ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" січня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/5800/23

Господарський суд Одеської області у складі суддя Рога Н.В., секретар судового засідання Ісак Д., розглянув заяву заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси (вх.№2-1942/23 від 29.12.2023р.) про забезпечення позову у справі №916/5800/23

За позовом: заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси (65062, м. Одеса, вул. Черняховського, буд.6, , електронна адреса: ) в інтересах держави

До відповідачів: Одеської міської ради (65004, м. Одеса, площа Думська, буд.1, код ЄДРПОУ - 26597691, електронна адреса: ); Приватного акціонерного товариства «Антарктика» (68094, Одеська обл., місто Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центральна, буд.1, офіс 416, код ЄДРПОУ - 22490698); Товариства з обмеженою відповідальністю «Бебіленд» (65023, м. Одеса, вул. Катерининська, буд. 89, ); Приватного підприємства «Арія» (65012, м. Одеса, вул. Катерининська, буд. 89, )

про усунення перешкод у користуванні майном та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Одеської міської ради, Приватного акціонерного товариства «Антарктика; Товариства з обмеженою відповідальністю «Бебіленд»; Приватного підприємства «Арія» про:

- усунення перешкод у користуванні територіальною громадою м. Одеси приміщенням протирадіаційного укриття №57049 площею 55 кв.м, що розташоване за адресою м. Одеса, вул. Катерининська, буд. 89, шляхом визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №879 від 25.11.1999р. «Про оформлення свідоцтва про право власності АРК «Антарктида» на нежитлові приміщення, розташовані за адресою: вул. Катерининська, 89».

- усунення перешкод у користуванні територіальною громадою м. Одеси приміщенням протирадіаційного укриття №57049, площею 55 кв.м, яке розташоване за адресою м. Одеса, вул. Катерининська, 89, шляхом визнання недійсним договору купівлі продажу від 22.08.2002р., укладеного між Акціонерною рибопромисловою компанією «Антарктика» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бебіленд» () в частині передачі нежитлових підвальних приміщень площею 55 кв.м, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 89, що є протирадіаційним укриттям №57049.

- усунення перешкод у користуванні територіальною громадою м. Одеси приміщенням протирадіаційного укриття №57049, площею 55 кв.м, розташованим за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 89, шляхом визнання недійсним договору купівлі продажу №8987 від 08.09.2004р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бебіленд» () та Приватним підприємством «Арія» () в частині передачі нежитлових підвальних приміщень площею 55 кв.м, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 89, що є протирадіаційним укриттям №57049.

- усунення перешкод в користуванні територіальною громадою м. Одеси приміщенням протирадіаційного укриття №57049, площею 55 кв.м, а саме: нежилим підвальним приміщенням №6 з кімнатами №2, №4, №5, №6, №7, №8, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 89, згідно поверхового плану будови літер «А» (підвалу) по вул. К. Маркса (наразі Катерининська), буд. 89 у м. Одеса, квартал 319, від 16.05.1966р., шляхом зобов`язання Приватного підприємства «Арія» () повернути територіальній громаді масті Одеси приміщення протирадіаційного укриття №57079, площею 55 кв.м.

Разом з позовною заявою прокурором до суду було подано заяву (вх.№2-1942/23 від 29.12.2023р.) про забезпечення позову у справі №916/5800/23, відповідно до якої прокурор просить накласти арешт та заборонити будь яким особам вчиняти будь які дії, пов`язані з переходом права власності щодо магазину промислових товарів площею 189,9 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 89 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101, номер відомостей про речове право:26914175).

Заяву прокурором обґрунтовано тим, що згідно даних Головного управління ДСНС України в Одеській області та наявної в управлінні облікової документації фонду захисних споруд цивільного захисту, розташованих на території Приморського району м. Одеси, а також паспорту укриття № 57049, за адресою: м. Одеса, Приморський район, вул. К. Маркса (на теперішній час - Катерининська), 89, розташоване вбудоване в 4-поверховий житловий будинок, протирадіаційне укриття площею 55 кв. м, місткістю 100 осіб, датою прийняття якого в експлуатацію є 21 жовтня 1959 року.

Однак, згідно інформації КП «БТІ» Одеської міської ради та згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказані приміщення на праві приватної власності належать Приватному підприємству «Арія» ().

