ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2024 року м.Дніпро Справа № 904/2299/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Паруснікова Ю.Б., Мороза В.Ф.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2023 року у справі №904/2299/23 (суддя Панна С.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ", м.Кривий Ріг

до Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м.Кривий Ріг

про стягнення заборгованості в розмірі 177 824,91грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" заборгованості за договором підряду № 1231 від 31.12.2021року у розмірі 177 824,91грн., а також 25 000,00 грн. витрат, пов`язаних з розглядом справи у суді.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням ПрАТ"ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" умов вказаного вище договору в частині оплати виконаних робіт.

07.06.2023 року позивач звернувся до суду через систему "Електронний суд" з клопотанням про заміну сторони правонаступником, в якому просив замінити позивача у справі № 904/2299/23 - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» (адреса: 50078, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон Індустріальний, 67/19, Код ) його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» (адреса: 50019, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Маріупольська, 46, Код ).

Ухвалою суду від 13.06.2023 року клопотання товариства задоволено.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2023 року у справі №904/2299/23 позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 177824,91грн.

Рішення господарського суду мотивовано тим, що відповідачем не надано доказів виконання ним зобов`язання щодо оплати вартості виконаних позивачем за вказаним вище договором робіт в розмірі 177 824,91грн.

Одночасно, враховуючи, що станом на час ухвалення рішення позивачем не було подано доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу у сумі 25 000,00грн, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування таких витрат .

Приватне акціонерне товариство "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" у системі "Електронний суд" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що:

- ухвалюючи оскаржуване рішення, суд безпідставно не прийняв до уваги зміст п.7.1.11 договору підряду №1231, а також положення Цивільного та Господарського кодексів України;

- оплата виконаних робіт за вказаним договором за актами здійснювалась не своєчасно та не у повному обсязі у зв`язку з тим, що за інформацією податкового органу ТОВ "ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ" перебувало у списках ризикових платників податків, про причини несвоєчасної оплати за договором позивачу було відомо, але він не здійснив зі свого боку дій, направлених на виключення його товариства з такого списку;

- згідно з актом Східного міжрегіонального управління ДПС, складеним за результатами перевірки ПрАТ "ПІВНІЧНИЙ ГЗК", позивачем зареєстровані податкові накладні на постачання відповідачу робіт/послуг: переміщення вантажів кранами та технічне обслуговування обладнання на загальну суму 722 662,07грн., але згідно інформації, отриманої з інформаційної автоматизованої системи ДПС України, у вересні 2020 року відсутнє придбання товариством позивача робіт/послуг ідентичної номенклатури;

- ТОВ "ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ" задіяно у кримінальному провадженні по справі №201/4272/20, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України, і у ході досудового розслідування були проведені оперативні заходи, якими встановлено, що починаючи з 2017 року по теперішній час посадові особи ТОВ"ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ" використовували та продовжують використовувати злочинну схему неправомірного формування податкового кредиту з податку на додану вартість по безтоварним операціям з підприємствами, які мають ознаки фіктивності, що призводить до ненадходження коштів у особливо великих розмірах до бюджету країни;

- на думку скаржника, встановлені у рамках перевірки факти, свідчать про неможливість підтвердити достовірність формування податкового кредиту з ПДВ під час декларування фінансово-господарських взаємовідносин позивача та відповідача;

- за результатами перевірки задекларованих взаємовідносин сторін встановлено завищення податкового кредиту за вересень 2020 року на суму 1 379 169,49 грн., а також завищення суми від`ємного значення, що зараховується до с кладу податкового кредиту наступного звітного періоду за вересень 2020 року на суму 1 379 169,49 грн., вказані податкові повідомлення - рішення, складені на підставі акту перевірки 01.10.2021 року, оскаржуються відповідачем в адміністративному суді

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду від 07.08.2023 року залишити без змін.

Позивач зазначає, що скаржник, пославшись на те, що ТОВ "ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ" був у списках ризикових платників податків, не навів жодного джерела права, яким передбачено право замовника не розраховуватись з підрядником за виконані ним та передані належним чином роботи, які прийняті замовником без зауважень.

