анатоліївни про стягнення 9339,46 грн. повернути позивачу.

Суддя М.Б. Сулімовська

Ухвала суду набрала законної сили 12.01.2024 та може бути оскаржена в порядку і строки, встановлені ст.ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.