Вивченням підстав набуття ПП «Арія» права приватної власності на нежитлові підвальні приміщення будинку №89 по вулиці Катерининська в м. Одеса, встановлено, що за договором оренди від 25.09.1991р. Південним басейновим виробничим рибогосподарським концерном «Південьриба» в особі президента Якуніна А.М., діючого за дорученням Мінрибгоспу СРСР, надано організації орендарів «Антарктика» в оренду «основные фонды Головного предприятия ЧПОРП «Антарктика», оборотные средства, активы и пассивы согласно балансу на 01.08.1991г.».

Наказом Фонду державного майна України від 14.01.1994р. № 5-ДП орендному підприємству «Антарктика» надано дозвіл на приватизацію об`єкта згідно поданої заяви на приватизацію, що зареєстрована у Фонді державного майна України.

Організацією орендарів орендного підприємства «Антарктика» (орендар) та Фондом державного майна України (орендодавець) 26.05.1994р. укладено додаткову угоду щодо викупу орендованого майна до договору оренди, яка є невідємною частиною договору оренди від 25.09.1991р., укладеного між Організацією орендарів «Антарктика» та Південним басейновим виробничим рибогосподарським концерном «Південьриба», згідно п. 2.1 якої орендар викуповує, а орендодавець продає орендоване державне майно.

В подальшому, за договором купівлі-продажу від 28.05.1994р. між Фондом державного майна України та організацією орендарів «Антарктика» частина державного майна цілісного майнового комплексу вартістю 84 336 390 крб відчужена у власність організації орендарів.

На підставі договору купівлі-продажу від 28.05.1994р. та акту приймання - передачі державної частки цілісного майнового комплексу орендного підприємства «Антарктика» від 28.02.1996р. Фондом державного майна України видано організації орендарів «Антарктика» свідоцтво про власність на майно цілісного майнового комплексу орендного підприємства «Антарктика» № 489 від 28.02.1996р.

Разом з тим, згідно п. 2.3 додаткової угоди, укладеної Організацією орендарів орендного підприємства «Антарктика» та Фондом державного майна України 25.09.1991р. щодо викупу орендованого майна до договору оренди, яка є невід`ємною частиною договору оренди від 25.09.1991р., укладеного між Організацією орендарів «Антарктика» та Південним басейновим виробничим рибогосподарським концерном «Південьриба», зі складу майна, що підлягає викупу, вилучається державний житловий фонд вартістю 4706 тис. крб.

Відповідно до п. 1 договору купівлі-продажу від 28.05.1994р. акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу (оціненого у відповідності з Методикою оцінки вартості об`єктів приватизації та оренди, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 1993 року № 717), затверджений заступником голови Фонду державного майна України Капцовим А.І. 30 березня 1994 року. Цей акт є невід`ємною частиною договору купівлі-продажу.

В свою чергу, в акті оцінки вартості майна орендного підприємства «Антарктика» від 30.03.1994р. зазначається, що комісією розглянуто результати інвентаризації майна Орендного підприємства «Антарктика» станом на 01 січня 1999 року та з урахуванням вимог Методики оцінки вартості об`єктів приватизації визначено його оціночну вартість.

При цьому, в Акті зазначається про вилучення вартості майна на суму 4 419 117 тис. крб, в тому числі, належне орендарю ; для якого встановлені пільги; для якого органом приватизації встановлений особливий режим приватизації; державного житлового фонду вартістю 4706 тис. крб: об`єктів, що не підлягають приватизації; грошових коштів на валютних рахунках.

Водночас, до списку житлових будинків, які перебували у віданні ЖКО, наданого до ФДМУ орендним підприємством «Антарктика», входив і житловий будинок № 89 по вул. К. Маркса (на теперішній час - вул. Катерининська) в м. Одесі. Загальна вартість державного житлового фонду, згідно вказаного списку, становить 4 706 921 крб.

Відповідно до рішення Одеської обласної ради народних депутатів № 266-1 від 25.11.1991р. «Про розмежування державного майна між власністю обласної ради, міст обласного підпорядкування та районів області», прийняте, крім інших, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №311 від 05.11.1991р. «Про розмежування державного майна між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю» встановлено критерії такого розмежування прав на майно, яке існувало на момент прийняття даного рішення, між обласною, міськими та районними радами, до якого, зокрема, віднесено житловий та

нежитловий фонд місцевих Рад народних депутатів.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №519 від 15.06.1999р. прийнято в комунальну власність міста житлові будинки, в тому числі, житловий будинок №89 по вул. Катерининська в м. Одеса.

