ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/79/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді О. Андрійчук, за участю секретаря судового засідання О. Гуменюк, розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз",

третя особа, на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг,

про стягнення 78 467 770,13 грн,

за участю представників учасників:

від позивача: М. Степаненко, ордер АІ № 1519598 від 28.12.2023,

від відповідача: Л. Янкевич, дов. від 27.11.2023,

від третьої особи: не з`явився,

УСТАНОВИВ:

У січні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" (відповідач) про стягнення 78 446 027,51 грн, з яких: 56 303 770,76 грн - основний борг, 5 289 446,36 грн - пеня, 1 874 224, 12 грн - 3% річних та 14 978 566,27 грн - інфляційні.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Згідно із позовною заявою, 04.02.2020 між позивачем (оператор) та відповідачем (замовник) укладено договір транспортування природного газу. Позивач за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за травень, червень та вересень 2021 року виявив наявність у відповідача негативних щодобових небалансів як різниці між вказаними алокаціями подачі/відборів природною газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів щодобового небалансу відповідача, а саме: за травень 2021 року на суму 268,11 грн з ПДВ; за червень 2021 року на суму 5,11 грн з ПДВ; за вересень 2021 року на суму 56 303 497,54 грн з ПДВ. Відповідач розрахунків за негативні щодобові небаланси у строки і порядку, визначені договором не здійснив, у зв`язку з чим позивач здійснив нарахування та просить суд стягнути, окрім основного боргу, пеню в розмірі 5 289 466.36 грн, 3% річних в розмірі 1 874 224,12 грн та інфляційні втрати в розмірі 14 978 566,27 грн.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст. 11, 14, 526, 530, 549, 625 ЦК України та ст. 231 ГК України, Кодекс ГТС тощо.

13.02.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог з огляд на таке: у відповідача жодних виробничо-технологічних витрат (ВТВ) у травні, червні, вересні 2021 року не виникало; позивач не надав належні докази на підтвердження заявлених позовних вимог та маніпулює документами, що не містять обставин предмету доказування; у матеріалах справи відсутні належні докази загрози цілісності ГТС; вчинення балансуючих дій; дотримання порядку визначення небалансу; здійснення алокації; вчинення заходів з врегулювання небалансу; наявність ресурсу природного газу саме для врегулювання добових небалансів відповідача; факту понесення реальних витрат позивачем на врегулювання добових небалансів саме відповідача; акти надання послуг балансування за травень, вересень 2021, підписані між позивачеві та ТОВ ГК «Нафтогаз Трейдінг», підтверджують неподання до ГТС обсягів природного газу для врегулювання негативних небалансів у спірний період та незаконність формування маржинальних цін продажу природного газу кожної доби травня, червня, вересня 2021 року; природа вартості природного газу, яку намагається стягнути позивач, є невизначеною ні щодо власника природного газу, ні щодо його покупця; позивач довільно тлумачить норми матеріального права, якими регулюються спірні правовідносини; відсутній висновок Верховного Суду на підтвердження доводів позивача ГТС про достатність односторонньо складених облікових документів та виставлення рахунку на оплату для доведення надання послуг за договором транспортування природного газу; наявні аргументовані доводи відповідача щодо відсутності доказів виконання позивачем умов договору в частині надання послуг у спірному періоді та реальності здійснення господарської операції; підміна понять позивачем та цілеспрямоване введення суду в оману, через ототожнення, власних тез з описовими та мотивувальними частинами постанов Верховного Суду; у позивача відсутні правові підстави для стягнення заборгованості з оплати послуг транспортування в примусовому порядку. Зокрема, в матеріалах справи відсутні первинні документи та інші докази, які б підтвердили відхилення у функціонуванні ГТС позивача у травні, червні, вересні 2021 року від її звичайного рівня, відсутня інформація щодо власної оцінки попиту на природний газ за газову добу або протягом газової доби, щодо якої здійснювалася балансуюча дія у травні, червні, вересні 2021 року, відсутня інформація про номінації, алокації в розрізі усіх замовників послуг транспортування та виміряні потоки природного газу, про тиск природного газу в газотранспортній системі. Тобто, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, які саме дії були вчинені позивачем з врегулювання небалансу (вчинення балансуючих дій), як того вимагають положення Розділів

ХІІІ та XIV Кодексу ГТС. Також позивач не надав жодного документу, який би підтверджував поділ за певний розрахунковий період фактичного обсягу (об`єму) природного газу, поданого для транспортування в точку входу в ГТС або відібраного з точки виходу з ГТС, між усіма замовниками послуг транспортування природного газу, у тому числі в розрізі їх споживачів. Окрім того, відомості, відображені в актах надання послуг балансування свідчать, що у спірні періоди травня, червня, вересня 2021 року в газотранспортній і системі позивача були щодобові позитивні небаланси (відібрані виконавцем згідно з договору), однак не було жодних щодобових негативних небалансів, оскільки виконавець не подавав жодних обсягів в газотранспортну систему позивача для покриття негативних небалансів, відповідно, у позивача не було жодного ресурсу природного газу для врегулювання негативних небалансів, оскільки вони в системі не виникали, а отже, відсутні докази понесення позивачем реальних та обґрунтованих витрат на балансування. Відповідач наголошує, що за змістом інформації, розміщеної позивачем на власному сайті, очевидним є те, що доходи, які пов`язані з платою за щодобовий негативний небаланс, значно перевищують витрати позивача, які незначні та/або взагалі відсутні, а невідповідність об`єктивної та достовірної інформації щодо витрат та доходів від господарської діяльності позивача свідчить про отримання ним надприбутків за рахунок невластивого йому виду діяльності та не виконання своїх основних функції, а саме: здійснювати балансування та функції оперативного диспетчерського управління газотранспортною системою в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб; правила балансування мають відображати реальні потреби газотранспортної системи з урахуванням ресурсів у розпорядженні оператора газотранспортної системи; Оператор ГТС не може провадити діяльність з постачання природного газу; Оператор ГТС повинен забезпечувати розвиток газотранспортних мереж відповідно до потреб ринку тощо.

13.02.2023 від третьої особи надішли пояснення, згідно з якими при визначенні вартості добових негативних небалансів та здійснення розрахунків за них сторони мали керуватися вимогами кодексу ГТС та умовами договору транспортування природного газу.

