УХВАЛА

м. Київ

10.01.2024Справа № 910/5193/19

За заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський олійно-жировий комбінат" арбітражного керуючого Цинди Л.Г.

до ОСОБА_1

про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна пелетна компанія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський олійно-жировий комбінат" (ідентифікаційний номер 37023966)

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

Від заявника Цинда Л.Г. - ліквідатор

Від відповідача не з`явились

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна пелетна компанія" Лапіна О.С. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заявник звернувся до Господарського суду м. Києва з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський олійно-жировий комбінат", оскільки останнє має кредиторську заборгованість у сумі 121 646 091 грн. 58 коп. і неспроможне її погасити.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.04.2019 заяву прийнято до розгляду, призначено підготовче засідання на 15.05.2019, зобов`язано арбітражного керуючого Колеснікова Олександра Вікторовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 843 від 12.04.2013), визначеного автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у справах про банкрутство, у строк до 13.05.2019 надати до суду заяву про участь у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський олійно-жировий комбінат".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.05.2019 відкрито провадження у справі № 910/5193/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський олійно-жировий комбінат", визнано розмір вимог ініціюючого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна пелетна компанія" в розмірі 110 404 743 грн. 19 коп. та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Колеснікова Олександра Вікторовича, попереднє засідання призначено на 05.08.2019.

Оголошення про відкриття провадження у справі № 910/5193/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський олійно-жировий комбінат" було опубліковано на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 14.06.2019 за № 60325.

26.06.2019 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна пелетна компанія" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 27 682 077 грн. 26 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.07.2019 вказану заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд заяви на 05.08.2019.

01.08.2019 до Господарського суду м. Києва надійшов на затвердження реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський олійно-жировий комбінат".

Ухвалою попереднього засідання від 05.08.2019 затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський олійно-жировий комбінат". Підсумкове засідання призначено на 09.09.2019.

05.09.2019 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Колеснікова О.В. про продовження строку процедури розпорядження майном та повноважень розпорядника майна на один місяць.

Також 05.09.2019 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Колеснікова О.В. про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.09.2019 продовжено строк процедури розпорядження майном та повноважень розпорядника майна на один місяць, до 19.10.2019.

Також, ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.09.2019 задоволено клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Колеснікова О.В. про витребування доказів.

22.10.2019 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Колеснікова Олександра Вікторовича про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

22.10.2019 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Колеснікова О.В. про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський олійно-жировий комбінат" арбітражного керуючого Колеснікова Олександра Вікторовича.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.11.2019 розгляд справи призначено на 25.11.2019.

Постановою Господарського суду м. Києва від 25.11.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Чугуївський олійно-жировий комбінат" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Колеснікова Олександра Вікторовича.

Повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський олійно-жировий комбінат" банкрутом оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 10.12.2019 за № 64330.

28.09.2021 до Господарського суду м. Києва надійшов звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський олійно-жировий комбінат" арбітражного керуючого Колеснікова О.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.05.2021 розгляд справи призначено на 16.06.2021.

16.06.2021 до Господарського суду м. Києва надійшов звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський олійно-жировий комбінат" арбітражного керуючого Колеснікова О.В. та ліквідаційний баланс банкрута.

У судовому засіданні 16.06.2021 оголошено перерву на 21.07.2021.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.07.2021 відкладено розгляд справи на 06.09.2021.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.09.2021 розгляд справи відкладено на 18.10.2021.

13.10.2021 до Господарського суду м. Києва надійшло пояснення ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Колеснікова О.В. щодо поданого звіту.

18.10.2021 до Господарського суду м. Києва надійшла заява ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Колеснікова О.В. про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.10.2021 розгляд справи відкладено на 29.11.2021.

У судовому засіданні 29.11.2021 було оголошено перерву до 12.01.2022.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.01.2022 розгляд справи відкладено на 21.02.2022.

Судове засідання 21.02.2022 не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Чеберяка П.П. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.05.2022 розгляд справи призначено на 30.05.2022.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.05.2022 розгляд справи відкладено на 25.07.2022.

11.07.2022 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання заявника про заміну ліквідатора.

13.07.2022 до Господарського суду м. Києва надійшла заява арбітражного керуючого Цинди Л.Г. про участь у справі.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.07.2022 задоволено клопотання заявника про заміну ліквідатора банкрута, припинено повноваження ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Колеснікова Олександра Вікторовича та призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський олійно-жировий комбінат" арбітражного керуючого Цинду Людмилу Геннадіївну.