Також, позивач вказує на те, що:

- скаржником не повідомлено суд про процесуальний статус ТОВ"ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ" у кримінальному провадженні №1-кс/201/1665/2020 по справі №201/4272/20, роль останнього чи його посадових осіб, про результати розслідування та його завершення;

- апеляційна скарга не містить даних, встановлених у рамках вказаного провадження, які б мали негативні фінансові наслідки для відповідача внаслідок дій чи бездіяльності позивача по взаємовідносинах, врегульованих договором №1231, підтверджених відповідними доказами. При цьому строк у кримінальному провадженні закінчився 17.05.2020 року без жодних негативних наслідків для скаржника;

- посилання скаржника на неврахування судом п.7.1.11 договору та повідомлення-рішення ДПС є безпідставними, оскільки обставини, зазначені у повідомленні - рішенні не стосуються взаємовідносин сторін, які виникли за вказаним договором, так як стосуються періоду за вересень 2020 року, тобто до укладення цього договору. Крім того, у виставлених позивачем рахунках ПДВ до вартості робіт не включався взагалі.

Позивач вказує, що наведені обставини були предметом дослідження у справі №904/1839/23, розглянутої господарським судом між тими сторонами та по цьому ж договору, але за інший період, про що відомо апелянту.

Одночасно позивач просить стягнути з відповідача витрати по оплаті професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 20 000,00 грн. за розгляд справи у суді апеляційної інстанції, зазначивши при цьому, що усі понесені позивачем витрати є обґрунтованими та документально підтвердженими.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2023 року для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя доповідач : Верхогляд Т.А., судді: Парусніков Ю.Б., Мороз В.Ф..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.10.2023 року апеляційну скаргу залишено без руху, надано скаржнику строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 09.11.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що 31.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ" (підрядником) та Приватним акціонерним товариством "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ " (замовником) укладено договір підряду №1231 , відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик виконати в порядку та на умовах цього договору послуги з безпечного переміщення вантажів кранами ПрАТ "ПівнГЗК" згідно специфікацій.

Замовник зобов`язується надати підряднику об`єкт для виконання робіт, прийняти та оплатити виконані роботи в порядку та строки, визначені цим договором (п. 1.2 договору).

Згідно з п.2.1 договору терміни виконання робіт за цим договором, а також їх окремих обсягів (об`єктів, етапів, видів) визначаються у відповідних додатках (специфікаціях) (далі «специфікація»), які є невід`ємною частиною цього договору. У межах термінів виконання робіт, зазначених у специфікаціях, роботи виконуються на загальних умовах, без урахування вихідних, святкових та неробочих днів, якщо інше не зазначено у специфікації. Особливі умови виконання робіт можуть бути визначені в додатках (специфікаціях). Строк виконання робіт за цим договором починає обчислюватися з моменту фактичного прийняття об`єкта робіт відповідно до п.5.3 договору. У разі невчасного прийняття об`єкта робіт термін початку виконання робіт починає обчислюватися з останнього дня строку, визначеного п.5.3 цього договору.

Фактичний термін закінчення робіт за окремими об`єктами (обсягами, етапами, видами робіт) визначається датою підписання замовником акта приймання-передачі виконаних робіт. На підставі згоди сторін у письмовій формі також може бути визначений інший склад документів, що підтверджують фактичний термін закінчення робіт (п. 2.3 договору).

Ціна робіт відповідає рівню звичайних цін та способу виконання робіт, визначається у специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору (п. 3.1 договору).

За умовами п.3.2 договору вартість робіт підрядника включає відшкодування витрат, пов`язаних з виконанням робіт за цим договором і плату за виконання робіт підрядником, за вирахуванням витрат замовника, понесених у зв`язку з наданням підряднику енергоносіїв, машин і механізмів для забезпечення виконання підрядником зобов`язань за цим договором.

