номер провадження справи 4/107/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
17.01.2024 Справа № 908/1583/22
м.Запоріжжя Запорізької області
Суддя господарського суду Запорізької області Зінченко Н.Г., розглянувши матеріали заяви Фізичної особи-підприємця Основи Ілони Юріївни, м. Запоріжжя вих. № б/н від 11.01.2024 (вх. № 887/08-08/24 від 15.01.2024) про розстрочення виконання рішення суду від 15.03.2023 у справі № 908/1583/22
до відповідача Фізичної особи-підприємця Основи Ілони Юріївни, ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 319596,15 грн.
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2022 справу № 908/1583/22 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.
Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1583/22 в порядку спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 4/107/22, вирішено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Рішенням господарського суду Запорізької області від 15.03.2023 у справі № 908/1583/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СТИМУЛ-СІТІ» до Фізичної особи-підприємця Основи Ілони Юріївни задоволено повністю. Стягнуто з до Фізичної особи-підприємця Основи Ілони Юріївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТИМУЛ-СІТІ» 132388 грн. 52 коп. заборгованість з орендної плати, 148122 грн. 99 коп. заборгованості зі сплати компенсації комунальних витрат, 14874 грн. 55 коп. пені, 2248 грн. 21 грн. 3 % річних, 21961 грн. 88 коп. інфляційних втрат, 2481 грн. 00 коп. судового збору.

01.05.2023 на виконання рішенням господарського суду Запорізької області від 15.03.2023 у справі № 908/1583/22 судом виданий відповідний наказ.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 27.12.2023 рішення господарського суду Запорізької області від 15.03.2023 у справі № 908/1583/22 залишено без змін.

15.01.2024 до служб діловодства господарського суду Запорізької області від Фізичної особи-підприємця Основи Ілони Юріївни, м. Запоріжжя надійшла Заява «Про відстрочення виконання рішення суду» вих. № б/н від 11.01.2024 (вх. № 887/08-08/24 від 15.01.2024), якою заявник просить суд розстрочити виконання рішення господарського суду Запорізької області від 15.03.2023 у справі № 908/1583/22 строком на 12 місяців зі сплою заборгованості щомісяця рівними частинами по 26633,01 грн.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.01.2024 заяву про розстрочення виконання рішення господарського суду Запорізької області від 15.03.2023 у справі № 908/1583/22 передано для розгляду судді Зінченко Н.Г.

Розглянувши зазначену заяву про розстрочення виконання рішення господарського суду Запорізької області від 15.03.2023 у справі № 908/1583/22, суд дійшов висновку, що заява підлягає поверненню з наступних підстав.

За приписами ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Господарський процесуальний кодекс України не містить чітких вимог щодо змісту та переліку додатків до заяви про відстрочку/розстрочку виконання рішення суду, у зв`язку із чим розгляд таких заяв здійснюється за загальними правилами позовного провадження у межах розглянутої судом справи, із застосуванням за аналогією положень Господарського процесуального кодексу України, якими врегульовано питання щодо змісту та форми позовної заяви, документів, які додаються до позовної заяви, та які зазначені в ч. 1 ст. 164 ГПК України, а також інших письмових заяв.

Так, ч. 3 ст. 169 ГПК України визначено, що заяви, клопотання подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Загальні вимоги до форми і змісту письмової заяви, клопотання, заперечення встановлені в ст. 170 ГПК України.

Так, згідно з нормам ч. 2 ст. 170 ГПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником. У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 зроблено висновок, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Таким чином, обов`язок суду перевірити належність доказів наявності у представника права вчиняти конкретну процесуальну дію зумовлений головним чином тим, що такий представник виступає самостійно в суді від імені довірителя (особи, яка відмовилася захищати в суді свої права в порядку самопредставництва) і виконує процесуальні дії виключно в інтересах довірителя, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для нього права та обов`язки.

Суд зобов`язаний перевірити щонайменше дві складових представництва, а саме факт наявності повноважень на представництво інтересів певної особи та обсяг таких повноважень, зокрема право на звернення з відповідним процесуальним документом до суду у конкретний момент часу.

Частиною 1 статті 58 ГПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. При цьому, юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 3 ст. 56 ГПК України).