Таким чином, прокурор дійшов висновку про те, що рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №519 від 15.06.1999р. прийнято з урахуванням рішення Одеської обласної ради народних депутатів №266-1 від 25.11.1991р., і житловий будинок за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 89, відповідно до зазначених документів, передано у комунальну власність м. Одеси.

Прокурор зазначає, що оскільки протирадіаційне укриття №57049 вбудоване у вищезазначений будинок - воно також перейшло у комунальну власність м. Одеси із збереженням свого функціонального призначення - укриття населення.

Однак, на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 25.11.1999р. №879 «Про оформлення свідоцтва про право власності АРК «Антарктика» на нежитлові приміщення, розташовані за адресою: вул. Катерининська, 89» Акціонерній рибопромисловій компанії "Антарктика" () 06.12.1999р. видано свідоцтво №005251 про право власності на нежитлові приміщення І поверху площею

244,2 кв.м та нежитлові підвальні приміщення площею 229,5 кв.м.

В тексті рішення виконкому Одеської міської ради від 25.11.1999р. №879 зазначається, що до переліку відчуженого майна увійшов житловий будинок з нежитловими приміщеннями, розташований за адресою: вул. Катерининська, 89.

При цьому, як зазначає прокурор, ФДМУ житловий будинок №89 по вул. Катерининська в м. Одеса в приватну власність не передавався.

В подальшому, Акціонерною рибопромисловою компанією «Антарктика» () за договором купівлі-продажу від 22.08.2002р. нежилі підвальні приміщення площею 176,7 кв.м, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 89 (загальна площа за реєстраційними документами БТІ складає 229,5 кв.м - п. 1.2 договору) продано Товариству з обмеженою відповідальністю «Бебіленд» ().

В свою чергу, Товариством з обмеженою відповідальністю «Бебіленд» за договором купівлі-продажу № 8987 від 08.09.2004р. нежилі підвальні приміщення площею 176,7 кв.м, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 89, відчужено на користь Приватного підприємства «Арія» ().

Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 21.09.2004р. ПП «Арія» виготовлено технічний паспорт на нежиле підвальне приміщення площею 176,7 кв.м, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 89. У вказаному технічному паспорті зазначаються приміщення підвалу (VI), якого відносяться: кімната № 1 - коридор площею 3,9 кв.м, кімната № 2 - коридор площею 9,6 кв.м, кімната № 3 - коридор площею 6,2 кв.м, кімната № 4 - коридор площею 5,5 кв.м, кімната № 5 - склад площею 35,7 кв.м, кімната № 6 - вмивальня 2,3 кв.м, кімната № 7 - туалет площею 1,3 кв.м, кімната № 8 - туалет площею 1,3 кв.м, кімната № 9 - коридор площею 2,5 кв.м, кімната № 10 - коридор площею 3,6 кв.м, всього - 71,9 кв.м.

Зазначений технічний паспорт, як і технічний паспорт від 30.03.2000р., виготовлений Одеським міським бюро технічної інвентаризації, відповідає поверховому плану будови літер «А» (підвалу) по вул. К. Маркса (наразі - Катерининська), буд. 89 міста Одеси, квартал 319 від 16.05.1966р., наданому листом КП «БТІ» Одеської міської ради № 3264/03.01-09 від 07.09.2023р., де зазначено підвальне приміщення № 6 з кімнатами: № 1 площею 3,9 кв.м (з

виходом у під`їзд), № 2 площею 9,6 кв.м, № 3 площею 6,2 кв.м (з виходом фактично в тамбур укриття), № 4 площею 5,5 кв.м, № 5 площею 35,7 кв.м (з виходом у під`їзд), № 6 - вмивальня 2,3 кв.м, № 7 - туалет площею 1,3 кв.м, № 8 - туалет площею 1,3 кв.м, № 9 площею 2,5 кв.м та № 10 площею 3,6 кв.м (фактично тамбур укриття).

В подальшому, ПП «Арія» проведено реконструкцію нежитлового підвального приміщення під розміщення магазину промислових товарів, за результатами якої ТОВ «БТІ України» 24.05.2016р. виготовлено технічний паспорт на магазин промислових товарів площею 189,9 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 89.

