ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відвід

"17" січня 2024 р. Справа № 924/1174/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі судді: Олексюк Г.Є.

розглянувши без повідомлення учасників справи заяву Ткач Яни Сергіївни про відвід головуючого судді Василишина А.Р., судді Бучинської Г.Б., судді Маціщук А.В. від участі у розгляді справи № 924/1174/23

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 07.12.2023 про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову по справі № 924/1174/23 (суддя Яроцький А.М.)

за позовом ОСОБА_2

до Житлово-будівельного кооперативу "Подільський край"

про визнання недійсним рішень, оформлених протоколом загальних зборів членів Житлово-будівельного кооперативу "Подільський край" від 05.10.2023 та скасування внесених державним реєстратором Хмельницької міської ради змін до відомостей щодо зміни керівника юридичної особи

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Північно - західного апеляційного господарського суду перебуває апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 07.12.2023 про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову по справі № 924/1174/23.

16.01.2024 через систему "Електронний суд" до Північно - західного апеляційного господарського суду надійшла заява від представника позивача про відвід головуючого судді Василишина А.Р., судді Бучинської Г.Б., судді Маціщук А.В. від участі у розгляді справи №924/1174/23.

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 16.01.2024 визнано необґрунтованим заявлений Ткач Яною Сергіївною відвід головуючому судді Василишину А.Р., судді Бучинській Г.Б., судді Маціщук А.В. від участі у розгляді справи № 924/1174/23. Передано матеріали справи № 924/1174/23 для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, у порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України.

Згідно витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2024 заяву представника ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Василишина А.Р., судді Бучинської Г.Б., судді Маціщук А.В. від участі у розгляді справи №924/1174/23 передано на розгляд судді Північно - західного апеляційного господарського суду Олексюк Г.Є.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. ч. 1-3, 7-8, 11 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра судді господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (рішення у справах "Морель проти Франції", пункти 45-50; "Пескадор Валеро проти Іспанії", пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (рішення у справі "Лука проти Румунії", пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (рішення у справах "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; "Пабла Кю проти Фінляндії", пункт 30; "Мікалефф проти Мальти", пункт 96).

У рішенні в справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Білуха проти України", пункт 52).

Обґрунтовуючи вимоги заяви про відвід заявник, зокрема, посилається на те, що у справі №822/1736/18, за участі позивача (представники Сарафін В.Ф., Івчук Ю.В.) та відповідача - 2, колегія суддів у складі суддів: Філіпової Т.Л., Бучинської Г.Б. та Василишина А.Р. від розгляду справи самовідвелася, оскільки вбачала наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості або об`єктивності (п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України); а у справі № 924/1174/23, за участі відповідача (представники Сарафін В.Ф., Івчук Ю.В.) та позивача, колегія суддів у складі суддів: Василишина А.Р., Маціщук А.В. та Бучинської Г.Б. не відвелася та вважала, що зможе ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Однак, дані доводи є безпідставними, оскільки подання заяви про самовідвід в одній справі (№822/1736/18) із іншим складом, предметом та підставою позовних вимог не тягне за собою автоматичного самовідводу (відводу) в будь-якій іншій справі, в тому числі у даній справі №924/1174/23 із зовсім іншим предметом доказування (в даному випадку досліджується питання щодо наявності/відсутності підстав для забезпечення позову).

При цьому, суд приймає до уваги, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу, що чітко передбачено ч. 4 ст. 35 ГПК України.

На думку суду доводи заявника про те, що судді Василишин А.Р. та Бучинська Г.Б у справі №822/1736/18 ніби - то вважали себе такими, що не зможуть ухвалити законного і обґрунтованого рішення є такими, що не відповідають дійсності, оскільки суд у заяві про самовідвід та в мотивувальній частині ухвали суду, якою було задоволено заяву про самовідвід у справі №822/1736/18 не вказував про наявність у нього упередженості та/або про неможливість судом прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Суд звертає увагу заявника на те, що ухвала суду, якою було задоволено заяву про самовідвід у справі № 822/1736/18 прийнята судом саме з огляду на виникнення у справі інших обставин, що теоретично могли викликати у сторін сумнів у прийнятті судом такого рішення, а саме незгода сторони із правильністю прийняття до розгляду однієї з двох поданих апеляційних скарг, та не задоволення клопотання про повернення її без розгляду (зважаючи на відсутність такої процесуальної можливості на стадії розгляду апеляційної скарги по суті).

Щодо посилання заявника на те, що позивачем при розгляді справи № 822/1736/18 були виявлені ознаки дисциплінарних проступків, які описані у відповідних скаргах, які скеровані до Вищої ради правосуддя, та у позивача є прямі обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді Маціщук А.В., то суд приймає до уваги те, що постановою Верховного Суду від 21.06.2023 касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.03.2023 у справі № 822/1736/18 (колегія суддів Розізнана І.В., Грязнов В.В., Маціщук А.В.) залишено без змін.

Тобто, із вказано слідує, що доводи заявника по суті в цій частині зводяться до невдоволення судовим рішенням, яке, на час подачі заяви стосовно відводу судді Маціщук А.В., набрало законної сили (законність котрого підтверджено постановою Верховного Суду від 21.06.2023). В свою чергу, надіслання до Вищої ради правосуддя скарг у справі не є підставою для заявлення відводу такій судді щодо її участі в іншій справі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що доводи, наведені у заяві представника ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Василишина А.Р., судді Бучинської Г.Б., судді Маціщук А.В. від участі у розгляді справи № 924/1174/23 є безпідставним, а наведені заявником доводи в обґрунтування заяви про відвід колегії суддів у даній справі не можуть бути підставою, в розумінні статей 35, 36 ГПК України, для відводу суддів від розгляду даної справи.

Викладені заявником у заяві про відвід доводи не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки вони не свідчать про упередженість та необ`єктивність суддів, безпосередньо та однозначно не вказують на їх особисту небезсторонність чи упереджене ставлення до заявника або особисту прихильність до інших учасників справи. Доводи заявника зводяться до висловлення незгоди із процесуальним рішенням судді, а в іншій є суб`єктивними припущеннями заявника, що не може бути підставою для відводу суддів від розгляду даної справи.

А відтак, оскільки заява представника ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Василишина А.Р., судді Бучинської Г.Б., судді Маціщук А.В. від розгляду у даній справі, не містить даних про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності суддів під час розгляду даної справи, тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 35, 39, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 -Ткач Яни Сергіївни про відвід головуючого судді Василишина А.Р., судді Бучинської Г.Б., судді Маціщук А.В. від розгляду у справі № 924/1174/23.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.