ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2024 року м. Дніпро Справа № 912/1159/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)

суддів: Чус О.В., Паруснікова Ю.Б.

секретар судового засідання: Манець О.В.

представники сторін:

від позивача: Руденко Т.В.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

в режимі відеконференції апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»

в особі Кропивницької філії

Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»

на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 15.11.2023 р.

( суддя Закурін М. К., м. Кропивницький, повний текст ухвали складено 16.11.2023 р.), прийняту за результатами розгляду

заяви про розстрочку виконання судового рішення

у справі

за позовом:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»

в особі Кропивницької філії

Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»

до

Комунального підприємства «Теплокомуненерго» Олександрійської міської ради

про стягнення 4 878 956,41 грн.,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

КП «Теплокомуненерго» звернулося до Господарського суду Кіровоградської області із заявою про розстрочку судового рішення щодо стягнення 4 375 296,90 грн основної заборгованості, 451 152,56 грн пені, 28 165,33 грн річних та 24 341,58 грн інфляційних строком на 11 місяців рівнозначними щомісячними сумами, а також про розстрочку сплати судового збору у сумі 73 184,28 грн строком на 3 місяці.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 15.11.2023 р. заяву задоволено частково. Розстрочено виконання рішення від 01.11.2023 р., прийнятого у справі щодо стягнення з Комунального підприємства «Теплокомуненерго» Олександрійської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Кропивницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» 4 375 296,90 грн основної заборгованості, 451 152,56 грн пені, 28 165,33 грн річних та 24 341,58 грн інфляційних на 11 місяців рівнозначними сумами у розмірі 443 541,49 грн починаючи з 15.11.2023 р., які повинні сплачуватися не пізніше 15 числа кожного наступного місяця. В іншій частині заяви у її задоволенні відмовлено.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаною ухвалою, через систему "Електронний суд", Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Кропивницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу суду від 15.11.2023 р. та прийняти нове рішення, про відмову у задоволенні заяви про розстрочку виконання судового рішення у даній справі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вказує на те, що судом не враховано, що розстрочення виконання судового рішення є правом суду, а за відсутності в законі вичерпного переліку виняткових обставин, господарський суд зобов`язаний, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності, та з дотриманням правил ст. 86 ГПК України, вирішити питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе розстрочення виконання судового рішення.

Водночас, на думку Скаржника, невиконання Відповідачем своїх зобов`язань за договором розподілу природного газу в частині своєчасної сплати вартості наданих послуг з розподілу природного газу виключає наявність виняткових випадків, які надають право суду застосувати положення ст. 331 ГПК України.

Як на підставу для відстрочення виконання рішення суду, Відповідач зазначає скрутний фінансовий стан, а доказом, який підтверджує вказану обставину, є лише баланси станом 31.12.2022 р. та 31.03.2023 р., а також довідка про дебіторську/ кредиторську заборгованість КП «Теплокомуненерго» протягом 2022 року. ТОВ «Газмережі» наполягає на тому, що в контексті даної справи вказані докази не є беззаперечними та належними доказами неплатоспроможності Відповідача, оскільки реальний майновий стан та платоспроможність Боржника має оцінюватися в сукупності з іншими доказами, зокрема але не виключно: інформацією про всі розрахунки боржника; доказами відсутності руху коштів по банківських рахунках божника; доказами про відсутність майна або його недостатності для погашення вимог кредиторів; доказами того, що задоволення вимог Позивача приведе до неможливості виконання грошових зобов`язань Відповідача в повному обсязі перед іншими кредиторами ( і довести ці обставини Відповідач має належними доказами ), зокрема, наявністю рішень судів про стягнення заборгованостей, наказів на примусове виконання судових рішень, постанов про відкриття виконавчих проваджень тощо.

Враховуючи наведене Позивач стверджує, що Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами того, що причиною прострочення виконання грошового зобов`язання є обставини, які перебувають поза його волею, а також, що виконання законного та обґрунтованого рішення Господарського суду Кіровоградської області від 01.11.2023 р. по справі № 912/1159/23 перетворюється у несправедливо непомірний тягар для Відповідача та може спричинити повне зупинення його господарської діяльності.

Крім того, судом залишено поза увагою, той факт, що Позивач також є соціально значимим підприємством, яке здійснює ліцензовану господарську діяльність з розподілу природного газу. Отримані кошти за надані послуги з розподілу природного газу спрямовуються Позивачем для належного, своєчасного, безаварійного розподілу природного газу.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Від комунального підприємства «Теплокомуненерго» Олександрійської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому комунальне підприємства не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Зокрема, комунальне підприємства посилається на те, що Позивач, в своїй позовній заяві та в апеляційній скарзі не надав жодного доказу, що підтверджує його скрутне фінансове становище або завдання збитків непомірних з сумою заборгованості Відповідача та яке стало б причиною припиненням його господарської діяльності.