Згідно з вказаним технічним паспортом, власником закладено двері в під`їзд, які слугували проходом в 5 приміщення, об`єднано 2 туалети та вмивальню, знесено несучі стіни у приміщеннях №№ 1, 2, 3 та зроблено прохід з новоутвореного приміщення в сусіднє приміщення підвалу, а також закладено двері в під`їзд з 1 приміщення.

Державним реєстратором юридичного департаменту Одеської міської ради Карпухіною Л.В. 27.06.2018р. зареєстровано право власності ПП «Арія» на магазин промислових товарів, площею 189,9 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 89. Підставою для державної реєстрації слугували договір купівлі-продажу, серія та номер: 8987, виданий 08.09.2004р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М.; декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ОД57, виданий 13.03.2017р. Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101, номер відомостей про речове право: 26914175).

В свою чергу, відповідно до інформації Головного управління ДСНС України в Одеській області (листи № 60 21-3035/60 21 від 12.07.2023р. та № 60 01.3-6498/60 10 від 07.09.2023р.) за даними загальнодержавного електронного обліку захисних споруд Одеської області, який ведеться з 2007 року, та засновано на даних документального (паперового) обліку захисних споруд Департаменту цивільного захисту, оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Одеської обласної державної (військової) адміністрації, за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 89, обліковується ПРУ № 57049 приватної форми власності, балансоутримувач за обліком - ВАТ «Бібіленд».

Також, згідно листа Департаменту з питань цивільного захисту, оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Одеської обласної військової адміністрації від 22.09.2023р. №1035/09/02.2-07/2-23/1671 у департаменті обліковане протирадіаційне укриття №57049, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 89 (приватна власність), балансоутримувач ВАТ «Бібіленд».

Крім того, про наявність в приміщенні 4-поверхової будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 89, вбудованої захисної споруди цивільного захисту (протирадіаційного укриття) свідчить паспорт протирадіаційного укриття № 57049 та облікової картки протирадіаційного укриття.

Так, в пункті 1 «Загальні відомості» паспорту протирадіаційного укриття №57049 вказано адресу останнього, а саме: м. Одеса, Приморський район, вул. К. Маркса (на теперішній час - вул. Катерининська), 89. Власником протирадіаційного укриття № 57049 (пункт 2) зазначено Одеський рибзавод Мінрибгоспу СРСР. Дата введення в експлуатацію - 21 жовтня 1959 року. У розділі «Технічна характеристика» паспорту вказано, що площа

протирадіаційного укриття становить 55 кв.м., а місткість - 100 чоловік, укриття вбудоване в 4-поверхову будівлю, кількість входів 2, кількість аварійних виходів - 1.

Інформація аналогічного змісту щодо розташування та технічних характеристик протирадіаційного укриття міститься також в обліковій картці на укриття № 57049.

Окрім того, листом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 05.10.2023р. №01-19/1963 надано копії викопіювання з плану будівельного кварталу № 319 за адресою: м. Одеса, вул. К. Маркса, (наразі - Катерининська), 89, поверхового плану від 16.05.1966р. та відомості внутрішніх замірів і обрахунків площі на будівлю літер «А» за вказаною адресою, згідно якої в підвальному приміщенні № 6 наявні наступні кімнати: № 1 - коридор площею 3,9 кв.м, № 2 - коридор площею 9,6 кв.м, № 3 - коридор площею 6,2 кв.м, № 4 - коридор площею 5,5 кв.м, № 5 - укриття площею 35,7 кв.м, № 6 - вмивальня 2,3 кв.м, № 7 - туалет площею 1,3 кв.м, № 8 - туалет площею 1,3 кв.м, № 9 - моторна площею 2,5 кв.м та № 10 - коридор площею 3,6 кв.м.

Також, як зазначає прокурор, протирадіаційне укриття №57049 було виявлено в ході проведеного в межах кримінального провадження №0000043 від 29.06.2023р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, за участі представників ДСНС України в Одеській області, Приморської райадміністрації Одеської міської ради, ВП №2 ОРУП №1, адміністратора ФОП Скоржевського А.В. Піліпішиного А.В., огляду споруди цивільного захисту (ПРУ № 57049), розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 89, за результатами якого складено протокол огляду від 10.07.2023р., до якого додано фототаблицю та схематичний план оглянутих приміщень.