Ухвалами Господарського суду м. Києва від 03.04.2023 задоволено клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Цинди Людмили Геннадіївни про витребування доказів та зобов`язання вчинити дії.

27.06.2023 до Господарського суду м. Києва надійшла заява ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Цинди Л.Г. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.07.2023 розгляд справи призначено на 06.09.2023.

Судове засідання 06.09.2023 не відбудеться, у зв`язку із відпусткою судді Чеберяка П.П.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.08.2023 розгляд справи призначено на 13.09.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.09.2023 розгляд справи відкладено на 16.10.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський олійно-жировий комбінат" арбітражного керуючого Цинди Л.Г. до ОСОБА_1 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника по суті на 27.11.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.11.2023 розгляд справи відкладено на 10.01.2024.

У судовому засіданні 10.01.2024 ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Цинда Л.Г. надала пояснення по суті поданої заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна пелетна компанія" підтримала заяву ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши заяву ліквідатора банкрута арбітражного Цинди Л.Г. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

В ході проведення ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський олійно-жировий комбінат" здійснено запити до контролюючих і реєстраційних органів, проведено повну інвентаризацію активів банкрута з перевіркою їх фактичної наявності та документального підтвердження станом на 06 червня 2023 року.

На підставі результатів проведеної інвентаризації будь-якого майна у банкрута не виявлено і складено протокол інвентаризаційної комісії від 06 червня 2023 року, відповідно до якого встановлено: необоротних активів на суму 0,00 грн.; запасів на суму 0,00 грн.; готівка у валюті національній на суму 0,00 грн.; готівка у валюті іноземній на суму 0,00 грн.; грошові кошти у валюті національній на суму 0,00 грн.; грошові кошти у валюті іноземній на суму 0,00 грн.; бланків документів суворої звітності нуль одиниць; бланків документів грошових документів нуль одиниць; балансова вартість фінансових інвестицій на суму 0,00 грн.; дебіторської заборгованості на суму 0,00 грн.; кредиторська заборгованість на суму 138 011 540, 85 грн.

В свою чергу, аналіз фінансово-господарського стану підприємств на предмет виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства ліквідатором не проведено у зв`язку з відсутністю достатньої фінансової та статистичної інформації.

На підставі фінансового звіту за 2016 рік, копію якого отримано від Головного управління статистики у м. Києві, ліквідатором встановлено наявність на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський олійно-жировий комбінат" активів в розмірі 92,6 тис. грн. станом на 31.12.2016.

При цьому, з отриманої фінансової звітності за 2016 рік ліквідатору не представилось можливим встановити склад зазначених активів (основних засобів).

На підставі листа ГУ Регіональної статистики № 23-07/33-23 від 10.01.2023 ліквідатором встановлено, що з 04.06.2018 директором підприємства банкрута була Киясбекова Вікторія Олександрівна.

Таким чином, за переконанням ліквідатора, виявлені під час ліквідаційної процедури у справі про банкрутство № 910/5193/19 ознаки та дані свідчать про незадовільний фінансовий стан Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський олійно-жировий комбінат", який характеризується ознаками поточної неплатоспроможності. В контексті із викладеним вище ліквідатор вважає, що відчуження наявних на 31.12.2016 активів ТОВ «Чугуївський олійно-жировий комбінат» відбулось у незаконний спосіб в період перебування на посаді директора ОСОБА_1 , яка не забезпечувала ведення бухгалтерського обліку та подання фінансової звітності відповідно до діючого законодавства України, у зв`язку з чим звернувся до суду з заявою про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку із доведенням підприємства до банкрутства в якій просив суд покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями банкрута на ОСОБА_1 .

Частиною 1 статті 619 Цивільного кодексу України передбачено, що договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

За змістом частини 1 статті 215 Господарського кодексу України у випадках, передбачених законом, за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства передбачена юридична відповідальність, яка покладається на суб`єкта підприємництва-боржника, його засновників (учасників), власника майна, а також інших осіб.

Частиною 3 цієї статті кодексу визначено, що умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб`єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб`єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом.

Закон передбачає три види юридичної відповідальності за вказані види порушення вимог законодавства про банкрутство: кримінальну (стаття 219 Кримінального кодексу України), адміністративну (статті 164-15, 166-16, 166-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення) та цивільну - субсидіарну як різновид цивільної (частина 2 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства).