Відповідно до п.п.4.1 - 4.3 договору оплата замовником виконаних робіт здійснюється у строки, зазначені у відповідних специфікаціях (додаткових угодах) від дати підписання сторонами відповідних актів приймання-передачі виконаних робіт з додатками або інших документів, погоджених сторонами відповідно до п.2.3 цього договору, на підставі наданих підрядником рахунків в облік та податкових накладних відповідно до чинного законодавства України.

Оплата замовником виконаних підрядником робіт здійснюється у національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника.

За згодою сторін можливі вексельна та інші форми оплати, які не суперечать чинному законодавству України.

Приймання виконаних робіт здійснюється на території замовника. В окремих випадках, за попередньою домовленістю сторін (у письмовій формі), приймання виконаних робіт можливе на території підрядника або субпідрядника (п. 8.3 договору).

Зобов`язання щодо складання, оформлення та здавання в облік актів приймання-передачі виконаних робіт (або інших документів, погоджених сторонами відповідно до п. 2.3 цього договору) покладається на підрядника (п. 8.4 договору).

Оригінали актів приймання-передачі виконаних робіт (або інших документів, погоджених сторонами відповідно до п.2.3 цього договору) передаються замовнику у семи примірниках, після підписання та скріплення печаткою кожного їх примірника підрядником, із зазначенням в адресній частині реквізитів цього договору (п. 8.5 договору).

Замовник зобов`язаний після отримання актів приймання-передачі виконаних робіт (або інших документів, погоджених сторонами відповідно до п. 2.3 цього договору) провести огляд результатів виконання робіт підрядником та за відсутності недоліків прийняти їх, підписавши надані підрядником акти приймання-передачі виконаних робіт ( або інші документи, погоджені сторонами відповідно до п.2.3 цього договору). Якщо при прийманні результатів виконання робіт будуть виявлені недоліки, сторони керуються п.4.5 цього договору (п. 8.6 договору).

У п.7.1.11 договору сторони передбачили, що підрядник зобов`язаний з дотриманням вимог чинного законодавства (зокрема, із застосуванням відображеного в установленому порядку цифрового підпису уповноваженої підрядником особи та спеціалізованого програмного забезпечення, що використовується для реєстрації податкових накладних), здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- податкової накладної на всю суму податкових зобов`язань, що виникли у підрядника з ПДВ - з дотриманням строків, передбачених чинним законодавством, але не пізніше 5-го (п`ятого) числа календарного місяця, наступного за місяцем виникнення податкових обов`язків з ПДВ;

- розрахунку коригування до податкової накладної на всю суму збільшення компенсації вартості роботи - з дотриманням строків, передбачених чинним законодавством, але не пізніше 5-го (п`ятого) числа календарного місяця, наступного за місяцем зазначеного збільшення суми компенсації вартості.

Підрядник зобов`язаний протягом 5-ти (п`яти) календарних днів з моменту зменшення суми компенсації вартості робіт, скласти та надати ПрАТ "ПівГЗК" у спосіб, погоджений ПрАТ "ПівГЗК", розрахунок коригування до податкової накладної на всю суму зазначеного зменшення компенсації вартості.

У разі, якщо на підставі документів, оформлених за наслідками перевірки, проведеної уповноваженими державними органами будуть виявлені порушення виконавцем або контрагентами виконавця, встановлених чинним законодавством вимог, що підлягають виконанню платниками податків (в т.ч., але не виключно, вимог, пов`язаних з державною реєстрацією, перебуванням за місцем реєстрації та своєчасною сплатою податків, зборів та інших обов`язкових платежів), у зв`язку з якими для ПрАТ "ПівГЗК" настануть негативні фінансові наслідки, виражені у втраті права на включення до податкового кредиту певних сум податку на додану вартість, у штрафних санкціях, що підлягають застосуванню до ПрАТ "ПівГЗК", або в іншій формі, умови виконання основаних на договорі грошових зобов`язань ПрАТ "ПівГЗК" перед виконавцем вважатимуться зміненими з дати оформлення документів за результатами перевірки таким чином:

- грошові зобов`язання у сумі, що відповідає величині наставши для ПрАТ "ПівГЗК", негативних фінансових наслідків підлягають виконанню протягом 20 календарних днів з моменту закінчення оскарження документів за результатами перевірки, якщо пізніший термін виконання грошових зобов`язань не визначений умовами Договору;

- на період до моменту закінчення оскарження ПрАТ "ПівГЗК" не несе відповідальності у вигляді неустойки, штрафів, пені, а також інших санкцій/компенсацій, пов`язаних з порушенням термінів виконання грошових зобов`язань у сумі, що відповідає величині негативних наслідків, що настали для ПрАТ "ПівГЗК".

03.01.2023 року між сторонами укладено додаткову угоду № 4, відповідно до умов якої сторони вирішили внести зміни у спірний договір та викласти п. 15.5 в новій редакції наступного змісту:" 15.5. Цей договір діє до 28.02.2024. Закінчення терміну дії цього договору не звільняє сторони від виконання прийнятих він зобов`язань (зокрема гарантійних) за цим договором.".

Отже, договір підряду №1231 від 31.12.2021 року був чинним протягом відповідного періоду.

03.01.2023 року сторони підписали специфікацію № 3 до договору, в якій погодили роботи, що підлягають виконанню за договором на загальну суму 24 004 304,72грн з ПДВ. Також сторонами погоджено умови оплати: оплата замовником виконаних робіт протягом 30 календарних днів від дати підписання актів виконаних робіт.

На виконання умов договору позивач виконав роботу на загальну суму 177 824,91 грн., на підтвердження чого надав підписані сторонами та скріплені їх печатками акти виконаних робіт:

- № 14 від 03.04.2023 року на суму 95 479,26 грн. з ПДВ;

- № 18 від 03.04.2023 року на суму 11 118,40 грн. з ПДВ;

- № 19 від 03.04.2023 року на суму 71 227,25 грн. з ПДВ

Встановлено судом, що позивач виставив відповідачу рахунки на оплату:

- № 66 від 03.04.2023 року на суму 71 227,25грн. з ПДВ;

- № 67 від 03.04.2023 року на суму 11 118,40грн. з ПДВ;

- № 68 від 03.04.2023 року на суму 95 479,26грн. з ПДВ.

Відповідач у порушення умов договору за виконані роботи кошти не сплатив, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 177 824,91грн.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати вартості виконаних робіт у визначений договором строк стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

За змістом ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України).

Господарське зобов`язання виникає, зокрема, із господарського договору (ст.174 Господарського кодексу України).

Договором у відповідності до вимог ст.626 Цивільного кодексу України є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 Цивільного кодексу України).

Правовідносини, що виникли між сторонами, за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч.1 ст.854 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.4 ст.882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів

Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором підряду №1231 від 31.12.2021 року у частині оплати виконаних позивачем робіт та ненадання ним доказів, які б спростовували вказане порушення, місцевим господарським судом зроблено правильний висновок про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача 177 824,91грн. заборгованості за таким договором.

Одночасно, апеляційний суд погоджується з відмовою місцевого господарського суду у стягненні з відповідача 25 000,00 грн. витрат на правову допомогу, оскільки на підтвердження понесення позивачем таких витрат останнім не надані належні докази. Крім того, сторонами не наведені доводи щодо непогодження з відповідним висновком суду.

Стосовно доводів скаржника, які колегія суддів відхиляє, необхідно зазначити наступне:

Звертаючись з апеляційною скаргою апелянт послався на те, що суд безпідставно не прийняв до уваги зміст п.7.1.11 договору підряду №1231, що за інформацією податкового органу ТОВ "ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ" перебувало у списках ризикових платників податків, а також, що товариство позивача задіяно у кримінальному провадженні по справі №201/4272/20.

Між тим, вказані доводи не наводилися відповідачем під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У розумінні положень ч.5 вказаної статті апеляційний суд не наділений правом надавати оцінку доводам апеляційної скарги, які не заявлялися до суду першої інстанції, не розглядалися і не могли бути розглянуті цим судом.