Крім того, у відзиві комунальне підприємства посилається на те, що причиною неналежного виконання зобов`язання є скрутний майновий стан Відповідача, що підтверджується статистичною фінансовою звітністю за 2022 рік - 1 квартал 2023 року та довідками про заборгованість за податками та обов`язковими платежами (які містяться в матеріалах справи), відповідно до яких заборгованість по податках станом на 01.01.2022 р. становила 28 716 тис. грн, на 01.03.2023 р. становила 48 211 тис. грн.

Відповідач також вказує на те, що низький рівень платоспроможності всіх категорій споживачів також істотно впливає на виконання зобов`язань підприємства перед Позивачем. Станом на 01.01.2022 р. заборгованість перед КП «Теплокомуненерго» різних категорій споживачів складала 116 451 тис. грн., станом на 01.01.2023 р. ця заборгованість складає 132 530 тис. грн., тобто спостерігається тенденція до зростання даного показника. Таким чином несвоєчасна сплата за спожиту теплову енергію має істотний вплив на накопичення заборгованості підприємства за послуги з розподілу природного газу.

Крім того, Відповідач зазначає про те, що підприємство не уповноважене чинним законодавством самостійно встановлювати тарифи, які відповідають фактично понесеним витратам під час виробництва, транспортування та постачання теплової енергії. Обсяг нарахованої та не відшкодованої з державного бюджету заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію станом на 01.04.2023 р. складає 75 145 124 тис. грн. Відповідність цих сум засвідчена протокольно обласною комісією з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах Кіровоградської обласної військової адміністрації.

Також, Відповідачем до відзиву на апеляційну скаргу додані докази виконання оскаржуваної ухвали, щодо графіку погашення боргу перед Позивачем ( платіжна інструкція № 262 від 12.12.2023 р. на суму 443 541 грн 49 коп., платіжна інструкція № 383 від 27.12.2023 р. на суму 200 000 грн 00 коп..

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2023 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Чус О.В., Парусніков Ю.Б..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.11.2023 р. витребувано у Господарського суду Кіровоградської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 912/1159/23. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Кропивницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 15.11.2023 р. по справі № 912/1159/23 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

Матеріали справи № 912/1159/23 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2023 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 11.01.2024 р..

Від представника Кропивницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» - Руденко Тараса Васильовича, надійшла заява про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів та підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС. Адреса електронної пошти, що буде використана заявником для входу до системи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , № тел. НОМЕР_1 .

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.01.2024р., вирішено провести судове засідання у справі № 912/1159/23 з представником Кропивницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», призначене на 11.01.2024р. о 12:30 год. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засідання №511) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС.

Від Комунального підприємства «Теплокомуненерго» Олександрійської міської ради надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів та підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС. Адреса електронної пошти, що буде використана заявником для входу до системи: , № тел. НОМЕР_2 .

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.01.2024р., вирішено провести судове засідання у справі № 912/1159/23 з представником Комунального підприємства «Теплокомуненерго» Олександрійської міської ради, призначене на 11.01.2024р. о 12:30 год. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засідання №511) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС.

11.01.2024р. секретарем судового засідання Манець О.В. було встановлено неможливість проведення відеоконференції з представником відповідача. В призначений час представник відповідача не вийшов на зв`язок у програмі EasyCon, про що складений відповідний акт.

У судовому засіданні 11.01.2024р., проведеному в режимі відеоконференції,була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 01.11.2023 р. стягнуто з КП «Теплокомуненерго» на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Кропивницької філії - 4 375 296,90 грн основної заборгованості, 451 152,56 грн пені, 28 165,33 грн річних, 24 341,58 грн інфляційних та 73 184,28 грн компенсації по сплаті судового збору.

06.11.2023 р. КП «Теплокомуненерго» звернулося із заявою про розстрочку судового рішення щодо стягнення 4 375 296,90 грн основної заборгованості, 451 152,56 грн пені, 28 165,33 грн річних та 24 341,58 грн інфляційних строком на 11 місяців рівнозначними щомісячними сумами, а також про розстрочку сплати судового збору у сумі 73 184,28 грн строком на 3 місяці.

