ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року Справа № 926/4742/23
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Укрвторресурси-Буковина

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за договором про надання послуг в сумі 5 460,35 грн

Суддя Проскурняк О.Г.

Секретар судового засідання Гончар А.Ю.

Представники сторін:

від позивача Борлодян В.В.;

від відповідача Рудик Р.І.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю Укрвторресурси-Буковина звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг в сумі 5 460,35 грн.

Позов обґрунтований тим, що 01 листопада 2021 року між ТОВ Укрвторресурси-Буковина та ФОП ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з поводження з побутовими відходами № Ю-528 (далі - Договір).

Позивач зазначає, що належним чином виконує свої обов`язки, здійснює вивезення побутових відходів з контейнерних майданчиків на визначеній території м. Чернівці із графіком, при цьому відповідач взяті на себе зобов`язання з оплати наданих йому послуг за Договором № Ю-528 належним чином не виконує.

До позивача надійшло звернення відповідача з проханням припинити Договір 18 серпня 2023 року.

Відтак, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за період листопад 2021 року по липень 2023 року у сумі 5 460,35 грн, з яких: заборгованість за надані послуги за Договором № Ю-528 в сумі 4 869,79 грн, інфляційні втрати в розмірі 469,79 грн та 3 % в розмірі 120,77 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 листопада 2023 року, справу № 926/4742/23 передано на розгляд судді Проскурняку О.Г.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 02 листопада 2023 року позовну заяву залишено без руху; встановлено строк для виправлення недоліків позовної заяви - 7 днів з моменту отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 08 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 04 грудня 2023 року.

21 листопада 2023 року до канцелярії Господарського суду Чернівецької області надійшов відзив відповідача на позов, в якому останній заперечує проти позовних вимог та вважає їх безпідставними та необґрунтованими.

У поданому відзиві відповідач зазначає, що він є не власником нежитлових приміщень магазину, а лише мав намір укласти договір оренди вказаного майна. При цьому, відповідач намір укласти договір оренди не реалізував, господарську діяльність у магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 не здійснював.

Далі, відповідач вказує, що 18 серпня 2023 року він зареєстрував відповідну заяву в ТОВ Укрвторресурси-Буковина в якій повідомив, що нездійснював господарської діяльності за адресою АДРЕСА_1 , магазин ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином, послугою з поводження з побутовими відходами не користувався.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 04 грудня 2023 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; вирішено закрити підготовче провадження у справі № 926/4742/23; призначено справу до розгляду по суті на 09 січня 2024 року.

Представник позивача у судовому засіданні 09 січня 2024 року підтримав позов та просив його задовольнити з підстав викладений у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні 09 січня 2024 року заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві.

В порядку статей 8, 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів .

На виконання вимог статті 223 Господарського процесуального кодексу України, складено протоколи судового засідання, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до статті 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 09 січня 2024 року відповідно до статті 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, встановивши фактичні обставини у справі, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши думку представника позивача, суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається зі змісту статей 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно змісту Рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11 грудня 2020 року № 602/27 Про визначення виконавців послуг з вивезення побутових відходів на окремих територіях м. Чернівці, Товариство з обмеженою відповідальністю Укрвторресурси-Буковина визнано виконавцем послуг з вивезення побутових відходів строком на 10 років на території, межі якої зазначені у додатку 2, зокрема, вул. Мудрого Ярослава.

На виконання зазначеного Рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради, між Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Укрвторресурси-Буковина укладено Договір № 2 на надання послуги з вивезення побутових відходів на окремій території м. Чернівців від 18 грудня 2020 року.

В подальшому, 01 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Укрвторресурси-Буковина (Виконавець) та магазин Жабка ФОП ОСОБА_1 укладено Договір № Ю-528 про надання послуг.

За своєю правовою природою укладений договір є договором про надання послуг.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно пункту 1.1. Договору, Виконавець зобов`язується надавати послуги з поводження з побутовими відходами (зберігання, перевезення та захоронення (утилізації) побутових відходів (ТПВ) (код ЄЗС ДК 021:20-6 Послуги з поводження із безпечними сміттям і відходами та їх утилізація)) (далі - Послуги), а Замовник зобов`язується своєчасно та у повному обсязі оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором, при цьому сторони дотримуються Положення про санітарне прибирання об`єктів та Правил експлуатації полігонів ТПВ.

Пунктом 10.1 Договору визначено, що строк надання послуг визначається, з моменту укладання договору, поширює свою дію на правовідносини, що виникли між Сторонами з 01.11.2021р. (п.3 ст.631 ЦК України) по 01.11.2022 р.