Положення частини 2 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства, як спеціального закону, визначаючи такий різновид цивільної відповідальності як субсидіарна, конкретизують суб`єктний склад осіб, до яких може бути застосований цей різновид відповідальності, підставі та умови для її застосування для кожного із суб`єктів цієї відповідальності.

Згідно з частиною 2 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Визначене нормами частини 2 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства правопорушення, за вчинення якого покладається такий вид цивільної відповідальності як субсидіарна, має співвідноситися із наявністю, відповідно до закону, необхідних умов (елементів), які є підставою для застосування цього виду відповідальності.

Об`єктом вказаного правопорушення та захисту при покладенні субсидіарної відповідальності є права кредиторів на задоволення вимог до боржника, що лишились незадоволеними у справі про банкрутство.

Суб`єктами правопорушення (субсидіарної відповідальності), що може бути покладена у справі про банкрутство за заявою ліквідатора, є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника, тобто вчиненні суб`єктом (суб`єктами) субсидіарної відповідальності винних дій, що призвели до банкрутства боржника.

При цьому Кодекс України з процедур банкрутство не встановлює заборони для покладення субсидіарної відповідальності на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі на керівника боржника, повноваження яких до та на час порушення/здійснення провадження у справі про банкрутство припинились, оскільки одним із визначальним для цієї відповідальності є причинно-наслідковий зв`язок між діями/бездіяльністю цих осіб та наслідками у вигляді доведення боржника до банкрутства та банкрутства, за умови винних дій цих осіб (суб`єктивна сторона).

При цьому час, що минув з дати припинення повноважень щодо боржника суб`єктів відповідальності до дати порушення справи про банкрутство боржника, не є вирішальним чинником, що впливає на вирішення питання про покладення на цих осіб субсидіарної відповідальності.

Суд також враховує, що чинне законодавство не пов`язує можливість покладення субсидіарної відповідальності в порядку частини 6 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства на третіх осіб з наявністю вироку у кримінальній справі щодо цих осіб про встановлення в їх діях (бездіяльності) кримінального правопорушення, оскільки в цьому випадку особи в силу спеціального припису Закону про банкрутство притягуються до цивільної відповідальності у формі стягнення.

Дослідження обставин поведінки (дій чи бездіяльності), яка повинна знаходитися в причинно-наслідковому зв`язку відносно порушення, передбаченого частиною 2 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства, а також встановлення вини суб`єктів субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство здійснюється судом, що вирішує спір про субсидіарну відповідальність у справі про банкрутство.

Водночас суду, при вирішенні питання щодо вини (виду вини) суб`єкта субсидіарної відповідальності, слід виходити з обов`язків та повноважень суб`єктів відповідальності стосовно боржника, покладених на них законом та/або статутом, враховуючи при цьому положення частин першої і третьої статті 4 Кодексу.

Наведені правові висновки викладені Верховним Судом в постановах від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 28.08.2018 у справі № 1099/13, від 18.10.2018 у справі № 923/1297/14, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15, від 03.09.2019 у справі № 923/1494/15, від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16.

Щодо об`єктивної сторони порушення для покладення на суб`єктів субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство, то на відміну від норм Кримінального кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, в нормах яких законодавець конкретно навів диспозицію кримінального та адміністративного порушення за порушення норм законодавства про банкрутство (зокрема, з доведення до банкрутства, за які особа притягається до кримінальної відповідальності), норми частини другої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства хоча і містять диспозицію (зміст) правопорушення - "доведення до банкрутства", за яке передбачена "санкція" у вигляді субсидіарної відповідальності, однак не конкретизують дії/бездіяльність суб`єктів цієї відповідальності, які вказують/доводять на його існування.

У зв`язку із цим у спорах про покладення субсидіарної відповідальності виникає/існує проблема у доведенні суб`єктом звернення (ліквідатором) та в об`єктивному встановленні (судом) обставин існування цього правопорушення.

