УХВАЛА

про залишення заяви без руху

м. Київ

15.01.2024Справа № 910/10968/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., дослідивши у нарадчій кімнати заяву б/н від 12.01.2024 «Про зміну предмету позову» Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» у справі №910/10968/23за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб" до 1) Акціонерного товариства "Укргазвидобування" 2) Компанії з обмеженою відповідальністю «Ворекс ЛЛС» про визнання недійсним та скасування рішення та визнання недійсним договору поставки трубної продукції UGV421/30/23 від 07/08/2023 без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/10968/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб" до 1) Акціонерного товариства "Укргазвидобування" 2) Компанії з обмеженою відповідальністю «Ворекс ЛЛС» про визнання недійсним та скасування рішення та визнання недійсним договору поставки трубної продукції UGV421/30/23 від 07/08/2023.

До закінчення підготовчого засідання Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» подало до суду через підсистему «Електронний суд» заяву б/н від 12.01.2024 «Про збільшення розміру позовних вимог», відповідно до якої просить суд доповнити вже заявлені позовні вимоги новою вимогою, а саме:

«Застосувати наслідки недійсності договору поставки трубної продукції UGV 421/30-23 від 07 серпня 2023 року, укладеного між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» та Компанією VOREX LLC, у вигляді:

1) стягнення з Компанії VOREX LLC на користь АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» суми грошових коштів, сплачених на виконання визнаного недійсним договору поставки трубної продукції UGV 421/30-23 від 07 серпня 2023 року;

2) повернення АТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» на користь VOREX LLC обсягу продукції, поставленої на виконання визнаного недійсним договору поставки трубної продукції UGV 421/30-23 від 07 серпня 2023 року».

Відповідно до частини третьої статті 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Необхідність у зміні предмета позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Аналогічні висновки щодо застосування частини третьої статті 46 ГПК викладені в постанові Верховного Суду від 22.07.2021 у справі № 910/18389/20 та від 15.11.2023 у справі №911/1607/22.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Частиною 3 статті 163 Господарського процесуального кодексу України визначено, у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд із відповідною заявою.

До позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (пункт 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду, позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлена в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а позовної заяви немайнового характеру розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

У разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи (абз. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»).

Змістом заяви позивача від 12.01.2023 «Про збільшення розміру позовних вимог» є вимога майнового характеру стягнення сплачених грошових коштів за отримане майно (товар), яке підлягає поверненню.

Майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 року у справі № 910/13737/19.

Вимоги позивача про стягнення грошових коштів та повернення майна є майновими вимогами. Наслідком задоволення таких вимог є набуття (стягнення) особою грошових коштів.

Звертаючись із заявою, всупереч пункту 3 частини 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позивач не визначив ціну позову.

Не зазначення позивачем ціни позову позбавляє можливості суд перевірити правильність суми сплаченого судового збору за платіжною інструкцією №454 від 09.01.2023 на суму 3 028, 00 грн, та встановити суму судового збору, яка підлягає сплаті при зверненні до суду з вимогами майнового характеру.

Відповідно до частини 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому суд зазначає, що враховуючи принцип диспозитивності господарського судочинства, суд не може замість позивача визначати ціну позову, крім випадку, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи (частина 2 статті 163 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, заява не відповідає вимогам пункту 3 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

Зміна предмету позову - це зміна матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до суду. Вона може мати місце шляхом заміни позовної вимоги іншою або доповненням позовних вимог іншими.

Отже, з моменту її прийняття така заява є складовою позову, який у процесуальному сенсі є зверненою до суду вимогою про захист прав і інтересів. З огляду на це недодержання вимог при подачі заяви про зміну предмету позову, має ті ж правові наслідки, що визначені законом для позовної заяви.

Відповідно до частини 11 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, суд, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно із частиною другою статті 174 Господарського процесуального кодексу України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 10 ст. 174, ст. ст. 232-234 Господарського процесуального кодексу України суд,

УХВАЛИВ:

1.Заяву б/н від 12.01.2024 «Про зміну предмету позову» Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» залишити без руху.

2.Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» у строк до 23 січня 2024 року усунути зазначені в даній ухвалі недоліки заяви, шляхом подання до суду

- заяви із математичним розрахунком ціни позову щодо заявленої вимоги майнового характеру;

- докази доплати судового збору у визначеному Законом України «Про судовий збір» розмірі, розрахованого виходячи із визначеної позивачем ціни позову (у випадку, якщо сума судового збору буде перевищувати судовий збір, сплачений позивачем за платіжною інструкцією №454 від 09.01.2024 на суму 3 028, 00 грн).

3. Роз`яснити позивачеві, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

4. Попередити позивача, що в разі не усунення недоліків заяви у строк, зазначений у п. 2 цієї ухвали, заява вважатиметься неподаною і буде повернута йому без розгляду відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набрала законної сили 15.01.2024 та оскарженню не підлягає

Суддя Ігор Курдельчук