23.02.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, за якою матеріали справи містять належні та допустимі докази надання послуг транспортування природного газу та вчинення дій з врегулювання добового небалансу, а саме: акти наданих послуг, акти врегулювання щодобових небалансів, рахунки на оплату за добові небаланси та реєстри файлів, у яких відповідач самостійно зазначив обсяги подач/відборів природного газу у травні, червні, вересні 2021 року, зведені акти приймання-передачі природного газу. Відтак твердження відповідачем про недоведеність позивачем надання послуг транспортування природного газу та здійснення послуг балансування спростовуються наявними доказами, які надані позивачем до позовної заяви. Щодо відсутності укладених Додатків № 1 та № 2 до договору, то остання не свідчить про непогодження обсягів розподілу потужності природного газу, як заявлено у відзиві відповідачем, оскільки укладення цих додатків для надання послуг врегулювання добового небалансу не є обов`язковим. Також позивач зазначає, що спір щодо стягнення заборгованості за невиконання відповідачем умов договору транспортування природного газу в частині несплати негативних щодобових небалансів стосується саме комерційного балансування, а відтак обставини щодо наявності відхилень у функціонуванні газотранспортної системи від її звичайного рівня не мають значення для вирішення цього спору. Щодо тверджень відповідача про відсутності у позивача реальних збитків, то у випадку наявності безпідставного відбору природного газу замовником послуг транспортування природного газу, позивач, здійснюючи купівлю/продаж природного газ, безпосередньо несе витрати на таку купівлю природного газу. Зазначене є спростуванням твердження відповідача щодо відсутності факту понесення Оператором ГТС витрат, пов`язаних з купівлею-продажем природного газу для врегулювання добового небалансу в тому чи іншому звітному періоді, оскільки Оператор ГТС несе такі витрати, зокрема в наслідок позитивних небалансів у замовників послуг транспортування і вказані витрати Оператор ГТС може здійснити, в тому числі за рахунок коштів, отриманих від замовників послуг транспортування, у яких наявний негативний небаланс у відповідному звітному періоді. Окрім того, необхідно розрізняти послугу балансування, яка фактично є купівлею оператором газотранспортної системи природного газу для вчинення балансуючих дій, спрямованих на забезпечення підтримання певної кількості та тиску газу в газотранспортній системі, та послугу з врегулювання добового небалансу, яка є складовою послуги транспортування природного газу та надається замовникам цих послуг оператором газотранспортної системи. При комерційному балансуванні у замовника послуг транспортування виникають як позитивні, так і негативні небаланси, і, відповідно, Оператор ГТС зобов`язаний здійснити виплати замовникам послуг транспортування за позитивний небаланс (витрати, які пов`язані з оплатою за добовий небаланс за газовий місяць М), в тому числі за рахунок отриманих коштів від замовників послуг транспортування, які мають негативні небаланси. Зміст Кодексу ГТС свідчить про те, що оператор ГТС здійснює балансування всієї системи, а не відносно окремих замовників послуг транспортування природного газу у відповідні газові періоди. Відповідно, і обсяги природного газу для забезпечення збалансованості газотранспортної системи закуповуються Оператором ГТС не по одному портфоліо, а враховуючи всі обсяги природного газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування. Ні норми Кодексу ГТС, ні умови договору транспортування природного газу, укладеного між сторонами, не передбачають обов`язку для Оператора ГТС закуповувати обсяги природного газу для балансування газотранспортної системи по кожному замовнику послуг окремо, як і повідомляти кожного замовника послуг про те, яким чином та на підставі яких первинних документів Оператором ГТС було забезпечено здійснення балансуючих дій в тому чи іншому звітному періоді. При визначенні маржинальних цін, в тому числі в травні, червні, вересні 2021 року, Оператор ГТС діяв відповідно до положень глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС. З метою забезпечення сталого функціонування газотранспортної системи та ринку природного газу в цілому, НКРЕКП вважає, що позивач має здійснювати визначення маржинальних цін продажу та придбання природного газу, у випадку непогодження торгової платформи, в такий спосіб: маржинальна ціна продажу визначається шляхом зменшення на величину коригування ціни продажу природного газу оператором газотранспортної системи, визначеної відповідно до умов договору про надання послуги балансування для відповідної газової доби; маржинальна ціна придбання визначається шляхом збільшення на величину коригування ціни придбання природного газу оператором газотранспортної системи, визначеної відповідно до умов договору про надання послуги балансування для відповідної газової доби тощо.

23.03.2023 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких відповідач, як оператор газорозподільних систем, має законодавчо передбачене право на врегулювання заборгованості перед позивачем, яка виникла з 01.01.2020 по 28.02.2022 за договором транспортування природного газу. Окрім того, оскільки заборгованість відповідача визначена на підставі односторонньо складених актів про надання послуг місячного балансування, водночас відповідач повністю заперечує отримання будь-яких послуг від позивача у спірний період у заявленому обсязі та розмірі, відтак відповідач захищає свої інтереси від порушення з боку позивача шляхом доведення таких чітко визначених та обґрунтованих обсягів при запереченні на позов у спорі про стягнення з нього заборгованості за таке балансування. Відповідач зазначає, що позивачем не надано жодних первинних документів, які б свідчили про підстави виникнення небалансів саме відповідача в газотранспортній системі та докази врегулювання їх Оператором ГТС, з огляду на що складені позивачем односторонні акти та рахунки не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження визначення обсягу щодобових небалансів у заявленому обсязі та вартості. Крім того, договір передбачає порядок надання окремих видів (складових) послуг транспортування природного газу та їх відмінний порядок замовлення, виконання та підтвердження факту їх надання. Однак позивач безпідставно об`єднує послуги врегулювання щодобових небалансів із послугами перевищення використання замовленої (договірної) потужності, та, відповідно, надає неналежні докази, здійснюючи підміну доказової бази у цій справі, чим вводить суд в оману. Також позивач, стверджуючи про необов`язковість Додатків 1, 2 до договору, неправильно тлумачить норми матеріального права, якими регулюються спірні правовідносини, судову практику. Відповідач зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази існування загрози цілісності газотранспортної системи та відхилення у функціонуванні ГТС від технічних параметрів звичайного рівня. Також жодних доказів здійснення заходів згідно з п. 3 розділу XIII Кодексу ГТС позивач не надав. Отже, твердження Оператора ГТС про доведення ним заявлених позовних вимог відповідними достатніми доказами із посиланням на власне хибне трактування положень договору, Кодексу ГТС та висновків Верховного Суду доводить відсутність належних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог та маніпулювання односторонньо складеними документами та іншими документами, що не містять обставин предмету доказування, що є свідченням про неналежне виконання позивачем зобов`язань за договором. Окрім того, розмір плати за небаланси замовників визначається виходячи із обґрунтованих та реальних витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування. При визначенні розміру плати за небаланси замовників не допускається перехресне субсидіювання між замовниками, у тому числі шляхом збільшення вартості приєднання нових об`єктів замовників до газотранспортної системи. Фізичне балансування - це фізичні дії, вчиненні Оператором ГТС (балансуючі дії), а комерційне балансування - це математичний обрахунок та розрахунок результатів вчинення таких балансуючих дій, що виражається складанням Оператором ГТС односторонніх актів врегулювання щодобових небалансів та виставлення рахунків до оплати замовникам послуг транспортування відповідно до укладених договорів. У зв`язку з відсутністю витрат на придбання природного газу позивачем протягом спірного періоду, за умови доведеності факту виникнення у відповідача негативних добових небалансів протягом спірного періоду, вартість негативних добових небалансів має ґрунтуватися на маржинальних цінах придбання, що визначаються шляхом збільшення вартості природного газу, проданого оператором газотранспортної системи внаслідок отримання послуг балансування, за кожну конкретну газову добу, в якій мав місце факт продажу газу виконавцю, на величину коригування. Тобто, якщо у певну газову добу (або у всі газові доби місяця) позивач не здійснював придбання природного газу за договором про надання послуг балансування, а, навпаки, здійснював продаж газу виконавцю, то вартість для визначення маржинальних цін береться з продажу Оператором ГТС за відповідну газову добу, що унеможливлює безпідставне та неправомірне одержання позивачем із замовників послуг транспортування (у тому числі позивача) маржі виконавця, яку останній отримує як плату за свої фактично надані послуги. Водночас, якщо ж у певній газовій добі були відсутні балансуючі дії, тобто позивач не замовляв послугу балансування (ані подачу, ані відбір, тобто не здійснював ані продаж, ані придбання природного газу у виконавця внаслідок отримання послуги балансування), підстави для формування маржинальних цін придбання та маржинальних цін продажу відсутні, а їх визначення в односторонньому порядку є неправомірними діями самого позивача, що грубо порушують умови договору та норми чинного законодавства. Отже, для того, щоб стверджувати про наявність простроченої заборгованості відповідача за договором транспортування природного газу в межах спірного періоду, позивач повинен був привести маржинальну ціну придбання та маржинальну ціну продажу, в кожну газову добу травня, червня та вересня 2021 року, в яких фактично вчинялися балансуючі дії, у відповідність до вартості природного газу, проданого оператором газотранспортної системи внаслідок отримання послуг балансування. Тому ключовими є не тільки наявність самого факту виникнення у відповідача негативних добових небалансів, а також дотримання позивачем порядку визначення ціни як істотної умови договору тощо.