Згідно протоколу огляду встановлено, що ПРУ орендується ФОП Скоржевським А.В. у ПП «Арія». Площа приміщення за договором оренди становить 189,9 кв.м. Візуальним оглядом встановлено, що приміщення складається з 5 приміщень, 2 виходи, 2-х дверей герметичних, аварійний вихід (лаз), тамбур. Система вентиляції відсутня. Водовідведення та водопостачання наявні. В приміщенні виконано реконструкцію. Для цілей протирадіаційного укриття не придатне.

Згідно фототаблиці, доданої до протоколу огляду встановлено наступне: наявність закритого спуску до ПРУ № 57049 з під`їзду (зображення 3), наявність металевих дверей входу до приміщення ПРУ, виявлених в підвальній частині під`їзду (зображення 6), наявність проходу до аварійного лазу ПРУ (зображення 14), наявність металевих противибухових дверей аварійного лазу ПРУ (зображення 15), наявність входу до аварійного лазу та шахти аварійного лазу (зображення 17 та 18), наявність сантехнічного приміщення ПРУ (зображення).

В схематичному плані оглянутих підвальних приміщень позначено приміщення укриття з входом в укриття з під`їзду через металеві противибухові двері, місцем другого входу/виходу в укриття з іншого під`їзду, шахтою аварійного лазу з противибуховими дверима.

Також, 10.07.2023р. за участі представників ДСНС України в Одеській області, Приморської райадміністрації Одеської міської ради, ВП № 2 ОРУП № 1, адміністратора ФОП Скоржевського А.В., Піліпішиного А.В. проведено оперативний огляд споруди цивільного захисту - ПРУ № 57049 щодо можливості його використання для укриття населення, за результатами якого складено акт, в якому зазначено, що в приміщенні ПРУ проведено реконструкцію, та про неприведення його в готовність як ПРУ.

Таким чином, на сьогодні нежилі підвальні приміщення, що в подальшому реконструйовані під розміщення магазину промислових товарів за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 89, перебувають у приватній власності Приватного підприємства «Арія», що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який додано до позовної заяви.

Прокурор зазначає що Одеською міською радою у 1999р., всупереч вимогам чинного на той час законодавства, передано у приватну власність протирадіаційне укриття №57049, за адресою: м. Одеси, вул. Катерининська, 89, яке розташоване у підвальних приміщеннях, що були згодом відчужені іншим особам. Протирадіаційне укриття № 57049 за вказаною адресою не було знято з обліку та не могло бути передано у приватну власність.

Прокурор зазначає, що ухвалюючи рішення про оформлення свідоцтва про право власності захисної споруди цивільного захисту, Одеська міська рада вийшла за межі наданих їй законом повноважень та розпорядилася комунальною власністю, яка не підлягає відчуженню, що порушує інтереси держави і суспільства.

Враховуючи правову природу захисних споруд, прокурор вважає, що перебування останніх у приватній власності не забезпечує виконання державної функції цивільного захисту населення, яке є пріоритетною в умовах воєнного стану, що призводить до порушення встановлених державою гарантій забезпечення захисту мирного населення, особливо у питаннях підтримання колективних засобів захисту, якими є захисні споруди та інші місця можливого перебування людей, для збереження їх життя та здоров`я під час військової агресії.

Враховуючи все викладене вище, посилаючись на положення ст.ст. 136, 137 ГПК України, у зв`язку із тим що на даний час, нежитлові підвальні приміщення, реконструйовані під розміщення магазину промислових товарів за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 89, перебувають у власності ПП «Арія», прокурор вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладання арешту та заборони на вчинення певних дій на спірне майно, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав мешканців територіальної громади міста

Одеси, у яких відсутня можливість використовувати протирадіаційне укриття за призначенням під час повітряних тривог, що супроводжуються ракетними обстрілами, атак міста дронами та від можливої радіаційної небезпеки, та просить суд, накласти арешт та заборони будь яким особам вчиняти будь які дії, пов`язані з переходом права власності щодо магазину промислових товарів площею 189,9 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 89.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.01.2024р. призначено судове засідання щодо розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову у справі №916/5800/23 на 04.01.2024р.

