РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.01.2024Справа № 910/10306/23
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРУП ІНТРЕЙД"

до Державного підприємства "Завод 410 ЦА"

про стягнення 737454,59 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Державного підприємства "Завод 410 ЦА" (далі - відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРУП ІНТРЕЙД" (далі - позивач) боргу та санкцій за договором купівлі-продажу (поставки) №УЗ-21-459/3 від 05.11.2021, разом у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань вчасно та повністю оплатити поставлений йому товар.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Позивач зазначав, що на виконання укладеного між ним та відповідачем договору купівлі-продажу (поставки) № УЗ-21-459/3 від 05.11.2021 він у листопаді 2021 року передав останньому товар загальною вартістю 500520 грн.

Всупереч умов договору відповідач не оплатив одержаний товар, заборгувавши йому 500520 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь суму боргу, борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення 156919,96 грн, 22420,55 грн 3% річних та 57594,08 грн пені.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечив, посилаючись на неможливість виконання зобов`язання у передбачені договором строки внаслідок форс-мажорних обставин, які були спричинені запровадженням на території України карантину на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 р. "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", а в подальшому введенням воєнного стану в Україні. Заявив про зменшення на підставі ст. 233 ГК України розміру заявлених сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання та неустойки до 10 %. Крім того, просив застосувати строк позовної давності щодо заявлених вимог в частині неустойки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

05.11.2021 між відповідачем як покупцем та позивачем як продавцем укладено договір купівлі-продажу (поставки) № УЗ-21-459/3 (далі - Договір), згідно умов якого позивач (продавець) зобов`язався поставити відповідачу (покупцю) товари зазначені в специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору, а відповідач - прийняти та оплатити товар на умовах договору.

Згідно умов специфікації № 1 (Додаток № 1) до договору покупець здійснює 100% оплату протягом 30 банківських днів після поставки та проходження вхідного контролю на підприємстві покупця, та підписання договору.

Строк дії Договору відповідно до умов п. 10.1 Договору набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє терміном на один рік, а в частині виконання зобов`язань (по оплаті та поставці) - до повного виконання їх сторонами.

Поясненнями позивача, викладеними у позовній заяві, наявними у матеріалах справи видатковими накладними № 0000544, №0000545,№0000547 від 09.11. 2021, довіреностями на одержання товару №№ 1132, 1133, 1135 від 09.11.2021 підтверджується факт передачі позивачем відповідачу товару за Договором загальною вартістю 500520 грн.

Доказів належної оплати за Договором суду не надано.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Посилання відповідача на неможливість належного виконання зобов`язання за спірним договором внаслідок форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), які були спричинені запровадженням на території України карантину на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 р. "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" є безпідставними, оскільки Договір укладений вже після запровадженням на території України карантинних заходів, вплив яких на відносини сторін вже можна було передбачити.

Також посилання відповідача на виникнення після 24.02.2022 форс-мажорних обставин, спричинених введенням воєнного стану в Україні, в силу вимог чинного законодавства не дають підстав для звільнення його від виконання грошового зобов`язання за договором купівлі-продажу (поставки).

Відповідачем не доведено, що військова агресія російської федерації проти України прямо вплинула на неможливість своєчасного виконання ним взятих на себе зобов`язань за Договором, враховуючи, що оплата мала бути здійснена до початку воєнного стану в Україні.

Ризик є однією із ознак підприємницької діяльності. Принцип комерційного розрахунку та власного комерційного ризику є одним із принципів господарської діяльності. Тому правові підстави перекладати комерційний ризик відповідача на позивача шляхом звільнення першого від виконання прийнятих зобов`язань відсутні.

Тому суд критично оцінює посилання відповідача на виникнення обставин непереборної сили, які давали б підстави для звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язань.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, відповідач є порушником зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Відповідно до умов п. 7.2 Договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань по договору щодо оплати товару покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного (простроченого) зобов`язання, вираженого в гривнях за кожний день прострочення, у встановленому законом порядку.

Всупереч вимог ст. 74 ГПК України відповідачем не надано суду належних доказів, які б давали підстави для зменшення розміру належної з нього на користь позивача неустойки.

Згідно із Законом № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" ЦК України доповнено пунктами 12 - 14. Цими нормами, які набрали чинності 02.04.2020, передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строки, зокрема, визначені статтею 258 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Отже, до спливу строку позовної давності законом його було продовжено і дія відповідних обставин не припинилися до часу звернення позивача в суд з указаним позовом.

Тому посилання відповідача на перебіг строку позовної давності в частині заявлених вимог про стягнення неустойки до часу звернення позивача в суд з указаним позовом є безпідставними.

Доводи щодо зменшення розміру заявлених позивачем трьох процентів річних з простроченої суми не ґрунтуються на вимогах закону, тому є безпідставними.

Судом перевірено надані позивачем розрахунки штрафних санкцій та визнано його обґрунтованим та арифметично правильним.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов`язання по оплаті за договором, з нього на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 622, 624, 625 ЦК України підлягає стягненню 500520 грн боргу, 156919,96 грн інфляційних втрат, 22420,55 грн 3% річних та 57594,08 грн пені.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі судові витрати зі сплати судового збору відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 185, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Завод 410 ЦА" (03151, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 94; ідентифікаційний код 01128297) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Груп Інтрейд" (49005, м. Дніпро, вул. Лешко-Попеля, 13, літера-2А, інше нежитлове приміщення 2-18; ідентифікаційний код 41071921) 500520 (п`ятсот тисяч п`ятсот двадцять) грн боргу, 156919 (сто п`ятдесят шість тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) грн 96 коп. інфляційних втрат, 22420 (двадцять дві тисячі чотириста двадцять) грн 55 коп. 3% річних, 57594 (п`ятдесят сім тисяч п`ятсот дев`яносто чотири) грн 08 пені, 11061 (одинадцять тисяч шістдесят одну) грн 82 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.