ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"08" січня 2024 р. Справа № 918/1075/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бучинська Г.Б.

судді Василишин А.Р.

судді Маціщук А.В.

розглянувши апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рідне місто" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 20 грудня 2023 року у справі №918/1075/23 (повний текст складено 20 грудня 2023 року, суддя Бережнюк В.В.)

за позовом Керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави

до Здолбунівської міської ради Рівненської області (відповідач 1)

та до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив" "Рідне місто" (відповідач 2)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Західний офіс Держаудитслужби

про визнання частини договору про пайову участь недійсною та стягнення коштів в сумі 479738,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 20 грудня 2023 року у справі №918/1075/23 відмовлено Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив" "Рідне місто" у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду.

27 грудня 2023 року до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга представника Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рідне місто" - Драчука Романа В`ячеславовича на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 20 грудня 2023 року у справі №918/1075/23. Апелянт просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та залишити позов Керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави до Здолбунівської міської ради Рівненської області та до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив" "Рідне місто", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Західний офіс Держаудитслужби про визнання частини договору про пайову участь недійсною та стягнення коштів в сумі 479738,00 грн., без розгляду.

Листом №918/1075/23/8583/23 від 28 грудня 2023 року матеріали справи витребувано з Господарського суду Рівненської області.

03 січня 2024 року до апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №918/1075/23.

Ознайомившись з поданими матеріалами, колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи (пункт 8 частини 1 цієї статті).

Відповідно до частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до частини 2 статті 254 ГПК України ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Частиною 1 статті 255 ГПК України передбачено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції: 1) про відмову у видачі судового наказу; 2) про забезпечення доказів, відмову в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів; 3) про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову; 4) про скасування забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відмову у скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову; 5) про зустрічне забезпечення, зміну чи скасування зустрічного забезпечення; 6) про повернення заяви позивачеві (заявникові); 7) про відмову у відкритті провадження у справі; 8) про передачу справи на розгляд іншого суду; 9) про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; 10) про затвердження мирової угоди; 11) про призначення експертизи; 12) про зупинення провадження у справі; 13) про закриття провадження у справі; 14) про залишення позову (заяви) без розгляду; 15) окрема ухвала; 16) про стягнення штрафу в порядку процесуального примусу; 17) у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; 18) про внесення, відмову у внесенні виправлень у рішення; 19) про відмову ухвалити додаткове рішення; 20) про роз`яснення чи відмову у роз`ясненні судового рішення; 21) про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами; 22) про поновлення, відмову у поновленні пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання; 23) про внесення чи відмову у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 24) щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання; 25) про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця; 26) про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження; 27) про поворот виконання чи відмову у повороті виконання; 28) про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, чи нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку; 29) щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України; 30) про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами; 31) про відмову у відкритті провадження у справі про скасування рішення третейського суду; 32) про повернення заяви про скасування рішення третейського суду; 33) про повернення заяви про видачу наказу за рішенням третейського суду без розгляду; 34) про залишення без розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження; 35) про відновлення чи відмову у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження.

Перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, наведений у статті 255 ГПК України, є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

Апеляційний господарський суд зауважує, що приписи статті 255 ГПК України свідчать про те, що законодавець свідомо відокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні.

Зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого господарського суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких проміжних ухвал місцевого господарського суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення у справі.

Частиною третьою статті 255 ГПК України встановлено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що Обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив "Рідне місто" оскаржується ухвала про відмову у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду, проте, статтею 255 Господарського процесуального кодексу України не передбачено можливості оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду.

У постанові від 29 травня 2019 року у справі №219/10010/17 (провадження №14-190цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла правового висновку, що суд з визначених законом підстав може закрити провадження у справі з власної ініціативи, а учасник справи не позбавляється права доступу до суду з апеляційною скаргою на ухвалу, яку не можна оскаржити в апеляційному порядку окремо від рішення щодо суті спору, оскільки має можливість її оскаржити разом з таким рішенням, передбачені процесуальним законом обмеження права на апеляційне оскарження ухвали про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі не нівелюють для учасника справи можливість доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ настільки, щоби завдати шкоди самій суті цього права. Ухвала про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі, не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення щодо суті спору й окремо від такого рішення.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною. Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України (аналогічно за змістом статті 255 ГПК України), є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України (аналогічно за змістом пункту 4 частини 5 статті 260 ГПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі №752/1016/17 (провадження N 61-19138сво18) зроблено висновок, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

Приписами пункту 4 частини 5 статті 260 ГПК України визначено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Відповідно до частин 7, 8 статті 260 ГПК України про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена у касаційному порядку. Копія ухвали про повернення апеляційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність правових підстав для повернення апеляційної скарги Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рідне місто" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 20 грудня 2023 року у справі №918/1075/23 про відмову у задоволенні клопотання про залишення без розгляду позовної заяви у справі №918/1075/23 на підставі пункту 4 частини 5 статті 260 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі №910/3838/22, від 14 грудня 2022 року у справі №920/1346/21 та у постановах від 29 квітня 2021 року у справі №910/4248/20, від 03 листопада 2021 року у справі №910/5684/20, від 05 листопада 2021 року у справі №906/294/21.

На підставі викладеного, керуючись статтею 234, пунктом 4 частини 5 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Повернути апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Рідне місто" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 20 грудня 2023 року у справі №918/1075/23 про відмову у задоволенні клопотання про залишення без розгляду позовної заяви.

Матеріали справи №918/1075/23 повернути до Господарського суду Рівненської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Маціщук А.В.