При цьому, згідно з п.1 ч.1 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

Ухвалою господарського суду від 15.05.2023 року відкрито позовне провадження у справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення цієї ухвали.

Копія вказаної ухвали отримана відповідачем 05.06.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.48).

З моменту відкриття провадження у справі відповідач не надавав суду першої інстанції будь-яких письмових документів та доказів, в тому числі відзив на позовну заяву, не обґрунтував поважність причин або об`єктивних обставин, які б перешкоджали та унеможливлювали вчасно подати до суду відзив на позовну заяву у строки, встановлені ухвалою про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З огляду на викладене господарський суд правомірно прийняв рішення за наявними у справі матеріалами.

Одночасно слід зазначити, що скаржником в апеляційній скарзі не наведено положень чинного законодавства України, якими передбачено право замовника не розраховуватись з підрядником за виконані ним та прийняті замовником роботи, а також не доведено належними доказами, які саме негативні фінансові наслідки настали для нього внаслідок дій / бездіяльності позивача по взаємовідносинах, врегульованих договором №1231.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду справи у суді апеляційної інстанції та не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства.

При цьому колегія суддів враховує, що з`ясування відповідних обставин має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених ст.86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

У даному випадку, приймаючи оскаржуване рішення, господарським судом були оцінені усі обставини справи та докази у сукупності, надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникли із спірних правовідносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, зміст оскаржуваного судового рішення містить підстави та нормативне обґрунтування, з яких виходив суд, дійшовши висновків про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За загальним правилом доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків місцевого господарського суду та не довів неправильного застосування ним норм матеріального і процесуального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого у справі судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги. Рішення місцевого господарського суду у даній справі слід залишити без змін.

Крім того, як зазначено вище, у відзиві на апеляційну скаргу позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн., які понесені ним у суді апеляційної інстанції.

Розглянувши наявні матеріали справи та клопотання позивача, апеляційний господарський суд враховує наступне:

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1, 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч.ч.2 .3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч.4, 5 цієї статті Кодексу розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч.5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою ст.129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись положеннями вищезазначених норм відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Верховний Суд також неодноразово вказував на те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів ст.ст. 123 - 130 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності) та критерію розумності їх розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Крім того, у ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З урахуванням вищезазначених вимог закону, при визначенні розміру правничої допомоги суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

У даному випадку, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав копії: ордеру адвоката Величка О.В. про надання правничої допомоги ТОВ "ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ"; договору №1526 про надання правничої (правової) допомоги від 03.01.2020 року; додаткової угоди №5 від 08.05.2023 року до договору №1526 про надання правничої (правової) допомоги; договору про надання правничої (правової) допомоги №1523 від 01.05.2023 року; додаткової угоди №9 від 14.11.2023 року до договору №1523; акт приймання-передачі надання правової допомоги (юридичних послуг) від 21.11.2023 року; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Також матеріали справи свідчать про те, що 01.05.2023 року між Величко Олександром Володимировичем (адвокатом) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ" (клієнтом) укладено договір №1523 про надання правничої (правової) допомоги, за умовами п.1.1 якого адвокат бере на себе зобов`язання усіма законними методами та способами надавати необхідну правову допомогу клієнту у всіх справах, що пов`язані або можуть бути пов`язані із захистом та відновлення його порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів.

Відповідно до п.5.1 договору вартість правової допомоги адвоката, гонорар обчислюється, виходячи із фактично затрачених годин роботи адвоката (погодинна оплата) або фіксованої (твердої) ціни та оформлюється додатковою угодою до цього договору.

Факт надання адвокатом правової допомоги клієнту підтверджується оформленим сторонами актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), який містить опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат (п.5.2 договору).

За умовами п.7.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2024 року.

