ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фаер-Інжинірінг" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбуд Гарант" про стягнення заборгованості у розмірі 2 525 961,54 грн за договором підряду №28/01/2020-ВЗ від 28.01.2020 за надані послуги за період березень 2020 року - листопад 2021.
У позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "Фаер-Інжинірінг" надало суду попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат та зазначило, що під час розгляду справи товариство очікує понести 69 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.01.2023 позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача борг у розмірі 2 525 961,54 грн.

У судовому засіданні 20.01.2023 представник позивача просив суд вирішити питання розподілу судових витрат після ухвалення судом рішення за результатами розгляду справи.

20.01.2023 суд призначив судове засідання з розгляду питання щодо стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу на 07.02.2023.

Судове засідання 07.02.2023 не відбулось через надіслання справи до апеляційної інстанції.

Питання розподілу судових витрат судом не було вирішено, оскільки матеріали справи були відсутні в Господарському суді міста Києва через їх перебування в інших інстанціях (Північному апеляційному господарському суді та Верховному суді у складі суддів Касаційного господарського суду).

07.12.2023 матеріали справи надійшли до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.01.2024 призначено судове засідання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу на 16.01.2024.

12.01.2024 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбуд Гарант» надійшли заперечення на заяву позивача про розподіл судових витрат. У письмових запереченнях відповідач просить суд відмовити у задоволенні заяви позивача про розподіл витрат з огляду на очевидно надмірний розмір витрат на правничу допомогу, що заявляються позивачем до стягнення, неспіврозмірність розміру таких вимог категорії справи, витрат часу адвокатом на ведення даної справи та відсутність обґрунтованого розрахунку.

У судовому засіданні 16.01.2024 представник позивача вимоги заяви підтримав та просив здійснити розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Представник відповідача в судове засідання 16.01.2024 не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Розглянувши подану позивачем заяву з урахуванням документів, що підтверджують надання правничої допомоги, наявних у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (частина третя статті 123 Господарського процесуального кодексу України).

Частинами першою та другою статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У встановлений строк позивачем подано докази для вирішення питання щодо розподілу судових витрат та ухвалення додаткового рішення.

Заперечуючи проти заяви відповідач вказував, що (1) правнича допомога щодо підписання процесуальних заяв і документів не надавалась - заяви у справі складені і підписані керівником відповідача (2) участь у засіданнях адвокат брав лише двічі (3) позивачем не надано в матеріали справи детального розрахунку витрат. Наведені обставини, на думку відповідача, свідчать про те, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає принципу розумності та є явно завищеним.

Відповідно до пункту 2.1. Договору б/н від 10.10.2022 про надання правової допомоги клієнт - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фаер-Інжиніринг» надало Адвокатському бюро «Вапельник і Партнери», зокрема, право на підписання та подання від імені товариства процесуальних документів.

Отже, суд зазначає, що підписувати позовні заяви від імені позивача це право, а не обов`язок адвоката. Твердження відповідача, що позовна заява не підписана представником позивача - адвокатом, а представником позивача - керівником і це є підставою вважати, що документ не складено адвокатом - є неправильним тлумаченням відповідачем норм процесуального права та пункту 2.1. договору про надання правової допомоги.

Що стосується вказівки відповідача на кількість засідань у справі, то суд зазначає, що кількість засідань у господарській справі залежить від форми розгляду справи та, з огляду на принципи господарського судочинства, доцільності у відповідній кількості засідань. Обізнаність адвоката з обставинами справи свідчить про належне, достатнє та професійне виконання адвокатом вимог Правил адвокатської етики та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», умов Договору з довірителем наслідком чого є представництво інтересів в суді в належному і достатньому обсязі, а своєчасне подання оцінених доказів свідчить про їх належність, допустимість, достовірність і достатність.

Твердження відповідача про відсутність у матеріалах справи детального розрахунку виконаних адвокатом робіт не заслуговують на увагу, оскільки відсутність у матеріалах справи детального опису робіт (наданих послуг) не є підставою для відмови у стягненні судових витрат. Дана правова позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові КГС ВС від 10.11.2023 у справі № 911/1546/22.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена "для визначення розміру витрат", в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених в суді першої інстанції витрат на послуги адвоката у розмірі 69 00,00 грн позивачем надано:

- договір про надання правової допомоги від 10.10.2022, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фаер-Інжиніринг» (клієнт) та Адвокатським бюро «Вапельник і Партнери» (Бюро), відповідно до пункту 1.1. якого бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу - адвокатські послуги щодо стягнення заборгованості з ТОВ «Інвестбуд Грант» по договору підряду №28/01/2020-ВЗ від 28.01.2020. Зокрема: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру, складання процесуальних документів (претензій, позовних заяв, відзивів, заперечень, клопотань, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та всіх інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства, представництва та захисту інтересів клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та кримінального судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, в органах державної виконавчої служби, в органах нотаріату, в органах Національної поліції України, прокуратури та усіх інших правоохоронних органах, в органах Державної податкової служби України, в органах Державної реєстраційної служби України Міністерства юстиції України, тощо з будь-яких питань;

- платіжне доручення №4990 від 31.10.2022 про перерахування Товариством з обмеженою відповідальністю «Фаер-Інжиніринг» на користь Адвокатського бюро «Вапельник та Партнери» 34 500, 00 грн в якості оплати юридичних послуг згідно з рахунком №31/10-22 від 31.10.2022 за договором від 10.10.2022;

- платіжну інструкцію №5031 від 30.11.2022 про перерахування Товариством з обмеженою відповідальністю «Фаер-Інжиніринг» на користь Адвокатського бюро «Вапельник та Партнери» 34 500, 00 грн в якості оплати юридичних послуг згідно з рахунком №30/11-22 від 31.10.2022 за договором від 10.10.2022.

На підтвердження повноважень адвоката Вапельник С.Д. діяти від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаер-Інжинірінг» у матеріалах справи наявна довіреність б/н від 10.10.2022.

Справа №910/11637/22 розглядалася за правилами загального позовного провадження. Ціна позову становить 2 525 961, 54 грн.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 стаття 126 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 1стаття 126 Господарського процесуального кодексу України).

Натомість положеннями пункту 2 частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

Правову позицію викладено в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду та в постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 11.09.2020 у справі №922/3724/19.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не надано суду доказів з метою доведення неспівмірності вартості понесених позивачем витрат на правову допомогу та не надано доказів на спростування факту її надання у визначеному обсязі .

За таких обставин, суд дійшов висновку про покладення на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 69 000, 00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаер-Інжинірінг» «Про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбуд Гарант» (01010, місто Київ, вул. Острозьких Князів, будинок 32/2; ідентифікаційний код 35059000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаер-Інжинірінг» (01013, місто Київ, вулиця Деревообробна, будинок 5; ідентифікаційний код 41301529) 69000 (шістдесят дев`ять) грн, 00 коп витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 17.01.2024

Суддя Ігор Курдельчук