Згідно пункту 11.2. Договору, Договір вважається таким, що продовжений на той самий термін, якщо за місяць до закінчення строку його дії одна із сторін не заявила про відмову від Договору або його перегляд.

Докази визнання договору у встановленому законом порядку недійсним чи від Договору в матеріалах справи відсутні. Отже, враховуючи, що сторонами не було заявлено про припинення дії договору чи визнання його недійсним в судовому порядку, він продовжив свою дію у 2022-2023 роках.

Згідно пунктів 3.1., 3.2. Договору, обсяг надання послуг розраховується Виконавцем на підставі норм накопичення, затверджених органом місцевого самоврядування. Розрахунок обсягу і вартості послуг здійснюється згідно з Правилами надання послуг з вивезення побутових відходів та додатком 1 до цього Договорі, який є невід`ємною частиною цього Договору (схема вивозу ТПВ). Загальна сума за договором становить: 2216,40 (дві тисячі двісті шістнадцять гривень, 40 копійок, у т.ч. ПДВ (20%) 369.4 грн.

Пунктами 3.3., 3.4. Договору визначено, що обсяги ТПВ, що підлягають зберіганню, перевезенню та захороненню (утилізації), понад норми, визначені у рішеннях виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 13.01.2015 р. № 3/1 і Додатках до них, а також цьому Договорі, підлягають додатковій оплаті Споживачем згідно тарифів, визначених вказаними актами. В разі зміни підстав визначення обсягів ТПВ, що підлягають вивезенню та захороненню (утилізації), Споживач повинен протягом 10 днів письмово сповістити про це Виконавця, з наданням підтверджуючих документів. Виконавець повинен протягом 10 днів з дня отримання письмового підтвердження нових обсягів ТПВ: розглянути, внести та направити відповідні зміни до договору Споживачу. Виконавець зобов`язується протягом 3 днів з дня отримання узгоджених та підписаних двома сторонами змін договору надати послуги, зазначені в даних змінах.

В разі перегляду та зміни органами місцевого самоврядування норм та/або тарифів на послуги за цим договором, сторопи дійшли згоди, що з дати набрання відповідними рішеннями законної сили, норми та/або тарифи за цим договором, а також положення нього Договору, автоматично змінюються у відповідності до затверджених змін.

В розділі 4 Договору сторони погодили прядок оплати послуг.

Відповідно пунктів 4.1. 4.5. Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше ніж до 10 числа періоду, що настає за розрахунковим. Послуги оплачуються в безготівковій формі на підставі цього договору та акту наданих послуг. Плата вноситься на розрахунковий рахунок в установі банку. У разі потреби Виконавець здійснює на протязі 3-х місяців перерахунок вартості фактично наданих послуг та повідомляє Споживача про його результати.

На виконання вимог укладеного Договору, позивачем складено акти наданих робіт. Так, в матеріалах справи наявні акт наданих послуг № 4538 від 30 листопада 2021 року, № 4999 грудня 2021 року, № 771 від 31 січня 2022 року, № 1407 від 28 лютого 2022 року, № 2311 від 31 березня 2022 року, № 3435 від 30 квітня 2022 року, № 4804 від 31 травня 2022 року, № 5535 від 30 червня 2022 року, № 6285 від 31 липня 2022 року, № 7041 від 31 серпня 2022 року, № 7586 від 30 вересня 2022 року, № 8481 від 31 жовтня 2022 року, № 9437 від 30 листопада 2022 року, № 10136 від 31 грудня 2022 року, № 679 від 31 січня 2023 року, № 1614 від 28 лютого 2023 року, № 2466 від 31 березня 2023 року, № 3309 від 30 квітня 2023 року, № 4227 від 31 травня 2023 року, № 5098 від 30 червня 2023 року, № 5697 від 31 липня 2023 року.

Пунктом 5.2. Договору визначено, що Споживач зобов`язується: оплачувати у встановлений договором строк надані йому послуги з вивезення побутових відходів; сприяти Виконавцю у наданні послуг в обсязі та порядку, передбачених цим договором; визначати разом з Виконавцем місця розташування контейнерних майданчиків, створювати умови для вільного доступу до таких майданчиків; обладнати контейнерні майданчики, утримувати їх у належному санітарному стані, забезпечувати освітлення в темний час доби; забезпечити належне збирання та зберігання відходів, установлення необхідної кількості контейнерів для завантаження твердих побутових відходів, з урахуванням унеможливленім їх переповнення, утримувати контейнери відповідно до вимог санітарних норм і правил; забезпечити роздільне збирання побутових відходів та не допускати складування та/або вивезення разом з ТПВ ремонтних, великогабаритних відходів, рідких нечистот, промасленій матеріалів, піску, автошин, ламп, що містять ртуть та інші відходи 1-3 класу небезпеки, а також інших відходів, які не підлягають захороненню, згідно Положення про санітарне прибирання об`єктів та Правил експлуатації полігонів твердих побутових відходів; надавати дані по кількості населення, що обслуговуються Споживачем, по основних показниках вимірюванім кількості ТПВ, що базуються на кількісних даній, передбачених у договорах Споживача (а також додатках й актах до них) зі споживачами послуг із вивезенім й утилізації (захоронення) ТПВ, та складенім із ним актів наданих послуг; щомісячно підтверджувати підписаним актом наданих послуг фактичну кількість вивезенім твердім побутовім відходів (згідно товаро-транспортним накладних). У випадку, якщо протягом місяця Виконавець не отримає підписаний Замовником примірник акта наданих послуг або обґрунтованої відмови, акт вважається підписаним, а послуги такими, що надані належним чином, що є підставою для проведення розрахунків.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачу направлялись акти-рахунки про оплату у месенджері Вайбер на номер телефону, зазначений у Договорі.