В її обґрунтування заяви, Відповідач послався на те, що перебуває у скрутному фінансовому становищі, яке пов`язане із недостатністю надходження коштів від споживачів послуг, але робить усе можливе для погашення заборгованості, підтвердженням є часткова сплата боргу у процесі розгляду справи. Підприємство має намір повністю та добровільно погасити заборгованість без застосування примусових процедур виконання судового рішення, проте через відсутність достатніх грошових коштів не в змозі в короткий термін виконати рішення. Наявність заборгованості із заробітної плати працівникам у сумі 3 660 000 грн, податкових зобов`язань та за спожиту електроенергію ускладнює виконання рішення, але воно може бути виконаним протягом 11 наступних місяців рівнозначними щомісячними сумами. Сплата заборгованості у такий спосіб забезпечить не тільки виконання зобов`язань за спірний у справі період, але й можливість погашення поточних платежів за наявними з ТОВ «Газорозподільні мережі України» зобов`язаннями по тому ж договору. І, напроти, у випадку примусового виконання судового рішення, з накладенням арешту на банківські рахунки підприємства, значно ускладниться не тільки робота підприємства по наданню комунальних послуг населенню міста Олександрія в опалювальний період, але й взагалі можливість господарської його діяльності. Це пов`язано з тим, що за діючим законодавством лише 35 % доходів від здійснення діяльності підприємства надходить на його рахунки, а інша частина - на спеціальний рахунок. Витрати на примусове виконання судового рішення ляжуть додатковим тягарем на підприємство та вони не зможуть бути компенсовані за рахунок встановлених тарифів з надання комунальних послуг.

Зокрема, згідно з наданими Заявником Балансами КП «Теплокомуненерго» станом 31.12.2022 р. та 31.03.2023 р. поточні зобов`язання - кредиторська заборгованість за товари, роботи і послуги за 2022 рік складала 9 0762 000 грн, а станом на 31.03.2023 р. становить 140545000 грн. Як слідує із довідок КП «Теплокомуненерго» підприємство станом на 01.01.2022 р. мало заборгованість зі сплати податків та обов`язкових платежів до бюджету у сумі 28716924,65 грн, а станом на 01.03.2023 р. у сумі 48 211 020,80 грн. За змістом додаткової угоди № 1 до договору банківського обслуговування від 15.09.2022 р., укладеного між АТ «Райффайзен Банк», КП «Теплокомуненерго» та ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдінг» 65% коштів, які надходять від споживачів комунальних послуг, що надані КП «Теплокомуненерго», із банківського рахунку перераховуються автоматично ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдінг» у якості сплати за поставлений природний газ. Водночас, відповідно до довідки про дебіторську/кредиторську заборгованість КП «Теплокомуненерго» протягом 2022 року станом на кінець року дебет складав 13 9931 827,19 грн, а кредит - 3 559 843,79 грн.

Поряд з цим, суд першої інстанції установив, що господарська діяльність КП «Теплокомуненерго» пов`язана із наданням послуг населенню з централізованого опалення у м. Олександрія Кіровоградської області, а тому в опалювальний період та під час наявного воєнного стану в Державі воно виконує стратегічну функцію - збереження життя та здоров`я мешканців міста.

За наслідками розгляду заяви господарським судом прийнято оскаржуване судове рішення у даній справі.

Ухвала суду мотивована тим, що наведені докази та висловлені представником КП «Теплокомуненерго» мотиви для розстрочення судового рішення є достатніми, оскільки вказують на ускладнення виконання рішення за рахунок одномоментної сплати заборгованості, і напроти, у випадку надання розстрочки - забезпечать його повне виконання. Надання розстрочки у справі урівноважує сторони при виконанні судового рішення саме у такий спосіб та забезпечує справедливість при виконанні зобов`язань, яка проявлена у відхиленні Судом вимог КП «Теплокомуненерго» по зменшенню нарахованої пені на 90 %.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Позивача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу господарського суду халишити без змін, виходячи з наступного.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала Господарського суду Кіровоградської області від 15.11.2023 р. якою частково задоволено заяву Комунального підприємства «Теплокомуненерго» Олександрійської міської ради про розстрочку виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 01.11.2023 р. Розстрочено виконання рішення на 11 місяців рівнозначними сумами у розмірі 443 541,49 грн починаючи з 15.11.2023 р., які повинні сплачуватися не пізніше 15 числа кожного наступного місяця. У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Перевіряючи правильність застосування судом попередньої інстанції норм права при ухвалені оскаржуваного судового рішення в частині надання відстрочки виконання рішення господарського суду, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Частинами 1 та 5 ст. 331 ГПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частини 3, 4 ст. 331 ГПК).

Питання про розстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як Позивача, так і Відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення ( подібний висновок наведено в п. 4.12 постанови Верховного Суду від 21.01.2020 р. у справі № 910/1180/19 ).

На державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 р. у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02 ). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003 р. ). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції ( ухвала від 17.09.2002 р. у справі "Крапивницький та інші проти України", заява № 60858/00).

