10.01.2024Справа № 910/9397/23
За заявою Приватного акціонерного товариства "ФЕД" про розподіл витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу при розгляді справи №910/9397/23
за позовом Приватного акціонерного товариства "ФЕД"
до Акціонерного товариства "Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування"
про стягнення 12727593,85 грн
Суддя Сташків Р.Б.
Секретар судового засідання Гарашко Т.В.
Представники сторін:
від позивача : Єршова О.І. (в режимі відеоконференції);
від відповідача - Матура О.І.
На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Акціонерного товариства "Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування" (далі - Відповідач) на користь Приватного акціонерного товариства "ФЕД" (далі - Позивач) 4617557,02 грн інфляційних втрат, 830810,60 грн 3% річних, 580492,61 грн пені нараховані за порушення виконання умов договору №139Ф/15-3 від 11.02.2016 та 5130618,93 грн інфляційних втрат, 923122,90 грн 3% річних, 644991,79 грн пені нараховані за порушення виконання умов договору №42Ф/17 від 03.02.2017.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.12.2023 позов задоволено повністю.

Питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, які заявлялися позивачем у позовній заяві, судом у відповідному рішенні не вирішувалось, оскільки відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України позивач у позові зазначив, що докази на підтвердження понесених витрат будуть подані пізніше.

Позивач звертаючись із позовом у даній справі надав суду свій орієнтовний розрахунок судових витрат, які ним будуть понесені під час розгляду даного спору, крім того, позивач зазначив, що докази на понесення ним таких витрат будуть подані згодом в порядку ч. 8 ст. 129 ПК України.

На електронну адресу суду 18.12.2023 від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/9397/23, відповідно до якої заявник просить суд стягнути з відповідача 7000 грн понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в межах розгляду даної справи та відповідно до положень пункту 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, мають бути покладені на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.3 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Судом встановлено, що відповідну заяву було подано позивачем у строки встановлені ч.8 ст.129 ГПК України, а тому ухвалою суду від 20.12.2023 вказану заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 09.01.2024, встановлено відповідачу строк до 08.01.2024 (включно) для подання своїх письмових пояснень чи заперечень стосовно заявлених позивачем до стягнення судових витрат.

Відповідачем жодних пояснень чи заперечень щодо заявленої позивачем до стягнення суми понесених витрат на професійну правничу допомогу до суду не подавалося.

У судове засідання 10.01.2024 для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення з`явився представник позивача у режимі відеоконференції та представник відповідача.

У судовому засіданні представник позивача просив задовольнити заяву про стягнення витрат на правову допомогу. Представник відповідача у судовому засіданні усно заперечив щодо поданої заяви позивача, зазначивши що сума витрат на професійну правничу допомогу є завищеною та неспівмірною з предметом спору.

Розглянувши заяву позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, заслухавши думку представників сторін та дослідивши наявні докази, які долучені до цієї заяви, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване статтею 131-2 Конституції України, статтею 16 Господарського процесуального кодексу України, відповідними нормами Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Частиною 4 статті 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Положеннями абзацу 1 частини 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження здійснених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано: копію Договору про надання правової допомоги б/н від 24.07.2023, укладеного між адвокатом Єршовою О.І. та позивачем, за умовами якого адвокат надає позивачу послуги з правничої допомоги; копію Акту прийому-передачі наданих послуг до Договору від 24.07.2023; копію Довіреності №202 від 28.12.2022; копію рахунку-фактури №25 від 18.10.2023 та копію платіжної інструкції на оплату послуг за актом прийому-передачі наданих послуг №7262 від 13.12.2023.

Витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядку.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Так відповідно до п.4.1 Договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 24.07.2023 сторонами було погоджено, що юридичну допомогу, що надається адвокатом, замовник оплачує на підставі погодженого сторонами акту наданих послуг. Попередня вартість послуг за Договором складає 7000 грн.

Вище наведене підтверджуються актом прийому-передачі наданих послуг б/н від 13.12.2023, з яких вбачається, що загальна вартість за надання юридичних послуг згідно з п.4.1 Договору про надання професійної правничої допомоги та супровід справи в суді першої інстанції становить 7000 грн.

Як вбачається з наданих до заяви про ухвалення додаткового рішення платіжної інструкції №7262 від 13.12.2023 позивачем було здійснено оплату у сумі 7000 грн.

Таким чином, загальний розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом даної справи в суді першої інстанції, становить 7000 грн.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом у даній справі у заявленому розмірі, судом враховано, що розмір винагороди визначено за погодженням адвоката з клієнтом і є фіксованим, послуги адвоката були реально надані позивачеві і це підтверджується матеріалами справи, також судом взято до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору.

Суд, з урахуванням вимог ст.ст. 123, 124, 126, 129 ГПК України, беручи до уваги підтверджений матеріалами справи факт надання професійної правничої допомоги, принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, ціну позову, рівень складності, характер спору та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, а також їх значення для спору, суд дійшов висновку що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000 грн є підтвердженими, а відповідачем жодним чином не доведено, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу під час вирішення даного спору є неспівмірними із фактично наданими послугами та предметом даного спору відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Акціонерного товариства "Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування" (04050, м. Київ, вул. Іллєнка Юрія, будинок 2/10; ідентифікаційний код 14307699) на користь Приватного акціонерного товариства "ФЕД" (61023, м. Харків, вул. Сумська, 132; ідентифікаційний код 14315552) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000 (сім тисяч) грн.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.