ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" січня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/4574/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Арнаутова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_3)

до відповідача: Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 9 055,42 грн

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

19.10.2023 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 9 055,42 грн.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 13.11.2023 відкрито провадження у справі № 916/4574/23 за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на "13" грудня 2023 р. о 12:45.

Вказаною ухвалою, зокрема, запропоновано позивачу надати надати пояснення, яким чином розрахована вартість харчування за добу (норми станом на час перебування осіб на гаупвахті).

16.11.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

22.11.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

08.12.2023 до суду від позивача надійшли письмові пояснення по справі.

Водночас, у період з 30.11.2023 до 07.12.2023 комп`ютерна мережа суду була відключена та здійснювалось відновлення бази даних Автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" на іншому серверному обладнанні у зв`язку з несанкціонованим втручанням в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних мереж і ресурсів суду та здійсненням рандомної спам-розсилки фішингових повідомлень з вірусами серед державних установ, підприємств, установ, організацій і громадян.

Згідно з Наказом "Про введення особливого режиму роботи Господарського суду Одеської області" №46 від 07.12.2023 сектори суддів та відділи Господарського суду Одеської області, окрім залів судових засідань, відновили роботу в КП "ДСС" та електронній комп`ютерній мережі суду з 08.12.2023. При цьому розгляд справ у судових засіданнях буде відновлено з 15.12.2023.

Враховуючи вищенаведені обставини, з метою продовження судового розгляду суд призначив судове засідання по справі № 916/4574/23 на 4.01.24.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи ІНФОРМАЦІЯ_1

Позивач зазначає, що у 2018-2021 роках військовослужбовці Військової частини НОМЕР_1 відбували покарання на гауптвахті у Військовій частині НОМЕР_2 .

За здійсненим позивачем розрахунком грошові витрати останнього на харчування вищевказаних військовослужбовців становлять 9055.42 грн.

Відповідно до розпорядження заступника командувача Сухопутних військ Збройних Сил України з матеріально-технічного забезпечення від 26.07.2012 №116/10/173 ІНФОРМАЦІЯ_1 зараховано на продовольче, речове забезпечення та забезпечення пально-мастильними матеріалами особовий склад Військової частини НОМЕР_3 та військові частини, що знаходились у неї на відповідних видах забезпечення.

Позивачем командиру Військової частини НОМЕР_1 направлявся договір, акт №14/1/3 та рахунок №14/1/2 щодо сплати (відшкодування) витрат за харчування стосовно військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 , що відбували покарання на гауптвахті військової частини НОМЕР_2 . Разом із тим, оскільки відповідачем не було здійснено відшкодування витрат з харчування військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 , керуючись ст.ст. 4, 12, 20,27, 129, 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, ст. 197 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, позивач звернувся до господарського суду з вимогою зобов`язати відповідача сплатити заборгованість перед ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 9055,42 грн.

3.2 Доводи Військової частини НОМЕР_1 .

Відповідач зазначає, що протягом 2016-2018 років військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 відбували покарання у різний період часу на гауптвахті, забезпечення харчування якої покладено на ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Поряд з цим, з претензією позивач звернувся до відповідача лише у 2022 році. У зв`язку з тим, що за період 2018-2021 років від позивача не надходило рахунків на оплату за харчування військовослужбовців на гауптвахті, дана заборгованість в органах Державної казначейської служби не була облікована, а тому її погашення не є можливим.

З огляду на викладене, відповідач просить у задоволенні позовних вимог ІНФОРМАЦІЯ_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення заборгованості за харчування військовослужбовців - відмовити в повному обсязі.

4. Позиція суду.

У період з 2018 по 2021 роки між ІНФОРМАЦІЯ_1 та військовою частиною НОМЕР_1 виникли правовідносини пов`язані з забезпеченням харчування військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , а саме забезпечення харчуванням військовослужбовців, які відбувають покарання на гауптвахті військової частини НОМЕР_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2).

У зв`язку з тім, що відповідно до розпорядження заступника Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України з матеріально - технічного забезпечення від 26.07.2012 року № 116/10/173 до ІНФОРМАЦІЯ_1 на продовольче забезпечення зараховані військові частини, які перебували на продовольчому забезпеченні у військової частині НОМЕР_3 у тому числі військова частина НОМЕР_2 . На підставі зазначеного розпорядження послуги з надання харчування військовослужбовцям, які відбувають покарання надавалися ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі витягів з наказів військової частини НОМЕР_2 про прибуття військовослужбовців для відбування покарання на гауптвахті та припинялися на підставі витягів з наказів військової частини НОМЕР_2 про закінчення строку відбування покарання на гауптвахті.

У відповідності до підпункту "д" пункту 1 приміток до норми № 1 Норм харчування військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 29.03.2002 року № 426 відшкодування витрат за харчування військовослужбовців інших військових формувань, які засуджені до арешту і відбувають покарання на гауптвахті, здійснюється у десятиденний строк з дня надходження рахунків від Міноборони.

У відповідності до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч. 1, 7 ст.193 ГК України.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно до ч.1 ст.75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ст.165 ГПК України відзив повинен, зокрема, містити: обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, наданих позивачем, з якою відповідач погоджується; заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права.

Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Як встановлено судом, відповідно до відзиву військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2023 військова частина не заперечує, що у період з 2018 по 2021 роки військовослужбовці військової частини НОМЕР_4 відбували покарання на гауптвахті військової частини НОМЕР_2 та забезпечувалися послугами харчування, які надавала ІНФОРМАЦІЯ_1.

Розрахунок витрат на харчування відповідачем ані методологічно, ані арифметично не спростований.

Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що відповідач акт та рахунок на відшкодування спірних коштів від позивача отримав, проте станом на день розгляду справи, відповідач борг не сплатив, документів, спростовуючих позовні вимоги, не надав.

Згідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч.2 ст. 530 ЦК України).

Враховуючи, що нормативними документами не визначено часового показника (терміну) направлення рахунку від Міноборони до інших військових формувань, а строк позовної давності позивачем не пропущено, та про його застосування відповідач не зазначав, з урахуванням положень ч. 2 ст. 530 ЦК України суд вважає, що строк відшкодування витрат на харчування стосовно військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 є таким, що настав, а позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_3, код ЄДРПОУ НОМЕР_6) основний борг в сумі 9055 /дев`ять тисяч п`ятдесят п`ять/ грн 42 коп. та судовий збір в сумі 2 684 /дві тисячі шістсот вісімдесят чотири/ грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 09 січня 2024 р.

Суддя Ю.М. Щавинська