УХВАЛА

м. Київ

08.01.2024Справа № 910/12282/21

За заявоюОСОБА_1
про скасування наказів
у справі№910/12282/21
за позовомАкціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк»
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимус Еліт» 2. ОСОБА_1
просолідарне стягнення 856 247,37 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники учасників справи:
не викликалися.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимус Еліт» та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 856 247,37 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.12.2021 позов задоволено повністю, стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимус Еліт» та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість кредитом у розмірі 799 094,52 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 51 677,85 грн. та заборгованість за комісійною винагородою за управління лімітом овердрафту у розмірі 5 475,00 грн., стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимус Еліт» на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судовий збір у розмірі 6 843,86 грн., стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судовий збір у розмірі 6 843,85 грн.

10.01.2022 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

25.12.2023 до Господарського суду міста Києва від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій заявник просить суд скасувати накази Господарського суду міста Києва від 10.01.2022, видані на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2021 у даній справі, на підставі ст. 157 Господарського процесуального кодексу України.

Так, частиною 1 статті 157 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно із ч. 3 та 4 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Тобто, процесуальне законодавство передбачає дві можливі форми господарського судочинства, кожна з яких здійснюється за правилами, що закріплені у відповідному розділі Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, Розділ ІІ «Наказне провадження» Господарського процесуального кодексу України визначає правила видачі судових наказів, які є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Статтею 148 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Поряд з цим, відповідно до ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

В даному випадку, розгляд цієї справи здійснювався в позовному провадженні і саме на виконання рішення суду, ухваленого за результатами розгляду цієї справи, видані накази, які заявник просить скасувати на підставі ст. 157 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, застосування положень ст. 157 Господарського процесуального кодексу України не поширюється на накази, які видані відповідно до ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України з огляду на різну правову природу наказів виданих в наказному провадженні порівняно з виданими у позовному провадженні.

Суд зауважує, що процесуальне законодавство не містить конкретної норми щодо дій суду у випадку подання боржником заяви про скасування судових наказів, які видані на виконання рішення суду, відповідно до ст. 157 Господарського процесуального кодексу України, проте системний аналіз Розділу ІІ "Наказне провадження" Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку про втілення законодавцем двох можливих процесуальних наслідків звернення із заявою про скасування судового наказу, а саме: повернення відповідної заяви або скасування судового наказу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про повернення заяви ОСОБА_1 про скасування наказів.

На підставі викладеного та керуючись ст. 157, 158, 234, Господарського процесуального кодексу України, Законом України «Про судовий збір», суд -

УХВАЛИВ:

1. Повернути заяву ОСОБА_1 про скасування судових наказів у справі №910/12282/21.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена.

Суддя В.П. Босий