ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"16" січня 2024 р. Справа №918/454/18

Суддя Північно-західного апеляційного господарського суду Грязнов В.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Рівненської області від 30.11.2023 (про задоволення скарги на бездіяльність відділу примусового виконання рішень ДВС МЮ України), повний текст якої складено 05.12.2023 у справі №918/454/18 (суддя Пашкевич І.О.)

за заявою Головного управління ДПС у Рівненській області

до Приватного підприємства - фірми "Інтерекопласт"

про визнання банкрутом.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 30.11.2023 у справі №918/454/18 задоволено скаргу Приватного підприємства "Вест Хіл" на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції (надалі в тексті - Відділ), а саме:

Визнано протиправною бездіяльність Відділу щодо не зняття арешту та всіх обтяжень з нерухомого майна боржника ППФ «Інтерекопласт», а саме:

Визнано протиправною бездіяльність Відділу щодо не зняття арешту та всіх обтяжень з нерухомого майна боржника Приватного підприємства - фірми «Інтерекопласт», а саме:

1) квартири № 6 об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер 01, площею 81,4 кв.м. розташовану у м.Рівне, вул.Струтинської буд.2-Б (нова назва вулиці Гайдамацька );

2) квартири № 7 об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер 01, площею 81,4 кв.м. розташовану у м.Рівне, вул.Струтинської буд.2-Б (нова назва вулиці Гайдамацька);

3) квартири №14 об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер 01, площею 73,3 кв.м. розташовану у м.Рівне, вул.Струтинської буд.2-Б (нова назва вулиці Гайдамацька);

4) квартири №19 об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер 01 площею 81,4 кв.м. розташовану у м.Рівне, вул.Струтинської буд. 2-Б (нова назва вулиці Гайдамацька);

5) квартири №20 об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер 01, пло-щею 72,0 кв.м. розташовану у м.Рівне, вул.Струтинської буд.2-Б (нова назва вулиці Гайда-мацька);

6) квартири №31 об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер 01, площею 81,7 кв.м. розташовану у м.Рівне, вул.Струтинської буд.2-Б (нова назва вулиці Гайда-мацька ).

Зобов`язано Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі в тексті Департамент ДВС) скасувати арешт майна та інші заборони щодо розпоряд-ження нерухомим майном, а саме:

1) квартири №6 об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер 01, площею 81,4 кв.м. розташовану у м.Рівне, вул.Струтинської буд.2-Б (нова назва вулиці Гайдамацька );

2) квартири №7 об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер 01, площею 81,4 кв.м. розташовану у м.Рівне, вул.Струтинської буд.2-Б (нова назва вулиці , Гайдамацька);

3) квартири №14 об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер 01, площею 73,3 кв.м. розташовану у м.Рівне, вул.Струтинської буд.2-Б (нова назва вулиці і Гайда-мацька );

4) квартири №19 об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер 01 площею 81,4 кв.м. розташовану у м.Рівне, вул.Струтинської буд. 2-Б (нова назва вулиці Гайдамацька);

5) квартири №20 об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер 01, площею 72,0 кв.м. розташовану у м.Рівне, вул.Струтинської буд.2-Б (нова назва вулиці Гайда-мацька);

6) квартири №31 об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер 01, площею 81,7 кв.м. розташовану у м.Рівне, вул.Струтинської буд.2-Б (нова назва вулиці Гайда-мацька).

Зобов`язано Департамент ДВС здійснити реєстрацію скасування обтяжень у відповідних реєстрах.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Міністерство юстиції України подало скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, а також скасувати ухвалу господарського суду Рівненської області від 30.11.2023 у даній справі та винести нову, якою задоволити скаргу Відділу та закрити провад-ження у справі. У разі, якщо суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі, відмо-вити в задоволенні скарги в повному обсязі.

Крім того, Апелянт у тексті скарги просить відстрочити сплату судового збору на розум-ний строк, але в будь-якому випадку до закінчення розгляду справи, у зв`язку з відсутністю у Міністерства юстиції України коштів на сплату судового збору через введення в Україні воєнного стану.

Розглянувши клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, суд зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці;б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкоду-вання шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

З вищенаведеного вбачається відсутність підстав для відстрочення або розстрочення Скаржнику сплати судового збору в силу статті 8 Закону України "Про судовий збір".

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (§ 60).

Верховний Суд зауважує, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади. Отже, самі лише обставини, пов`язані з труднощами фінансування, відсутністю коштів на рахунку, призначених для сплати судового збору та запровадженням на всій території України воєнного стану за Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 не можуть вважатися підставою для звільнення від сплати судового збору.

Дана правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.06.2022 у справі № 920/737/21.

За таких обставин, враховуючи положення статті 129 Конституції України, за якою основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Відтак, розглянувши матеріали апеляційної скарги, перевіривши відповідність їх вимогам Господарського процесуального кодексу України, суд встановив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, враховуючи наступне.

Так, відповідно до ч.3 ст.258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно пп.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду сплачується судовий збір в розмірі одного прожитко-вого мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

При цьому, законом не передбачено виключень щодо відсутності необхідності сплати судового збору за жодну ухвалу, яка постановлена судом.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Сума судового збору за оскарження рішення у даній справі становить 2576 грн 64 коп. та підлягає сплаті за платiжними реквiзитами для перерахування судового збору в гривнях, розміщеними на офіційній сторінці Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою - https://nwag.court.gov.ua/sud4874/gromadyanam/tax/.

Вбачається, що до матеріалів скарги не додано жодних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, не зазначено про їх існування і в тексті апеляційної скарги.

Крім того, відповідно до п.3 ч.3 ст.258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Статтею 259 ГПК України визначено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копії цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Не повідомлена сторона у справі належним чином, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об`єктивною інформацією щодо руху господарського процесу.

Згідно з положеннями ч.7 ст.42 якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-теле-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Дослідивши матеріали справи, головуючим суддею було встановлено, що апеляційна скарга не була направлена на адресу Головного управління ДПС у Рівненській області.

Суд роз`яснює скаржнику, що враховуючи норми Господарсько процесуального кодексу, апеляційна скарга повинна бути направлена шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи (про що необхідно сформувати і надати до суду квитанцію), а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Як передбачено ст.260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Скаржником не дотримано вимог ст.258 ГПК України, що, відповідно до статті 260 ГПК України, є підставою для залишення без руху апеляційної скарги з наданням строку для усунення вказаних недоліків, а саме: надання суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі та докази направлення апеляційної скарги з додатками на адресу Головного управління ДПС у Рівненській області, з урахуванням положень ст.42, 259 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, суд звертає увагу, що у відповідності до приписів п.6 ст.260 ГПК України, питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Рівненської області від 30.11.2023 у справі №918/454/18 - залишити без руху.

2. Встановити скаржнику десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги: надання суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі та докази направлення апеляційної скарги з додатками на адресу Головного управління ДПС у Рівненській област, з урахуванням положень ст.42, 259 ГПК України.

3. Роз`яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Грязнов В.В.