26.07.2023 від відповідача надійшли додаткові пояснення, згідно з якими балансування становить єдиний механізм, фактично не можливо відокремити комерційне балансування від

фізичного. Оператор ГТС зобов`язаний визначати розмір плати за небаланси замовників, виходячи із обґрунтованих та реальних витрат, пов`язаних із здійсненням ним балансування.

Окрім того, при вирішенні цього спору господарському суду слід застосувати положення постанови НКРЕКП № 2586 від 29.11.2019, якою був транспонований Регламент Комісії (ЄС) №312/2014, та який має переваги над постановами НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015 «Про затвердження Кодексу ГТС», та №2497 від 30.09.2015 «Про затвердження Типового договору транспортування природного газу».

12.09.2023 від відповідача надійшло клопотання про врахування попередніх висновків Тимчасової спеціальної комісії Верховної Ради України щодо ефективності управління газотранспортною системою України.

13.10.2023 від відповідача надійшли додаткові пояснення, до яких долучено контрозрахунок пені.

13.10.2023 від позивача надійшли пояснення, за якими з метою визначення маржинальної ціни продажу, маржинальної ціни придбання й середньозваженої ціни оператором газотранспортної системи використовується інформація про операції, що відбуваються на торговій платформі, вибір якої погоджений Регулятором. Матеріали справи містять копію листа НКРЕКП від 18.01.2021 № 9/16/5-21, де НКРЕКП, як регулятор ринку правовідносин щодо постачання/транспортування природного газу, зазначає, що можливим способом визначення маржинальних цін продажу та придбання природного газу, у випадку непогодження торгової платформи, є визначення маржинальних цін придбання/продажу природного газу з огляду на ціни придбання/продажу природного газу оператором газотранспортної системи, визначеної відповідно до умов договору про надання послуги балансування для відповідної газової доби. У свою чергу, між позивачем та ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» укладено договір про надання послуг балансування, на підставі якого і визначалась маржинальна ціна придбання/продажу природного газу у спірний період. При цьому позивач зазначає, що за період травня, червня 2021 року обсяг негативного і позитивного небалансу був співставним, відтак за умовами п. 9.6. договору транспортування природного газу розмір визначався як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця. Окрім того, позивачем надані пояснення щодо проведеного ним розрахунку вартості щодобових негативних небалансів за вересень 2012 року.

22.11.2023 від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру пені.

27.11.2023 від позивача надійшло заперечення на клопотання про зменшення розміру пені.

Процесуальні рішення, заяви і клопотання сторін, результат їх розгляду.

Ухвалою суду від 23.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 15.02.2023. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Ухвалою суду від 15.02.2023 підготовче засідання відкладене на 06.03.2023.

Ухвалою суду від 06.03.2023 підготовче засідання відкладене на 05.04.2023.

Ухвалою суду від 05.04.2023 призначено у справі судову економічну експертизу, проведення якої доручено Рівненському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. Цією ж ухвалою провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (до отримання висновку судової економічної експертизи та/або повернення матеріалів справи до Господарського суду Рівненської області).

Ухвалою суду від 21.04.2023 поновлено провадження у справі № 918/79/23, судове засідання призначено на 03.05.2023, а також запропоновано сторонам визначити експертну установу.

Ухвалою суду від 03.05.2023 доручено проведення судової експертизи, призначеної ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05.04.2023 у справі №918/79/23, Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз, провадження у справі № 918/79/23 зупинено на час проведення експертизи (до отримання висновку судової економічної експертизи та/або повернення матеріалів справи до Господарського суду Рівненської області).

05.05.2023 у зв`язку із надходженням апеляційної скарги на ухвалу суду від 05.04.2023 супровідним листом Господарського суду Рівненської області № 918/79/23/444/23 матеріали справи № 918/79/23 направлено до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.05.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" задоволено, ухвалу Господарського суду Рівненської області від 05.04.2023 скасовано, справу № 918/79/23 направлено до Господарського суду Рівненської області для продовження розгляду.

07.06.2023 на адресу суду із суду апеляційної інстанції повернулися матеріали справи № 918/79/23.

Ухвалою суду від 07.06.2023 підготовче засідання у справі призначене на 10.07.2023.

20.06.2023 від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог (на яку відповідач подав заперечення від 27.07.2023), яка прийнята до розгляду ухвалою суду від 16.10.2023.

04.07.2023 супровідним листом суду № 918/79//23/615/23 до Північно - західного апеляційного господарського суду направлено матеріали справи № 918/79/23 у зв`язку із надходженням від Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" заяв про ухвалення додаткового рішення та повернення судового збору у цій справі.

Ухвалою суду від 04.07.2023 розгляд справи зупинено до повернення матеріалів справи до Господарського суду Рівненської області із суду апеляційної інстанції.

10.07.2023 на адресу суду із суду апеляційної інстанції повернулися матеріали справи № 918/79/23.

Ухвалою суду від 13.07.2023 поновлено провадження у справі № 918/79/23, підготовче засідання призначене на 31.07.2023.

26.07.2023 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до перегляду об`єднаною палатою Верховного Суду справи № 918/686/21 (на яке позивач подав заперечення від 28.07.2023), підстав для задоволення якого суд не знайшов.

26.07.2023 від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів (на яке позивач подав заперечення від 08.08.2023), підстав для задоволення якого суд не знайшов, оскільки докази, про які йдеться в клопотанні, не стосуються предмета доказування у цій справі.

19.07.2033 на адресу суд від Північно - західного апеляційного господарського суду надійшов запит про витребування з Господарського суду Рівненської області матеріалів справи № 918/79/23 у зв`язку із надходженням від Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" заяви про ухвалення додаткового рішення у цій справі.

Ухвалою суду від 26.07.2023 зупинено розгляд справи до повернення матеріалів справи № 918/79/23 до Господарського суду Рівненської області із суду апеляційної інстанції.

08.09.2023 на адресу суду із суду апеляційної повернулися матеріали справи № 918/79/23.

Ухвалою суду від 14.09.2023 поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 02.10.2023.

Ухвалою суду від 02.10.2023 підготовче засідання відкладене на 16.10.2023.

Ухвалою суду від 16.10.2023 підготовче засідання відкладене на 13.11.2023.

Ухвалою суду від 13.11.2023 закрито підготовче провадження у справі № 918/79/23, призначено справу до судового розгляду по суті на 27.11.2023.

Ухвалою суду від 27.11.2023 в судовому засіданні оголошено перерву на 11.11.2023.

27.11.2023 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

27.11.2023 від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 11.11.2023 оголошено перерву на 08.01.2024.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, оцінивши подані докази, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, суд установив таке.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

04.02.2020 між позивачем (оператор) та відповідачем (замовник) укладено договір транспортування природного газу № (договір), що відповідає умовам Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2497.

Додатковими угодами № 1, № 2 від 17.08.2020, № 3 від 11.12.2020 внесено зміни та доповнення до вказаного договору.

Відповідно до п. 17.1. договору цей договір набирає чинності в дня його укладення, поширює дію па відносини, що склались між сторонами з 01.01.2020 та діє до 31.12.2020. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Пунктом 2.1. договору визначено, що оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу (послуга) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Сторонами у п. 2 договору також передбачено, що послуги за цим договором надаються на умовах, визначених Кодексом ГТС (п. 2.2. договору); обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби (п. 2.3. договору); приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюється відповідно до вимог Кодексу ГТС (п. 2.4. договору); замовник має оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі (п. 2.5. договору); Додаток 1 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу наперед. Додаток 2 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед. Додаток 3 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли Замовником є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу (п. 2.7. договору).

