ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" січня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/4862/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

до відповідача-1 - Фермерського господарства "Макарови"

відповідача-2 - ОСОБА_1

про стягнення 782985,08 грн

До суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до Фермерського господарства "Макарови", ОСОБА_1 про солідарне стягнення 782985,08 грн заборгованості за кредитним договором № 2379/2021/ХОД-МСБ від 29.12.2021, з яких - 609592,73 грн простроченої заборгованості по кредиту, 152392,35 грн заборгованість по процентах прострочена, 1000грн заборгованість по комісії (поточна) за управління кредитними коштами, 20000грн заборгованість по комісії (прострочена) за управління кредитними коштами.

Ухвалою від 08.11.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без призначення засідань. Встановлено відповідачам строк для подання відзиву 15 днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача-1 є м. Нова Каховка Херсонської області пр. Перемоги 13, кв. 411, що наразі є окупованою територією і Укрпошта там не працює.

Оскільки відповідач-2 є фізичною особою, то суд відповідно до ст. 176 ГПК здійснив запит до Єдиного державного демографічного реєстру і встановив, що його зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , що також є окупованою територією.

З огляду на викладене, суд повідомив відповідачів про розгляд справи шляхом розміщення 08.11.2023 оголошення на сайті суду.

Крім того, суд направив ухвалу на електронну пошту відповідача-1, що зазначена в позові , що підтверджується довідкою від 09.11.2023.

Згідно з ч. 1 ст. 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.

З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

З огляду на викладене, відповідачів належним чином повідомлено про розгляд справи. Відзиву на позовну заяву відповідачі не надали суду, тому справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, крім випадку, передбаченого частиною другою цієї статті.

Розглянувши матеріали справи, суд

встановив:

29.12.2021 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" (далі Банк) та Фермерським господарством "Макарови" (далі Позичальник) укладено кредитний договір № 2379/2021/ХОД-МСБ (далі - Кредитний договір).

У відповідності до пункту 1.1. договору між сторонами погоджено, що Банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом кредитної лінії 1000000грн, а позичальник зобов`язується сплачувати комісії та проценти за користування кредитними коштами та повернути кредит у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Цільове використання коштів - на поповнення обігових коштів (п. 1.2).

Згідно з п. 1.3.1, 1.3.2 договору, строк кредитування з 29.12.2021 по 15.11.2023 включно. Позичальник повинен сплачувати кредит у строки дії ліміту кредитної лінії відповідно до Графіку зменшення ліміту відновлювальної кредитної лінії (додаток № 1).

Так, відповідно до зазначеного графіку діючий ліміт кредитної лінії становить: з 29.12.2021 по 15.06.2022 -1000000 грн, з 16.06.2022 по 15.07.2022 -750000грн, з 16.07.2022 по 15.10.2022- 500000грн, з 16.10.2022 по 15.11.2022 -250000грн, 16.11.2022 - 0грн, з 17.11.2022 по 15.06.2грн, з 16.06.2023 по 15.07.2023 - 750000грн, з 16.07.2023 по 15.10.2023 - 500000грн, з 16.11.2023 по 15.11.2023 - 250000грн.

Пунктом 1.4 договору передбачено, що позичальник зобов`язаний сплачувати банку комісії у розмірі та порядку, визначеному тарифами, які наведені в додатку №2 та проценти за користування коштами: за користування в межах строку кредитування базова процентна ставка становить 14,2% річних (п. 1.4.1), а за користування кредитними коштами, що не повернуті у строк, або відповідно до умов дострокового погашення кредиту, встановлених внаслідок зобов`язань за цим договором базова процентна ставка збільшується на 5% річних.

Згідно з п. 3.1 договору, кредитні кошти надаються в межах невикористаного залишку ліміту кредитної лінії згідно з Графіком зменшення Ліміту кредитної лінії окремими траншами, шляхом перерахування з позичкового рахунку в національній валюті IBAN № НОМЕР_1 , відкритого в АБ "Укргазбанк" на поточний рахунок позичальника IBAN № НОМЕР_2 , відкритого в АБ "Укргазбанк".

Погашення кредиту позичальник здійснює на рахунок IBAN № НОМЕР_3 , відкритого в АБ "Укргазбанк" (п. 3.2 договору). Якщо останній день для сплати чергового платежу припадає на вихідний або святковий день, то сплата чергового платежу по кредиту здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню.

За умовами п.3.3 договору, нарахування процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, визначеного п. 1.3 договору, здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за наданими кредитними коштами (строкової заборгованості), виходячи з процентної ставки за користування кредитними коштами, визначеної у договорі про приєднання. При розрахунку процентів за користування кредитними коштами використовується метод факт/360, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та банківського року з розрахунку 360 днів у році, враховуючи перший день та не враховуючи останній день користування кредитними коштами.

Проценти за користування кредитними коштами нараховуються банком щомісячно, не пізніше останнього банківського дня місяця, за період з дати надання кредиту по останній календарний день місяця, в якому наданий кредит, та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в день дострокового розірвання цього договору, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, за період з першого календарного дня місяця, в якому відбувається погашення кредиту, по день, що передує дню погашення кредиту, а у разі настання Події припинення до дня настання Події припинення, що визначені в п.7.5.2 договору.