Розглянув матеріали справи, заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи з матеріалів справи, суд дійшов наступного висновку:

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу приписів ч. 1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника по забезпеченню позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Так, згідно зі ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

При вжитті таких заходів суд повинен з`ясувати наявність зв`язку між конкретним видом забезпечувальних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Таким чином, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Слід зауважити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд керується тим, що у випадку задоволення позову, судове рішення має бути реалізованим, поза як це рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012).

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість заподіяння шкоди позивачу без наведення відповідного обґрунтування ухилення відповідної особи від виконання судового рішення не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 року у справі № 910/1040/18 зазначено, що у немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Отже, у даному випадку, з урахуванням правової природи вимог позовної заяви, судом під час вирішення питання про забезпечення позову має досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття такого заходу як арешт майна та заборона будь-яким особам вчиняти будь-які дії, повязані з переходом права власності щодо магазину промислових товарів площею 189,9 кв.м, за адресою: м.Одеса, вул.Катерининська, 89 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101, номер відомостей про речове право:26914175), яке є предметом спору, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду (такої правової позиції дотримано касаційним судом у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.09.2020 року у справі №925/77/20).

Адекватність певного заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (висновки про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 р. у справі №916/2786/17).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Приписами п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (з наступними змінами та доповненнями) підставою для відмови в державній реєстрації прав є наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

В силу вимог ч. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі:

1) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

2) державної реєстрації права власності на нерухоме майно з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав за особою, щодо якої або щодо майна якої наявні обтяження у спеціальному розділі Державного реєстру прав, чи в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав;

3) державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації відповідно до закону;

4) державної реєстрації інших обтяжень речових прав на нерухоме майно (крім іпотеки);

5) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за наявності згоди іпотекодержателя або контролюючого органу на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна - у разі якщо обтяженням є заборона відчуження нерухомого майна, що виникла на підставі договору, або податкова застава;

6) державної реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право на спадщину;

7) державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем - фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України "Про іпотеку". Наявність зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень, інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем;

8) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі нотаріально посвідченого договору - у разі якщо обтяженням є вимога нотаріального посвідчення договору, встановлена власником майна.

На підставі зазначеного вище, оцінюючі обставини справи, суд вбачає наявність підстав для заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам іншим особам, вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно: нежитлове приміщення магазину промислових товарів площею 189,9 кв.м, за адресою м.Одеса, вул.Катерининська, 89 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101, номер відомостей про речове право:26914175).

Суд також вважає, що обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачів, оскільки майно фактично перебуває у їх володінні, а обмежується лише можливість вчиняти щодо цього майна реєстраційні дії.

За приписами ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.144 ГПК України ухвала підлягає негайному виконанню. Частиною 8 ст.140 ГПК України встановлено, що оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також, не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Виходячи з викладеного, заява заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси (вх.№2-1942/23 від 29.12.2023р.) про забезпечення позову у справі №916/5800/23 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.136, 137, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси (вх.№2-1942/23 від 29.12.2023р.) про забезпечення позову у справі №916/5800/23 задовольнити частково.

2. Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам, іншим особам, вчиняти будь-які дії, пов`язані з переходом права власності щодо нежитлового приміщення магазину промислових товарів площею 189,9 кв.м, за адресою м. Одеса, вул. Катерининська, 89 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101, номер відомостей про речове право:26914175).

3. У задоволенні решти заяви відмовити.

За даною ухвалою стягувачем є: заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси (65062, м. Одеса, вул. Черняховського, буд.6, ) електронна адреса: )

Боржниками є: Одеська міська рада (65004, м. Одеса, площа Думська, буд.1, код ЄДРПОУ - 26597691, електронна адреса: ); Приватне акціонерне товариство «Антарктика» (68094, Одеська обл., місто Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центральна, буд.1, офіс 416, код ЄДРПОУ - 22490698); Товариство з обмеженою відповідальністю «Бебіленд» (65023, м. Одеса, вул. Катерининська, буд. 89, ); Приватне підприємство «Арія» (65012, м. Одеса, вул. Катерининська, буд. 89, )

Ухвала підлягає виконанню відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання у строк, передбачений ст.12 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Повний текст ухвали складено 05.01.2024р.

Суддя Рога Наталія Василівна