Згідно з п. 2.8. договору взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступ до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом.

У матеріалах справи є довіреності на осіб, уповноважених від імені позивача накладати власний електронний цифровий підпис/кваліфікований електронний підпис на відповідні електронні файли, що надсилаються суб`єктам ринку природного газу через Інформаційну платформу позивача, повідомлення на створення (видалення або коригування) облікового запису уповноважених осіб користувача Інформаційної платформи та довіреності на осіб, уповноважених відповідачем підписувати інформацію та документи через Інформаційну платформу відповідача.

Відповідно до п. 3.2. договору визначено право оператора на своєчасне отримання від замовника плату за надані послуги, якому кореспондується обов`язок замовника, передбачений у п. 4.1. договору, своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість наданих йому послуг.

Умовами п. 9.1., 9.2. договору врегульовано, що у разі виникнення у замовника добового небалансу оператор здійснює купівлю/продаж природного газу замовника в обсягах добового небалансу. У разі виникнення у замовника негативного добового небалансу оператор здійснює продаж замовнику, а замовник купівлю в оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу.

За п. 9.6 договору розбіжності щодо вартості щодобових небалансів підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість добових небалансів, яку замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений п. 9.3 цього договору, визначається за даними оператора.

На виконання умов договору та Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2493, позивач за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за травень, червень та вересень 2021 року (складених, зокрема на підставі інформації, поданої відповідачем до інформаційної платформи згідно з формами № 2, 3, 4, 9, актів приймання-передачі природного газу, інформації з інформаційної платформи) виявив наявність у відповідача негативних щодобових небалансів як різниці між вказаними алокаціями подачі/відборів природною газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів щодобового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначив його остаточну плату за такі щодобові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць, а саме: за травень 2021 року визначено остаточну вартість негативних щодобових небалансів на суму 268,11 грн з ПДВ; за червень 2021 року - на суму 5,11 грн з ПДВ; за вересень 2021 року - на суму 56 303 497,54 грн з ПДВ.

Вказані негативні щодобові небаланси відповідача виникли внаслідок безпідставного відбору відповідачем у відповідні газові дні травня, червня та вересня 2021 року з газотранспортної системи природного газу.

При цьому, як установлено судом, між позивачем та відповідачем на підставі наданих послуг та на виконання умов договору підписані акти наданих послуг № 05-2021-/1000521 від 31.05.2021, №06-2021-/1000621 від 30.06.2021 та № 09-2021- /1000921 від 30.09.2021.

Із зазначених актів, підписаних представниками обох сторін, установлено, що відповідач отримав від позивача послугу перевищення замовленої потужності у травні, червні та вересні 2021 року.

Отже, підписавши зазначені акти без зауважень, відповідач підтвердив обсяги перевищеної замовленої (договірної) потужності, і, відповідно, і обсяги допущених ним щодобових негативних небалансів, у тому числі за травень, червень та вересень 2021 року.

Окрім того, НКРЕКП, на запит позивача, листом від 10.05.2022 № 3463/16.2.1/7-22 надано останньому звіти відповідача про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків» (звіти Форма 8в), у чому числі за травень, червень, та вересень 2021 року.

У свою чергу, з Форм 8в видно, що у підписаних уповноваженими посадовими особами відповідача та поданих до НКРЕКП звітах останній підтверджує як наявність у нього негативних щодобових небалансів за травень, червень, та вересень 2021 року, так і боргу з врегулювання негативних щодобових небалансів перед позивачем за вказані місяці.

Інформація щодо обсягів природного газу та сум заборгованості у Формах 8в повністю відповідає тим, що зазначені у позовній заяві.

Відповідно до п. 11.1.-11.3. договору послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформлюються оператором і замовником актами наданих послуг. Оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою оператора. Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними оператора.

За п. 11.4. договору врегулювання щодобових небалансів оформлюється одностороннім актом за підписом позивача на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

На виконання зазначених положень та відповідно до п. 2.8. договору позивачем через інформаційну платформу направлено відповідачу акти врегулювання щодобових небалансів: № 05-2021 - за травень 2021 року; № 06-2021- за червень 2021 року; № 09-2021 - за вересень 2021 року.

Пунктом 9.3. договору встановлено, що у випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику рахунок на оплату за щодобовий небалансів (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця).

Позивачем через інформаційну платформу направлено відповідачу рахунки: № 05-2021- від 31.05.2021 на суму 268,11 грн з ПДВ; № 06-2021- від 30.06.2021 на суму 5,11 грн з ПДВ; № 09-2021- від 30.09.2021 на суму 56 303 497,54 грн з ПДВ.

У п. 2.5. договору погоджено, що відповідач має оплачувати послуги на умовах, зазначених у

договорі.

Замовник має оплатити рахунок на оплату за щодобовий небаланс у строк до 5 робочих днів (п. 9.3. договору).

Проте у строки, встановлені п. 9.3. договору, відповідач не оплатив на користь позивача щодобові негативні небаланси за травень, червень, та вересень 2021 року на загальну суму 56 303 707,76 грн.

Окрім того, позивачем за травень 2022 року було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 1,84099 тис.куб.м (19054 кВтгод) на суму 55 552,73 грн з ПДВ, у зв`язку з чим позивачем через інформаційну платформу направлено відповідачу акт врегулювання щодобових небалансів № 05-2022- від 31.05.2022 та рахунок від 31.05.2022 № 05-2022- на оплату за щодобові небаланси за травень 2022 року на суму 55 552,73 грн, який відповідач оплатив з порушенням встановленого строку, що підтверджується платіжною інструкцією від 23.05.2023 № 5746.

Згідно з п. 13.5. договору у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

У зв`язку з простроченням виконання відповідачем зобов`язань з оплати негативних щодобових небалансів за травень, червень, вересень 2021 року та травень 2022 року позивачем нараховано та заявлено до стягнення 5 303 392,59 грн пені, 1 875 753,72 грн 3% річних та 14 984 853,16 грн інфляційних.

Також відповідно до листа НКРЕКП від 18.01.2021 № 9/16/5-21 можливим способом визначення маржинальних цін продажу та придбання природного газу, у випадку непогодження торгової платформи, є визначення маржинальних цін придбання/продажу природного газу з огляду на ціни придбання/продажу природного газу оператором газотранспортної системи, визначеної відповідно до умов договору про надання послуги балансування для відповідної газової доби 19.01.2021 між позивачем (оператор) та ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (виконавець) укладено договір № про надання послуг балансування (зі змінами та доповненнями, викладеними у додаткових угодах № 1 від 12.02.2021, № 2 від 20.12.2021, № 3 від 29.12.2021), за п. 2.1. якого протягом періоду надання послуги балансування виконавець зобов`язується надати оператору послуги балансування, які полягають в тому, що виконавець зобов`язаний за дорученням оператора у визначену оператором газову добу подати природний газ в газотранспортну систему оператора або відібрати природний газ з газотранспортної системи оператора (послуги балансування). Оператор зобов`язується прийняти послуги та оплатити їх на умовах, визначених цим договором.

Як установлено судом із фактичних обставин, між позивачем (оператор) та ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (виконавець) на виконання умов договору про надання послуг балансування складені та підписані акти надання послуг балансування № 05-2021- за травень 2021 року, № 06-2021- за червень 2021 року та № 09-2021- за вересень 2021 року.

З урахуванням викладеного судом установлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із заборгованістю за негативні щодобові небаланси та відповідальністю за порушення строків її оплати, регулювання яких здійснюється ГК України та ЦК України.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є

вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Як установлено судом із фактичних обставин справи, між сторонами вникли правовідносини, що ґрунтуються на договорі транспортування природного газу.