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Заява «Про відстрочення виконання рішення суду» вих. № б/н від 11.01.2024 (вх. № 887/08-08/24 від 15.01.2024) від імені заявника Фізичної особи-підприємця Основи Ілони Юріївни підписана представником Фельським С.Л.

Проте, до вказаної заяви заявником не надано жодного документа на підтвердження повноважень Фельського С.Л. на представництво інтересів Фізичної особи-підприємця Основи Ілони Юріївни, лише зазначено, що такі документи наявні в матеріалах справи.

До матеріалів справи № 908/1583/22 долучено копію Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АР № 1098955 від 31.07.2023 на представництв інтересів Основи Ілони Юріївни адвокатом Фельським С.Л. в господарському суді Запорізької області.

Таким чином, Заява «Про відстрочення виконання рішення суду» вих. № б/н від 11.01.2024 (вх. № 887/08-08/24 від 15.01.2024) від імені заявника подана і підписана адвокатом Фельським С.Л.

Згідно з нормам п. 1 ч. 1 ст. 170 ГПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 № 3222-IX, який набрав чинності 21.07.2023 та введений в дію 18.10.2023 внесено зміни до ряду статей ГПК України, які передбачають, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи (усіх форм власності) в обов`язковому порядку реєструють свої електронні кабінети в Електронному суді.

У відповідності до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

При цьому, зміни до процесуального закону передбачають негативні наслідки для осіб, які зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зробили цього, зокрема такі, як залишення позовної заяви без руху, залишення заяви/клопотання без розгляду.

З огляду на викладене, суд вказує, що заявником в Заяві «Про відстрочення виконання рішення суду» вих. № б/н від 11.01.2024 (вх. № 887/08-08/24 від 15.01.2024) не зазначено інформації щодо наявності у нього та його представника (є адвокатом) зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (підсистема «Електронний суд»).

Відсутність у поданій адвокатом Фельським С.Л., представником ФОП Основи Ілони Юріївни, заяві «Про відстрочення виконання рішення суду» у справі № 908/1583/22 відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету є підставою для залишення такої заяви без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.10.2023 у справі № 910/2847/22.

Крім того, ч. 2 ст. 170 ГПК України передбачає, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Згідно з ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно чинних норм Правил надання послуг поштового зв`язку належним доказом надіслання копії заяви (подання) з доданими до неї документами іншим учасникам справи є оригінал опису вкладення відправленої поштової кореспонденції, в якому перелічені всі документи, які надсилаються одержувачу та який засвідчений підписом працівника відділення поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля цього відділення, а також розрахунковий документ поштової установи, а саме оригінал поштової квитанції (чеку).

До заяви «Про відстрочення виконання рішення суду» вих. № б/н від 11.01.2024 (вх. № 887/08-08/24 від 15.01.2024) заявником в якості доказів її направлення позивачу у справі надано опис вкладення до цінного листа від 12.01.2024, проте не надано розрахункового документа, що суперечить чинним вимогам процесуального закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що Заява «Про відстрочення виконання рішення суду» вих. № б/н від 11.01.2024 (вх. № 887/08-08/24 від 15.01.2024) Фізичної особи-підприємця Основи Ілони Юріївни, м. Запоріжжя підлягає поверненню заявникові без розгляду.

Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що повернення заяви у справі № 908/1583/22 не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду після усунення зазначених недоліків.

Також суд звертає увагу заявника, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. (ч. 5 ст. 331 ГПК України).

Вказана норма чітко встановлює, що строк для розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року саме з дня ухвалення рішення, яке підлягає розстроченню.

Керуючись ч. 4 ст. 170, ст., ст. 234, 235, 241, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В

Заяву «Про відстрочення виконання рішення суду» вих. № б/н від 11.01.2024 (вх. № 887/08-08/24 від 15.01.2024) Фізичної особи-підприємця Основи Ілони Юріївни, м. Запоріжжя повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 17.01.2024.

Телефон контакт-центру 0-800-501-492.

Додаток:

- Заява з додатками на 6-и арк.

Суддя Н.Г. Зінченко

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 261 цього Кодексу.