08.05.2023 року між сторонами укладено додаткову угоду №5 від 08.05.2023 року до договору №1526 про надання правничої (правової) допомоги від 03.01.2020 року, якою у преамбулі та реквізитах цього договору змінено Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ" () на Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ" (), яке утворене в результаті реорганізації шляхом виділу та є правонаступником майнових та немайнових прав, обов`язків позивача відповідно до ст.109 Цивільного кодексу України.

У додатковій угоді №9 від 14.11.2023 року до договору №1523 про надання правничої (правової) допомоги сторони дійшли згоди викласти п.5.1 розділу 5 договору в наступній редакції: "5.1 Сторони погодили, що адвокат прийняв на себе зобов`язання надати професійну правничу допомогу щодо захисту порушених прав та інтересів позивача, у тому числі супроводження у Центральному апеляційному господарському суді з особистою участю в судових засіданнях та складанням усіх документів по справі №904/2299/23 про стягнення з ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованості за виконані роботи по договору №1231 від 31.12.2021 без обмеження їх кількості та погодинної вартості за фіксованою ціною, зокрема, у розмірі 20 000,00 грн. за кожне судове провадження у Центральному апеляційному господарському суді, а клієнт прийняти ці юридичні послуги та у разі відсутності зауважень, оплатити їх у повному розмірі в безготівковій формі протягом 10 банківських днів з дати підписання акта приймання-передачі наданої правничої допомоги, а в іншій частині умови договору залишені не змінними ".

Сторонами підписано акт приймання-передачі наданої правової допомоги (юридичних послуг) від 21.11.2023 року.

Згідно з цим актом адвокатом надані наступні юридичні послуги: моніторинг інформації про стан розгляду справ на офіційному сайті "Судова влада України"; підготовка та направлення за допомогою системи "Електронний суд" клопотання про внесення персональних даних та ознайомлення з матеріалами справи в електронній формі; підготовка та направлення клопотання про допуск до участі у справі; опрацювання апеляційної скарги на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2023; усна консультація щодо можливих варіантів розгляду і вирішення справи апеляційним судом та узгодження плану дій з клієнтом; аналіз та вивчення судової практики у подібних спорах та результатів їх вирішення судами та перегляду судами вищих інстанцій; підготовка відзиву на апеляційну скаргу ПрАТ "ПІВНІЧНИЙ ГЗК" та направлення відповідачу та Центральному апеляційному господарському суду.

Заперечення відповідача щодо розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу відсутні.

Проаналізувавши опис робіт, наведений у вказаному вище акті, апеляційний суд вважає, що відображена в ньому інформація про характер наданих адвокатом послуг відповідає документам і інформації, що містяться в матеріалах даної справи.

Одночасно, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Тобто, домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання.

При цьому вирішуючи питання розподілу судових витрат за надання правової допомоги, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи розумність цих витрат.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку, підготовка відзиву і клопотань у системі "Електронний суд" не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Предметом позовних вимог у справі є стягнення заборгованості за договором підряду і даний спір для кваліфікованого адвоката є спором незначної складності. У спорах такого характеру, за відсутності протиріч між наявними у справі документами щодо факту виконання та прийняття робіт, судова практика є сталою, справа не містить великої кількості документів, на дослідження б яких адвокат витратив значний час та складних розрахунків.

При цьому основний обсяг роботи, зокрема й аналіз та вивчення судової практики у подібних спорах та результатів їх вирішення судами і перегляду судами вищих інстанцій, повинен був бути виконаний під час розгляду справи судом першої інстанції.

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, тому великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню спірні правовідносини не передбачають.

Крім того справа, з огляду на ціну позову, розглядалась апеляційним судом без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Отже, витрати у сумі 20 000 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді апеляційної інстанції та не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру.

Тому, з урахуванням обставин, викладених позивачем, наданих ним документів в їх сукупності, загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та реальності судових витрат, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ" за рахунок Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Керуючись ст.ст.269, 275, 276, 282 284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ " залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2023 року у справі №904/2299/23 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМИСЛОВІ - РЕМОНТИ" витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000,00 грн. Видати наказ.

Видачу наказу, з урахуванням відповідних реквізитів, доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя В.Ф.Мороз