У свою чергу, договори транспортування природного газу за своєю правовою природою є договорами про надання послуг, виходячи зі спеціального регулювання, встановленого законодавством про ринок природного газу (відповідний правовий висновок викладений у постанові ОП КГС Верховного Суду від 15.07.2022 у справі № 921/184/21).

Згідно з п. 17, 19, 45 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" (у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) оператор газорозподільної системи суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). Оператор газотранспортної системи суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників). Транспортування природного газу господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, Правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу (ч. 3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу").

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про ринок природного газу" оператор газотранспортної

системи на виключних засадах відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання в належному стані та розвиток, включаючи нове будівництво та реконструкцію, газотранспортної системи з метою задоволення очікуваного попиту суб`єктів ринку природного газу на послуги транспортування природного газу, враховуючи поступовий розвиток ринку природного газу.

Суб`єкт господарювання, який отримав ліцензію на провадження діяльності з транспортування природного газу, є оператором газотранспортної системи.

Приписами п. 4 ч. 2 ст. 22 Закону України "Про ринок природного газу" унормовано, що з метою виконання функцій, передбачених ч. 1 ст. 20 цього Закону, оператор газотранспортної системи зобов`язаний здійснювати балансування та функції оперативно-диспетчерського управління газотранспортною системою в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб.

Згідно з ст. 32 Закону України "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу.

Відповідно до п. 1, 2, 3 глави 3 розділу IV Кодексу газотранспортної системи (Кодекс ГТС) (у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ оператор газотранспортної системи зобов`язаний створити та підтримувати функціонування інформаційної платформи. Інформаційна платформа складається з апаратного та програмного забезпечення. Суб`єкти ринку природного газу, які уклали (переуклали) з оператором газотранспортної системи договір транспортування, набувають права доступу до інформаційної платформи та статусу користувача платформи з моменту укладення (переукладення) договору. Обмін даними між уповноваженими особами користувачів інформаційної платформи та інформаційною платформою (оператором газотранспортної системи) відбувається через електронну пошту та інтерфейс користувача інформаційної платформи веб - додатка.

За п. 2 глави 1 розділу IV Кодексу ГТС правовідносини між оператором газотранспортної системи та оператором установки LNG/оператором газосховища/газовидобувним підприємством /оператором газорозподільної системи / прямим споживачем щодо одержання

доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добових небалансів у газотранспортній системі, регулюються договором транспортування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору транспортування природного газу (затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2497).

У п. 1 глави 1 розділу VIII Кодексу ГТС зазначено, що одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування.

За визначенням, наведеним у п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС, договір транспортування - договір, укладений між оператором ГТС та замовником послуг транспортування природного газу на основі Типового договору транспортування, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор ГТС надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору ГТС вартість отриманих послуг (послуги).

Пунктами 1 та 9 глави 1 розділу VIIІ Кодексу ГТС врегульовано, що договір транспортування природного газу передбачає можливість надання оператором ГТС замовнику таких видів послуг: 1) доступ до потужності в точці входу або виходу з ГТС; 2) замовлення фізичного транспортування природного газу ГТС на підставі підтвердженої номінації; 3) вчинення дій з врегулювання добового небалансу.

Балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором ГТС в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у ГТС, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування. Комерційне балансування - діяльність оператора ГТС, що полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі алокації. Фізичне балансування - заходи, що вживаються оператором ГТС для забезпечення цілісності ГТС, а саме, необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу (п.5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

За п. 1 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС замовники послуг транспортування відповідають за збалансованість своїх портфоліо балансування протягом періоду балансування для мінімізації потреб оператора ГТС у вчиненні дій із врегулювання небалансів, передбачених цим Кодексом.

Періодом балансування є газова доба (D).

Відповідно до п. 1 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС оператор ГТС розраховує обсяг добового небалансу для кожного портфоліо балансування замовників послуг транспортування природного газу за кожну газову добу як різницю між алокаціями подач природного газу до ГТС та алокаціями відбору з ГТС (з урахуванням підтверджених торгових сповіщень).

Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом (п. 3 глави 1 розділу ХІV Кодексу ГТС).

Вимогами п. 2 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС передбачено, що у випадку, якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу не дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування природного газу за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу є добовий небаланс і до нього застосовується плата за добовий небаланс.

Пунктом 5 розділу 1 глави ХІV Кодексу ГТС врегульовано, що плата за добовий небаланс має бути відображена окремо в рахунках оператора газотранспортної системи, що виставляються замовнику послуг транспортування природного газу.

Згідно з п. 2 розділу XIII Кодексу ГТС замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси.

У главі 6 розділу XIV Кодексу ГТС передбачено порядок визначення обсягу добового небалансу та плати за нього. Так, плата за добовий небаланс застосовується таким чином: якщо обсяг добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є позитивним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, продав оператору ГТС природний газ в обсязі добового небалансу і, відповідно, має право на отримання грошових коштів від оператора ГТС у розмірі плати за добовий небаланс; якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора ГТС в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору ГТС плату за добовий небаланс (п. 6 зазначеної норми).

Відповідно до п. 17, 18, 19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС на підставі остаточних алокацій подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу оператор ГТС здійснює розрахунок остаточного обсягу добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за кожну газову добу звітного місяця та визначає його остаточну плату за добовий небаланс за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць. Оператор ГТС до 12 числа газового місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування природного газу в електронному вигляді через інформаційну платформу інформацію про остаточні щодобові подачі та відбори (у розрізі споживачів замовника послуг транспортування природного газу), обсяги та вартість щодобових небалансів у звітному газовому місяці. У випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор ГТС до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику послуг транспортування природного газу рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник послуг транспортування природного газу має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним.

Ураховуючи викладене, умовою для виникнення у замовника послуг транспортування обов`язку з оплати Оператору ГТС вартості добового небалансу є наявність у нього негативного небалансу (тобто якщо має місце перевищення обсягів відібраного замовником природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу).

Пунктом 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС передбачено, що суб`єкти ринку природного газу, які уклали (переуклали) з оператором ГТС договір транспортування, набувають права доступу до інформаційної платформи та статусу користувача платформи з моменту укладення (переукладення) договору; обмін даними між уповноваженими особами користувачів інформаційної платформи та інформаційною платформою (оператором ГТС) відбувається через електронну пошту та інтерфейс користувача інформаційної платформи веб-додатка. У разі якщо електронна пошта недоступна, уповноважена особа користувача платформи повинна повідомити про це оператора ГТС.

За п. 4 глави 1 розділу ХIV Кодексу ГТС оператор ГТС надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи.

Зважаючи на викладене, замовник як користувач інформаційної платформи мав доступ до відомостей про обсяги небалансів та вартість послуг з врегулювання щодобового негативного небалансу на такій інформаційній платформі. При цьому відповідно до п. 3 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС позивач міг надсилати відповідачу таку інформацію на електронну пошту.

Згідно з п. 16 глави 6 роздозіду XIV Кодексу ГТС на підставі остаточних алокацій подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу оператор ГТС здійснює розрахунок остаточного обсягу добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за кожну газову добу звітного місяця та визначає його остаточну плату за добовий небаланс за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць.

У точках виходу до ГРМ з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор ГРМ до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору ГТС інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М) (п.2 гл.7 розд.ХІІ Кодексу ГТС).

Остаточна алокація відборів/споживання, що вимірюються щодобово, дорівнює обсягам попередніх добових алокацій, крім випадків зміни режимів нарахування споживачу обсягів у порядку, встановленому Кодексом ГРМ. При зміні режимів нарахування споживачу обсягів за період такої зміни коригування добових обсягів споживання здійснюється відповідно до п. 6 цієї глави (п. 4 глави 7 розділу ХІІ Кодексу ГТС).