Згідно пункту 7.1. Договору, Споживач несе відповідальність згідно із законом і цим договором за: за несвоєчасну оплату наданих "Виконавцем" послуг, "Споживач" сплачує на рахунок "Виконавця" пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки, починаючи з 15-го числа місяця наступного після місяця, за який не були перераховані кошти; порушення умов, викладених в ші.8 п.5.2. цього Договору, "Споживач" сплачує на рахунок "Виконавця" штраф в розмірі місячної суми договору п.п.8, не звільняючись при цьому від оплати наданих послуг; невиконання зобов`язань, визначених цим договором і законом.

Доводи відповідача, що він не є власником нежитлових приміщень та не здійснював жодної господарської діяльності в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 , відхиляється судом в силу наступного.

ФОП ОСОБА_1 , маючи намір вести господарську діяльність в приміщені за адресою АДРЕСА_1 , 01 листопада 2021 року добровільно уклав Договір № Ю-528 про надання послуг з Товариством з обмеженою відповідальністю Укрвторресурси-Буковина.

Як вказує відповідач, намір укласти договір оренди приміщення не реалізував, господарську діяльність у магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 не здійснював.

При цьому, відповідач звернувся до ТОВ Укрвторресурси-Буковина із заявою про відмову від Договору 18 серпня 2023 року.

Згідно статті 3 Цивільного кодексу України, серед загальний засад цивільного законодавства закріплено принципи справедливості, добросовісності і розумності.

Відповідно до висновку, сформульованого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 у справі № 147/66/17, добросовісність - це певний стандарт поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина заборони суперечливої поведінки, в основі якої лежить принцип добросовісності, базується на римській максимі: ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, та, що не відповідає попереднім заявам або поведінці однієї сторони, за умови, що інша розумно на них покладається (постанови Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №910/9397/20, від 16.02.2022 у справі № 914/1954/20).

Відтак, суд вважає, що поведінка відповідача, який спочатку вчиняє дії з метою укладання Договору, а потім заперечує факт отримання послуг з поводження з побутовими відходами, знаючи про наявність укладеного ним Договору, є суперечливою та не може вважатись добросовісною.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 526, 525 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважаться таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Як підтверджено матеріалами справи, позичальником допущено порушення виконання зобов`язання за Договором № Ю-528 про надання послуг в частині своєчасної сплати заборгованості.

Статтею 599 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Перевіривши розрахунок заборгованості, в тому числі інфляційних втрат та 3% річних, наданий позивачем, суд вважає його обґрунтованим.

Як визначено статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статті 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

У рішенні 23 серпня 2016 року у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Відповідно до пункту 1 статті 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, суд звертає увагу сторін на наступне.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі Серявін та інші проти України наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат.

Частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень частини 1 статті 4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 2.1. частини 2 статті 4 вказаного Закону унормовано, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставку судового збору встановлено у такому розмірі: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 1 січня 2023 року статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 684,00 грн.

Відтак, розмір судового збору, що підлягає оплаті за подання позовної заяви майнового характеру про стягнення 5 460,35 грн становить 2 684,00 грн.

Згідно положень пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. слід покласти на відповідача

Керуючись статтями 2, 4, 5, 194, 196, 219, 222, 232 - 240 Господарського процесуального кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Укрвторресурси-Буковина (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33ж, код ЄДРПОУ 39280223) заборгованість в сумі 5 460,35 грн (заборгованість за надані послуги за Договором № Ю-528 в сумі 4 869,79 грн, інфляційні витрати в розмірі 469,79 грн та 3% річних у розмірі 120,77 грн.) та 2 684,00 грн. судового збору.

Повний текст рішення складено та підписано 16 січня 2024 року

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Г. Проскурняк