Згідно п. 3.4 договору, проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником щомісячно, не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, або в день, зазначений у письмовому повідомленні банку про дострокове розірвання цього договору на рахунок IBAN № НОМЕР_3 , відкритого в АБ "Укргазбанк".

Нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строк (прострочена заборгованість), здійснюється на суму фактичного щоденного залишку простроченої заборгованості по кредиту, виходячи з процентної ставки за користування кредитними коштами, визначеної в п. 1.4.2 договору до дати погашення простроченої заборгованості по кредиту або настання Події припинення визначеної п. 7.5.2 договору.

У відповідності до п. 3.6 договору позичальник сплачує банку комісії у розмірах, порядку та строки, що визначені Тарифами (додаток № 2 до договору). Комісії нараховуються щомісячно не пізніше останнього банківського дня за період з дати надання кредиту по останній календарний день місяця, в якому наданий кредит, та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в день дострокового розірвання цього договору, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, в день повного (дострокового) погашення кредиту згідно з умовами договору, за період з першого календарного дня місяця, в якому відбувається погашення кредиту, по день, що передує дню погашення кредиту, а у разі настання Події припинення до дня настання Події припинення, що визначені в п.7.5.2 договору.

В п. 1.2 додатку № 2 до договору встановлено, що за управління кредитними коштами нараховується комісія в розмірі 0,1 % від загального ліміту кредитної лінії, визначеної в п. 1.1 кредитного договору (мінімум 100грн).

Позивач на виконання своїх зобов`язань за кредитним договором надав позичальнику можливість користуватись кредитними коштами кредитної лінії в розмірі 1000000грн, на підтвердження чого ним надано виписка по рахунку № НОМЕР_4 ( НОМЕР_1 ) та меморіальними ордерами від 29.12.2021, 10.01.2022, 26.01.2022, 31.01.2022, 17.02.2022, 18.02.2022, 22.02.2022.

При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду від 23 вересня 2019 року у справі №910/10254/18, згідно якої банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Відповідно до наданих позивачем до матеріалів справи банківських виписок та розрахунку заборгованості станом на 31.10.2023 у позичальника виникла заборгованість перед банком в сумі 609592,73 грн простроченої заборгованості по кредиту, 152392,35 грн заборгованість по процентах прострочена, 1000грн заборгованість по комісії (поточна) за управління кредитними коштами, 20000грн заборгованість по комісії (прострочена) за управління кредитними коштами, всього - 782985,08 грн.

У відповідності з п. 6.3.3 договору банк має право відмовитись від надання позичальнику кредитних коштів за цим договором частково або в повному обсязі, а також вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань по даному договору, включаючи нараховані проценти за користування кредитними коштами, комісії та штрафні санкції, якщо відбулась та триває хоча б одна з наступних подій:

Позичальник не виконав у строк свої зобов`язання по поверненню кредиту (його частини), в тому числі достроковому, та/або сплаті процентів, комісій, штрафних санкцій, передбачених цим договором та/або договорами забезпечення.

Однак, навіть незважаючи на те, що строк кредитування за договором № 2379/2021/ХОД-МСБ сплинув 15.11.2023, позичальник (відповідач-1) не виконав обов`язку щодо повернення кредитних коштів та не сплатив комісії та проценти за користування кредитними коштами.

Водночас в якості забезпечення зобов`язань за Кредитним договором 29.12.2021 між Банком, відповідачем-1 та ОСОБА_1 (відповідач-2, поручитель, та голова відповідача-1) укладено договір поруки № 2379/2021/ХОД-МСБ-П, за умовами якого поручитель поручився перед банком за виконання відповідачем-1 умов кредитного договору.

Відповідно до п. 5.1 договору поруки, строк цього договору до 15.11.2033.

Відповідно до пункту 1.2. договору поруки Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Банком за порушення виконання зобов`язань по Кредитному договору.

Таким чином, враховуючи невиконання Позичальником договірних зобов`язань, передбачених Кредитним договором, Банк звернувся до суду за захистом порушеного права.

З урахування встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ч.1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч.1 ст.175 Господарського Кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Відповідно до частини першої ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 Цивільного кодексу України).

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Оскільки позов пред`явлено про солідарне стягнення заборгованості з боржника та поручителя, судом при прийнятті рішення враховано наступні норми матеріального права.

Згідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, у тому числі порукою.

Статтею 553 ЦК України унормовано, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За приписами ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

З огляду на викладене слідує, що оскільки прострочення платежів Позичальником - ФГ "Макарови" підтверджено матеріалами справи, отже поручитель - ОСОБА_1 як солідарний боржник відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником у тому ж обсязі, що і боржник.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Частиною першою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, суд вважає вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів правомірними та обґрунтованими, з огляду на що задовольняє їх у повному обсязі.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі сплаченого судового збору покладаються на відповідачів.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Фермерського господарства "Макарови" (код 40085286, м. Нова Каховка Херсонської області пр. Перемоги 13, кв. 411) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (код 23697280, м. Київ вул. Єреванська 1) 782985,08 заборгованості та 11744,78 грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05 січня 2024 р.

Суддя В.В. Литвинова