Глави 5, 6 розділу ХІІ Кодексу ГТС унормовують порядок визначення попередніх щодобових алокацій подач та відборів природного газу з ГТС, зокрема: (1) у точках входу з газосховищ оператор ГТС визначає алокацію обсягів згідно з даними підтверджених номінацій/реномінацій; обсяги, визначені в алокації, дорівнюють обсягам, визначеним у підтверджених номінаціях/реномінаціях (п. 2 глави 5 розділу ХІІ Кодексу ГТС); (2) у точках виходу до газосховищ оператор ГТС визначає алокацію обсягів згідно з даними підтверджених номінацій/реномінацій; обсяги, визначені в алокації, дорівнюють обсягам, визначеним у підтверджених номінаціях/реномінаціях (п. 2 глави 6 розділу ХІІ Кодексу ГТС).

Як зазначалося, номінації/реномінації подаються замовником послуг транспортування Оператору ГТС через інформаційну платформу в порядку, визначеному розділу ХІ Кодексу ГТС.

Тобто остаточні алокації, на підставі який оператор ГТС визначає обсяг щодобових небалансів, фактично формуються на підставі даних, поданих замовником послуг транспортування до інформаційної платформи.

За законом та договором транспортування природного газу достатньою підставою для оплати послуг балансування є існування негативного небалансу, який доводиться алокаціями (звітами), складеними оператором ГТС, на підставі інформації, наданої самим замовником. При цьому зазначена інформація є нерозривно пов`язаною із звітністю сторін щодо надання послуг з транспортування газу (відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №918/450/20).

При цьому п. 6 глави 7 розділу ХІІ Кодексу ГТС передбачає можливість коригування замовником відповідної інформації на інформаційній платформі (аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 906/184/21).

Ураховуючи викладене, суд відхиляє доводи відповідача про те, що складені оператором ГТС односторонні акти не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження визначення обсягу та, відповідно, вартості послуг балансування газу, а відтак на підставі відомостей, що містяться в інформаційній платформі та які вносилися до неї оператором ГРМ, а також складених оператором ГТС односторонніх актів і здійснених сторонами актів звірки розрахунків, встановлюється обсяг небалансів відповідача.

Судом із матеріалів справи установлено, що позивачем через інформаційну платформу направлено відповідачу акти врегулювання щодобових небалансів за спірні періоди. На підтвердження наявності у відповідача негативного небалансу позивачем долучено до матеріалів справи: форми № 2, № 3, № 4 та реєстри файлів, в яких відповідач самостійно зазначив обсяги подач / відборів газу у спірні періоди; акти наданих послуг № 05-2021-/1000521 від 31.05.2021, №06-2021-/1000621 від 30.06.2021 та № 09-2021- /1000921 від 30.09.2021, № 05-2022- від 31.05.2022; рахунки № 05-2021- від 31.05.2021 на суму 268,11 грн з ПДВ; № 06-2021- від 30.06.2021 на суму 5,11 грн з ПДВ; № 09- 2021- від 30.09.2021 на суму 56 303 497,54 грн з ПДВ, № 05-2022- від 31.05.2022 на суму 55 552,73 грн з ПДВ; реєстр файлів, відправлених з інформаційної платформи для відповідача у спірні періоди. Крім того, відповідач на виконання постанови НКРЕКП від 07.07.2016 № 1234 подав Регулятору форму звітності № 8в-НКРЕКП-газ-моніторинг (місячна) "Звіт про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків", у якій заборгованості перед позивачем за негативні небаланси в повному обсязі співпадає з заборгованістю, відображеною Оператором ГТС в актах врегулювання щодобових небалансів та рахунках на оплату за добові небаланси. Оплата послуг балансування має бути здійснена замовником у разі надсилання оператором ГТС такому замовнику акта, рахунку на оплату, звіту по точках входу/виходу замовника послуг транспортування.

Договір та Кодекс ГТС не передбачають надання оператором будь-яких інших підтверджень факту здійснення ним балансування (в тому числі відповідно до підп.1 п.3 розділу ХІІІ Кодексу ГТС) для того, щоб послуги балансування вважались наданими, а у оператора ГТС виникло право на отримання від замовника оплати.

У такій категорії справ, незалежно від того, здійснюється місячне чи добове балансування, а також яка саме редакція Кодексу ГТС застосовується до спірних відносин, позивач (оператор ГТС) не повинен доводити існування загрози цілісності ГТС, наявності в нього ресурсу природного газу саме для врегулювання небалансів відповідача, факт понесення реальних витрат на врегулювання небалансів саме відповідача, зокрема й факт купівлі-продажу оператором ГТС короткострокових стандартизованих продуктів.

Згідно з п.2 розділу XIII Кодексу ГТС оператор ГТС вчиняє дії з врегулювання небалансу з метою підтримання звичайного рівня функціонування ГТС в разі недотримання замовниками

своїх підтверджених номінацій.

У розділі XIII Кодексу ГТС, який регулює заходи фізичного балансування, передбачено, що якщо існує загроза цілісності ГТС, оператор ГТС вживає таких заходів: 1) купівлю-продаж природного газу за короткостроковими договорами в точці, в якій відбувається передача природного газу, а в разі відсутності такої можливості - за конкурсною процедурою та за ринковими цінами; 2) регулювання обсягу надходження газу в ГТС (точки входу та/або виходу) у випадках, передбачених Національним планом дій та цим Кодексом; 3) регулювання обсягу природного газу, який знаходиться в ГТС.

Цілісність ГТС - стан ГТС, за якого тиск і фізико-хімічні показники природного газу залишаються в межах між мінімальним та максимальним рівнями, визначеними оператором ГТС, що технічно гарантують транспортування природного газу (п. 47 ч. 1 ст.1 Закону "Про ринок природного газу").

Утім встановлення факту вчинення оператором ГТС заходів з фізичного балансування не входить у предмет доказування у цій справі. Між оператором ГТС та оператором ГРМ виникають відносини комерційного балансування, які врегульовані не розділом XIII, а розділом XIV Кодексу. Тому оператор ГТС не повинен додатково підтверджувати вчинення ним фізичного балансування (зокрема, договорами закупівлі природного газу, актами зберігання газу у газосховищах тощо). Оператор ГТС не має доводити фактичне надання ним послуг шляхом надання доказів існування загрози цілісності ГТС, наявності в оператора ресурсу природного газу саме для врегулювання небалансів відповідача, докази понесення оператором ГТС реальних витрат на врегулювання небалансів саме відповідача, зокрема й факти купівлі-продажу оператором ГТС короткострокових стандартизованих продуктів (відповідні правові висновки викладені у постанові ОП КГС Верховного Суду від 03.11.2023 у справі № 918/868/21).

Постановою НКРЕКП від 29.11.2019 №2586 "Про транспозицію положень актів Європейського Союзу та Енергетичного Співтовариства на ринку природного газу України" транспоновано положення актів ЄС та ЕС на ринку природного газу, офіційний переклад яких здійснено Урядовим офісом координації європейської та євроатлантичної інтеграції 25.11.2019, а саме: Регламент (ЄС) 312/2014 від 26.03.2014 про Мережевий кодекс балансування газу в газотранспортних системах.

Вимоги Регламенту (ЄС) 312/2014 мають перевагу над положеннями Кодексу ГРМ, який не може застосовуватися у розріз із положеннями Регламенту. Цим Регламентом (ЕС) 312/2014 запроваджується Мережевий кодекс, що встановлює правила балансування, включаючи правила процедур номінації, пов`язаних із ГТС, плати за небаланс, процедури розрахунків, що пов`язані із платою за добовий небаланс, та операційне балансування між мережами операторів ГТС.