Верховний Суд у постановах від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15 та від 10.03.2020 у справі № 902/318/16 дійшов правових висновків, що для вирішення питання щодо кола необхідних і достатніх обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) та, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, виходячи з диспозиції частини 1 статті 215 Господарського кодексу України та частини 2 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства та з урахуванням підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство (статті 1, 39 Кодексу України з процедур банкрутства) є необхідність конкретизації об`єктивної сторони правопорушення з доведення до банкрутства/банкрутства з вини відповідальних суб`єктів, за які покладається субсидіарна відповідальність, виходячи, зокрема із сукупності таких обставин щодо Боржника та дій (бездіяльності) відповідальних суб`єктів:

1) вчинення суб`єктами відповідальності, за відсутності у боржника будь-яких активів, будь-яких дій/бездіяльності, направлених на набуття/збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення (вказівка на вчинення/вчинення правочину без наміру його реального виконання боржником через відсутність матеріальних, фінансових, інформаційних, технічних, кадрових ресурсів; невиконання податкових зобов`язань, бездіяльність щодо стягнення дебіторської заборгованості тощо); при цьому не забезпечені реальними активами внески до статутного фонду боржника, активами не вважаються;

2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівка на вчинення/вчинення майнових дій з виведення активів боржника за наявності у боржника заборгованості та за відсутності будь-яких інших ресурсів (та перспектив їх отримання боржником) для погашення заборгованості боржника (що вказує на мету - ухилення від погашення боржником заборгованості та її збільшення);

3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівка на вчинення дій/бездіяльності з набуття/збільшення кредиторської заборгованості боржника в один і той же період часу (податковий період тощо) або з незначним проміжком часу з прийняттям рішення, вказівкою на вчинення/вчиненням майнових дій з виведення активів боржника за відсутності будь-яких інших ресурсів (та перспектив їх отримання боржником) для погашення заборгованості боржником.

Верховний Суд у наведених постановах також вказав, що оцінюючи будь-які дії/бездіяльність суб`єктів відповідальності (відповідно до наведених моделей) на предмет покладення на них субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство, суду слід відмежовувати дії та обставини, які належать до ризиків підприємницької/господарської діяльності (стаття 42 Господарського кодексу України).

Спеціальними умовами для субсидіарної відповідальності за наведені дії/бездіяльність суб`єктів відповідальності окрім вини є наслідки у вигляді недостатності виявленого у процедурі банкрутства майна боржника, що підлягає включенню до ліквідаційної маси, для задоволення вимог кредиторів, різниця між вартісними показниками яких і є мірою субсидіарної відповідальності.

При цьому, виходячи з положень статті 73 та частини першої статті 74 ГПК України (щодо покладеного на сторону/учасника у справі про банкрутство тягаря доведення обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень), обставини існування або відсутності будь-якого із наведених елементів/складових об`єктивної сторони цивільного правопорушення (стверджуваних або заперечуваних: вчинення дії, бездіяльність, існування боргу в період вчинення боржником майнової дії тощо), мають бути доведені у встановленому законом порядку.

Відсутність (ненадання) належних доказів на підтвердження елементів/складових об`єктивної сторони порушення, тобто дій/бездіяльності конкретної особи (суб`єкта) відповідальності, що вказують на доведення до банкрутства або банкрутства, спростовує існування об`єктивної сторони порушення з доведення до банкрутства (банкрутства), а відповідно позбавляє суд підстав визначити суб`єктів відповідальності, встановити вину у діях/бездіяльності цих осіб та покласти субсидіарну відповідальність на її суб`єктів.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному зверненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відтак, звертаючись до суду з заявою сторона, в силу приписів ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог.

В свою чергу, в матеріалах даної справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про заволодіння ОСОБА_1 будь-якими коштами. Окрім того відсутні будь-які докази, які б свідчити про те, що керівник Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський олійно-жировий комбінат" приймав будь-які рішення, що спрямовані на зменшення активів товариства.

Також в матеріалах справи № 910/5193/19 відсутні належні, допустимі та достовірні докази доведення ОСОБА_1 до банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський олійно-жировий комбінат".

За відсутності зазначених доказів відсутня об`єктивна сторона порушення з доведення до банкрутства, відсутні підстави для встановлення суб`єктів цього порушення та їх вину, а тому відсутні підстави для покладення на будь-кого із зазначених ліквідатором боржника осіб субсидіарної відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства.

Враховуючи викладене вище, розглянувши заяву ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Цинди Л.Г. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку щодо відсутності достатніх правових підстав для задоволення поданої заяви.

Керуючись ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський олійно-жировий комбінат" арбітражного керуючого Цинди Л.Г. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника відмовити.

2. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.П. Чеберяк