Суд першої інстанції, задовольняючи частково заяву Відповідача про розстрочку виконання рішення господарського суду на 11 місяців, дійшов висновку , що вона підлягає задоволенню в частині розстрочки зобов`язань за договором у зв`язку з доведеністю тверджень про неможливість та ускладнення виконання судового рішення.

Зокрема, згідно з Балансами КП «Теплокомуненерго» станом 31.12.2022 р. та 31.03.2023 р. поточні зобов`язання - кредиторська заборгованість за товари, роботи і послуги за 2022 рік складала 90 762 000 грн, а станом на 31.03.2023 р. становить 140 545 000 грн.

Як слідує із довідок КП «Теплокомуненерго» підприємство станом на 01.01.2022 р. мало заборгованість зі сплати податків та обов`язкових платежів до бюджету у сумі 28 716 924,65 грн, а станом на 01.03.2023 р. у сумі 48 211 020,80 грн.

Як слушно зауважив місцевий господарський суд - наведені обставини підтверджують систематичне збільшення зобов`язань підприємства, що свідчить про недостатність фінансових ресурсів для належного їх виконання, а КП «Теплокомуненерго» може використовувати для сплати власних зобов`язань лише 35 % залишку коштів на рахунку.

Так, за змістом додаткової угоди № 1 до договору банківського обслуговування від 15.09.2022 р., укладеного між АТ «Райффайзен Банк», КП «Теплокомуненерго» та ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдінг» 65% коштів, які надходять від споживачів комунальних послуг, що надані КП «Теплокомуненерго», із банківського рахунку перераховуються автоматично ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдінг» у якості сплати за поставлений природний газ.

Водночас, відповідно до довідки про дебіторську/кредиторську заборгованість КП «Теплокомуненерго» протягом 2022 року станом на кінець року дебет складав 139 931 827,19 грн, а кредит - 3 559 843,79 грн.

Суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що наведені докази та обставини вказують на певну фінансову неспроможність КП «Теплокомуненерго» своєчасно виконувати взяті на себе зобов`язання та вона пов`язана, з-поміж іншого, з існуванням значної суми дебіторської заборгованості перед підприємством. Ця обставина вказує на можливість виконувати фінансові зобов`язання за наслідками сплати дебіторами своїх зобов`язань, але для цього необхідний певний час.

Поряд з цим, господарський суд установив, що господарська діяльність КП «Теплокомуненерго» пов`язана із наданням послуг населенню з централізованого опалення у м. Олександрія Кіровоградської області, а тому в опалювальний період та під час наявного воєнного стану в Державі воно виконує стратегічну функцію - збереження життя та здоров`я мешканців міста.

За наслідками наведеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що сплата КП «Теплокомуненерго» заборгованості шляхом розстрочення на певний строк зможе забезпечити не тільки виконання зобов`язань за спірний у справі період, але й можливість погашення інших поточних платежів, у тому числі до бюджету, за рахунок надходжень від погашення дебіторської заборгованості. І, напроти, у випадку примусового виконання судового рішення, з накладенням арешту на банківські рахунки підприємства, значно ускладниться не тільки робота підприємства по наданню комунальних послуг населенню міста Олександрія в опалювальний період, але й взагалі можливість господарської його діяльності, що може негативно відобразитися на соціальній атмосфері отримувачів комунальних послуг (населення) та працівників підприємства, які можуть залишитися без виплат заробітної плати у воєнний період. Наведені докази для розстрочення судового рішення є достатніми, оскільки вказують на ускладнення виконання рішення за рахунок одномоментної сплати заборгованості, і напроти, у випадку надання розстрочки - забезпечать його повне виконання. Надання розстрочки у справі урівноважує сторони при виконанні судового рішення саме у такий спосіб та забезпечує справедливість при виконанні зобов`язань, яка проявлена у відхиленні Судом вимог КП «Теплокомуненерго» по зменшенню нарахованої пені на 90 %.

Враховуючи наведене а також те, що оскільки питання щодо рострочення виконання рішення належить до дискреційних повноважень суду, який у свою чергу навів відповідні та достатні підстави в обґрунтування свого висновку про розстрочення виконання рішення на 11 місяців у цій справі, відсутні підстави вважати, що суд першої інстанції задовольняючи відповідну заяву Відповідача допустив порушення норм матеріального чи процесуального права, або "справедливого балансу" між сторонами, що може бути підставою для скасування судового рішення.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування ухвали місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Кропивницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України».

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Кропивницької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 15.11.2023 р. у справі № 912/1159/23 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 15.01.2024 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя Ю.Б Парусніков