Главою ІІІ Регламенту визначено принципи операційного балансування. Зокрема, ст.6 глави III Регламенту встановлено, що оператор ГТС вчиняє балансуючі дії для: (а) підтримання ГТС в межах її операційних лімітів: (b) досягнення певної кількості газу у ГТС на кінець доби, що може відрізнятися від кількості, що очікується відповідно до передбачених подач та відборів для такої газової доби, та яка буде сумісна з економічною та ефективною експлуатацією ГТС.

Пунктом 3 ст.6 глави ІІІ Регламенту визначено, що оператор ГТС вчиняє дії з балансування шляхом: (а) купівлі та продажу короткострокового стандартизованого продукту на торговій платформі; та/або (b) використання послуг балансування.

Аналогічні за змістом приписи містяться й в Кодексі ГТС (п.3 розділу XIII, п.3 глави 3 розділу XIV).

Щодо придбання природного газу за короткостроковими договорами, то придбання у спірних періодах стандартизованих продуктів було неможливим, оскільки НКРЕКП в порядку, визначеному нормами Кодексу ГТС, не погодило жодної біржі для купівлі-продажу короткострокових стандартизованих продуктів на торговій платформ (про що свідчить лист Регулятора від 18.01.2021, адресований позивачу).

Судом установлено, що між ТОВ "Оператор ГТС" та ТОВ "Нафтогаз Трейдинг" укладено договір балансування, що відповідає п.3 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС стосовно заходів балансування, які має вживати оператор ГТС.

Щодо неукладення сторонами додатків № 1, № 2 до договору, то у п. 2 глави 2 розділу ІХ Кодексу ГТС передбачено, що у договорі транспортування природного газу чи його окремому додатку зазначаються: точки входу та/або виходу; обсяг розподіленої (договірної) потужності; період (річний, квартальний, місячний); тип потужності (гарантована чи переривчаста, потужність з обмеженнями); строк, на який потужність була розподілена.

Пунктом 2 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГТС передбачено, що доступ до потужності надається оператором ГТС на такі періоди: річний, квартальний, місячний, на добу наперед, протягом доби. При цьому на добу наперед - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газову добу, з постійним потоком протягом газової доби, наступної за газовою добою, у якій відбувся розподіл потужності (підп.4 п. 2 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГТС).

Згідно з підп.5 п. 2 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГТС протягом доби - потужність визначеного обсягу, яка доступна з певного часу протягом газової доби і до часу закінчення газової доби з

постійним потоком. При цьому одиниця виміру потужності протягом доби - тис куб. м/добу.

Відповідно до п. 1 глави 7 розділу IX Кодексу ГТС доступ до потужності точок входу/виходу на добу наперед надається на підставі укладеного договору транспортування та номінації, підтвердженої оператором ГТС. Доступ до потужності точок входу/виходу протягом доби надається на підставі укладеного договору транспортування та реномінації, підтвердженої оператором ГТС. Номінація/реномінація підтверджується оператором ГТС відповідно до глави 1 цього розділу та вимог розділу XI цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, а також умови укладеного між сторонами договору, укладення додатків 1 (розподіл потужності) та 2 (розподіл потужності з обмеженнями) є обов`язковими, крім випадків надання доступу на добу наперед та/або протягом доби, які надаються у разі подання замовником оператору ГТС відповідних номінації/реномінації (аналогічні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 906/184/21).

За п. 1, 7 глави 1 розділу ХІ Кодексу ГТС номінації подаються замовниками послуг транспортування на відповідну добу в розрізі кожної точки входу/виходу. Номінація/реномінація надається через інформаційну платформу оператора ГТС. Номінація - попереднє повідомлення, надане замовником послуг транспортування оператору ГТС, стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до ГТС в точках входу та відібрані з ГТС в точках виходу. Реномінація - заявка на зміну підтвердженої номінації (п.5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

Інформація, що міститься в номінації, попередньо погоджується оператором ГТС в порядку, визначеному розділом ХІ Кодексу ГТС, та є достатньою для надання послуг транспортування. Неподання номінації унеможливлює надання оператором ГТС замовнику послуг транспортування.

Замовник може отримувати послуги розподілу потужності лише у разі укладення відповідних додатків 1 та 2 або у разі, якщо доступ до потужності надається на добу наперед та/або протягом доби за умови подання замовником відповідних номінацій/реномінацій через інформаційну платформу в порядку, передбаченому розділом ХІ Кодексу ГТС. Подання номінації/реномінації фактично є достатньою для надання послуг транспортування (розподіл потужності). Неподання номінації/реномінації унеможливлює надання оператором ГТС замовнику таких послуг.

Договір транспортування пов`язує оплату послуг розподілу потужності у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби з обсягами, вказаними у номінації/реномінації, що подається замовником оператору ГТС з обов`язковою передоплатою в розмірі вартості послуги доступу до потужності, яку замовник сам визначив в поданій оператору ГТС номінації. При цьому розрахунок вартості такої послуги здійснюється з урахуванням тарифу, встановленого Регулятором для відповідних точок входу та виходу, а не умовами договору транспортування чи додатками 1 та 2 до нього.

Окрім того, відсутність відповідних додатків, які самі сторони в договорі визнали його невід`ємною частиною, тобто такими що за змістом є обов`язковими, а отже, й істотними в контексті предмета договору, за звичайних обставин мала б свідчити про неукладеність договору. До того ж обов`язковість названих додатків до договору транспортування, виходячи з наведених приписів законодавства, передбачена й безпосередньо законом (відповідний правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 15.07.2022 у справі № 921/184/21).

Водночас не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону (відповідний праовий висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).

Фактичне виконання сторонами договору виключає кваліфікацію цього договору як неукладеного (подібні висновки наведені у постановах Верховного Суду та від 30.08.2022 у справі № 918/772/21 та від 02.08.2022 у справі № 922/3303/21).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ч. 1, 6, 7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються зі ст. 525, 526 ЦК України, унормовано, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з

порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стосовно наданих відповідачем висновку Беляневич О.А., то він не стосуються питань, які передбачені ч.1 ст.108 ГПК України як такі, щодо яких учасникам справи надається право подати до суду висновок експерта у галузі права (застосування аналогії закону, аналогії права та/або змісту норм іноземного права згідно з їх офіційним або загальноприйнятим тлумаченням, практикою застосування, доктриною у відповідній іноземній державі). Отже, наданий відповідачем висновок оцінюються судом лише як письмові пояснення відповідача.

Щодо висновку експерта № 10133 за результатами проведення судово-економічної експертизи від 29.05.2023, то згідно з ч. 1, 2 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Статтею 104 ГПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Системний аналіз змісту вказаних норм процесуального законодавства свідчить, що висновок експерта є рівноцінним засобом доказування у справі, наряду з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка його, як доказу, здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами за загальними правилами ст. 86 ГПК України (відповідний правовий висновок викладений у постанові КГС ВС від 12.02.2020 у справі № 910/21067/17).

Як установлено судом із фактичних обставин справи, відповідач свого обов`язку з оплати щодобових негативних небалансів у визначений строк не виконав, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення 56 303 770,76 грн вартості негативних щодобових небалансів є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Окрім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 5 303 392,59 грн пені, 1 875 753,72 грн 3% річних та 14 984 853,16 грн інфляційних.

Щодо нарахування 3% річних та інфляційних, то суд зазначає таке.

За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми (подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15- ц, від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Нарахування інфляційних втрат за наступний період здійснюється з урахуванням збільшення суми боргу на індекс інфляції попереднього місяця, оскільки інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання (вказана правова позиція щодо порядку нарахування інфляційних викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 916/190/18 від 04.06.2019 та у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у справі № 905/600/18 від 05.07.2019).

Суд, здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних, установив, що розмір перших становить 1 875 753,72 грн (при заявленому - 1 875 753,72 грн) а других 14 984 853,16 грн (при заявленому - 14 984 853,16 грн) (розрахунок додається), отже, 3% та інфляційні підлягають задоволенню у заявленому розмірі.

Щодо нарахування пені, то суд зазначає таке.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Неустойка має подвійну правову природу. До настання строку виконання зобов`язання неустойка є способом його забезпечення, а в разі невиконання зобов`язання перетворюється на відповідальність, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов`язання боржником. Пеня за своєю правовою природою продовжує стимулювати боржника до повного виконання взятих на себе зобов`язань.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, обмежується правила ч. 6 ст. 232 ГК України, якщо інше не встановлено договором. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі. Пеню належить рахувати з наступного дня після дати, в яку зобов`язання мало бути виконано, і по переддень фактичного виконання грошового зобов`язання, або по відповідний день через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, але в межах періоду, визначеного позивачем.

Заразом п. 7 Розділу IX Прикінцевих положень ГК України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Вказаний пункт був введений в дію на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності з 02.04.2020. Карантин був скасований 01.07.2023 згідно з постановою КМ України від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

За таких обставин дія Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) ", фактично надавала можливість нараховувати штрафні санкції більше, ніж за шість місяців.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд установив, що її розмір становить 5 303 392,60 грн (при заявленому - 5 303 392,59 грн) (розрахунок додається), а відтак пеня підлягає задоволенню у заявленому розмірі.

Стосовно клопотання відповідача про зменшення пені, то суд зазначає таке.

Судова практика щодо застосування ст. 233 ГК України та ст. 551 ЦК України наразі є усталеною (постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 923/587/20, від 01.10.2020 у справі № 905610/19, від 02.12.2020 у справі № 913/698/19, від 26.01.2021 у справі № 922/4294/19, від 24.02.2021 у справі № 924/633/20, від 03.03.2021 у справі № 925/74/19, від 16.03.2021 у справі № 910/3356/20, від 30.03.2021 у справі № 902/538/18, від 19.01.2021 у справі № 920/705/19, від 27.01.2021 у справі № 910/16181/18, від 31.03.2020 у справі № 910/8698/19, від 11.03.2020 у справі № 910/16386/18, від 09.07.2020 у справі № 916/39/19, від 08.10.2020 у справі № 904/5645/19, від 14.04.2021 у справі № 922/1716/20, від 13.04.2021 у справі № 914/833/19, від 22.06.2021 у справі № 920/456/17) і відповідно до неї при визначення розміру неустойки судам належить керуватися такими загальними підходами (правилами): обидва кодекси містять норми, які дають право суду зменшити розмір обрахованих за договором штрафних санкцій, але ГК України вказує на неспівмірність розміру штрафних санкцій з розміром збитків кредитора як на обов`язкову умову, за наявності якої таке зменшення є можливим, тоді як ЦК України виходить з того, що підставою зменшення можуть бути й інші обставини, які мають істотне значення; зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки; довести наявність обставин, які можуть бути підставою для відповідного зменшення, має заінтересована особа, яка заявила пов`язане з цим клопотання; неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора; господарський суд повинен надати оцінку як поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і запереченням інших учасників щодо такого зменшення; закон не визначає ані максимального розміру, на який суди можуть зменшити нараховані відповідно до договору штрафні санкції, ані будь-який алгоритм такого зменшення; чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, а тому таке питання вирішується господарським судом згідно зі ст. 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; підприємництво за своєю суттю є ризикованою діяльністю, в Україні діє принцип свободи договору та заборони суперечливої поведінки, сторони добровільно уклали договір і визначили штрафні санкції, тому суд має зменшувати розмір таких санкцій саме у виключних випадках з урахуванням всіх обставин справи.

При вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкцій судам належить брати до

уваги як обставини, прямо визначені у ст. 233 ГК України та ст. 551 ЦК України, так і інші обставини, на які посилаються сторони і які мають бути доведені ними.

При цьому суд не зобов`язаний встановлювати всі можливі обставини, які можуть вплинути на зменшення штрафних санкцій; це не входить в предмет доказування у справах про стягнення штрафу. Відповідно до принципу змагальності суд оцінює лише надані сторонами докази і наведені ними аргументи. Суд повинен належним чином мотивувати своє рішення про зменшення неустойки, із зазначенням того, які обставини ним враховані, якими доказами вони підтверджені, які аргументи сторін враховано, а які відхилено (ст. 86, 236-238 ГПК України) (відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17.07.2021 у справі № 916/878/20).

Реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені мт. 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені ст. 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил ст. 86 ГПК України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обставин справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.03.2023 у справі № 905/1409/21).

Ураховуючи викладене, суд, забезпечуючи баланс інтересів сторін, ураховуючи майновий стан сторін, зважаючи, що позивач жодних доказів наявності у нього негативних наслідків у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань з оплати вартості негативних щодобових небалансів не надав, беручи до уваги компенсаційний характер заходів відповідальності, засади справедливості, добросовісності, розумності як складові елементи загального конституційного принципу верховенства права, закріплені у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України, зважаючи на правову природу пені та її основне призначення, суд, реалізовуючи свої дискреційні повноваження, зазначає, що наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором, а тому пеня підлягає зменшенню до уважає за необхідне скористатися правом на зменшення розміру відповідальності задля недопущення явно нерозумних і несправедливих наслідків, зменшивши пеню до 2 703 392,59 грн.

При цьому судом враховано реалізацію позивачем свого права на додаткове заявлення до стягнення 1 875 753,72 грн 3% річних та 14 984 853,16 грн інфляційних, що у сукупності становить 16 860 606,88 грн, що судом задоволено. Відповідне узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, який у постанові від 12.02.2020 у справі №924/414/19 зазначив, що негативні наслідки, спричинені позивачу простроченням виконання грошового зобов`язання, компенсуються, окрім штрафних санкцій, також і за рахунок застосування до боржника відповідальності в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, що дає підстави для висновку про можливість зменшення розміру пені на 50%.

Щодо інших аргументів, на які посилалися учасники справи та яким не була дана оцінка, то Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справах "Проніна проти України", "Серявін та інші проти України", "Ruiz Torija v. Spain" тощо).

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для частково задоволення позову.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 939 400,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що позов задоволено, відтак судовий збір в розмірі 939 400,00 грн покладається на відповідача.

При цьому сума, на яку суд на власний розсуд зменшив пеню, при вирішенні питання про розподіл судових витрат не враховується.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" про стягнення 78 467 770,13 грн задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" (33027, м.Рівне, вул. Івана Вишневецького, буд. 4, ідентифікаційний код 03366701) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, вул. Любомира Гузара, 44, ідентифікаційний код 42795490) 56 303 770,76 грн основного боргу, 1 875 753,72 грн 3% річних, 14 984 853,16 грн інфляційних та 2 703 392,59 грн пені.

У задоволенні позовних вимог про стягнення 2 600 000,00 грн пені відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" (33027, м. Рівне, вул. Івана Вишневецького, буд. 4, ідентифікаційний код 03366701) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, вул. Любомира Гузара, 44, ідентифікаційний код 42795490) 939 400,00 грн судового збору.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"(03065, м. Київ, вул. Любомира Гузара, 44, ідентифікаційний код 42795490).

Відповідач:Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз"(33027, м.

Рівне, вул. Івана Вишневецького, буд. 4, ідентифікаційний код 03366701).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне судове рішення складене та підписане 16.01.2024.

Суддя О.Андрійчук