ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
10 січня 2024 рокуСправа № 912/1498/22
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участю секретаря судового засідання Проскурні О.О. розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремсинтез" про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу у справі та витрат, пов`язаних зі здійсненням перекладу документів у даній справі №912/1498/22
до відповідача: SC "ETUFARM" SRL MUNICIPUL BRAILA, BULEVARDUL DOROBANTILOR, NR. 784, CORP CI, ETAJ 1, CAMERA 1, JUDET BRAILA, ROMANIA, Code 109/136/2010 (Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТУФАРМ", бульвар Доробантілор №784, корпус С1, поверх 1, кабінет 1 округ Бреїла, м. Бреїла, Румунія)
про стягнення 53 900 євро,
від позивача - Прибора І.І., адвокат, ордер серії ВА № 1040815 від 31.10.2022;
від відповідача - участі не брали.
В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
Рішенням господарського суду від 05.12.2023 позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з SC "ETUFARM" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремсинтез" 53 435 євро основного боргу та 465 євро - 3% річних, а також 29 061,61 грн судового збору. Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду у даній справі здійснювати нарахування 3% річних на суму непогашеної заборгованості у розмірі 53 435 євро за такою формулою: С х 3 х Д : К : 100, де: С - сума непогашеної заборгованості; 3 - відсотки річних; Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість; за кожен повний день прострочення, починаючи з 20.10.2022 і до моменту виконання рішення суду, з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

В резолютивній частині рішення суду від 05.12.2023 призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати позивача на 10.01.2024 та встановлено строк для подання доказів не пізніше 5 календарних днів після ухвалення рішення суду.

08.12.2023 на адресу суду надійшла заява позивача, до якого додано докази на підтвердження понесених судових витрат на правову (правничу) допомогу у справі та витрат, пов`язаних зі здійсненням перекладу документів у даній справі.

В засіданні суду 10.01.2024 представник позивача підтримав заяву про стягнення з відповідача витрат у заявленій сумі.

Відповідач своїм процесуальним правом на участь в підготовчому засіданні суду не скористався, уповноважених представників не направив.

26.12.2023 позивачем подано до суду докази направлення на адресу відповідача нотаріально засвідченого перекладу рішення суду від 05.12.2023 у справі № 912/1498/22 та заяви про відшкодування судових витрат.

Враховуючи неявку в судове засідання 10.01.2024 відповідача, який є нерезидентом, господарський суд зазначає наступне.

У п. 8 роз`яснення президії Вищого арбітражного суду України від 31.05.2002 №04-5/608 "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій" зазначено, що при вирішенні питання забезпечення своєчасного повідомлення у належній формі іноземних учасників судового процесу про час і місце розгляду справи, господарському суду слід враховувати таке.

Взаємодія судів України з судовими органами інших держав з цього питання, а також щодо виконання за кордоном інших процесуальних дій регулюються Конвенцією з питань цивільного процесу (Гаага, 1954) і угодами про взаємну правову допомогу, укладеними Україною з іншими державами. Відповідно до Законів України від 19.10.2000 р. №2052-III та № 2051-III з 26.11.2000 набрали чинності для України Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 1965) і Конвенція про отримання за кордоном доказів з цивільних і торгових справ (Гаага, 1970) із заявами та застереженнями. Цими заявами і застереженнями передбачено, зокрема, що названим у конвенціях центральним органом в Україні є Міністерство юстиції України, яке складає підтвердження про вручення документів і забезпечує передачу документів у цивільних або комерційних справах центральному органу юстиції іншої держави.

Відповідно до Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" Верховна Рада України постановила приєднатися від імені України до названої Конвенції із заявами та застереженнями, згідно з якими центральним органом, який має право отримувати документи від інших Договірних Сторін, а також складати підтвердження про вручення, є Міністерство юстиції України. Особливості виконання названої Конвенції визначено розділом VI Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України і Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 р. №1092/5/54 (далі - Інструкція).

Так, відповідне доручення про вручення документів за кордоном складається судом у формі прохання згідно з додатком до Інструкції. Заповненню з урахуванням приписів пунктів 6.2.1 і 6.2.2 Інструкції підлягають дві частини формуляра: "Прохання" і "Короткий виклад документа".

Якщо формуляр складається українською мовою, то його обов`язково необхідно супроводжувати перекладом французькою чи англійською мовами або мовою запитуваної держави.

Згідно рекомендації Спеціальної комісії по практичному застосуванню Гаазької конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, розроблених державами - учасницями Конвенції 28.10 - 04.11.2003, рекомендовано заявнику завжди надавати переклад документів, за винятком тих випадків, коли заявник має достатні підстави вважати, що адресат розуміє документ країни відправника.

Пунктом 6 Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" від 19.10.2000 №2052-III встановлено, що, якщо виконано всі умови, зазначені у частині другій статті 15 Конвенції, суддя незалежно від положень частини першої статті 15 Конвенції може винести рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 зазначеної Конвенції кожна Договірна Держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, в разі коли виконані всі нижчеперелічені умови: a) документ передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією, b) з дати направлення документа сплинув строк, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців, c) не отримано будь-якого підтвердження незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Таким чином, однією з вимог, при виконанні якої суддя може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, є закінчення строку з дати направлення документа, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

З огляду на приписи ч. 2 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та ст. 3 Закону України "Про міжнародне приватне право" господарський суд повинен виходити з правил, встановлених у міжнародному договорі, тобто застосовувати щонайменше шестимісячний строк з моменту порушення провадження у справі.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду заяви позивача про стягнення судових витрат і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Господарський суд вирішує питання щодо судових витрат позивача в засіданні суду 10.01.2024 за відсутності представника відповідача.

Розглянувши в засіданні суду питання щодо судових витрат позивача, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно ло частин 5, 6 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складено повне рішення.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що у разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або якщо учасники справи в судове засідання не з`явились, ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11.

Отже, позивач дотримався строку подання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно ст. 16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI ), яка зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, господарським процесуальним законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Частинами 2 - 4 ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

У разі недотримання вимог частини 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Згідно наданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремсинтез" документів, підтверджено, що 12.09.2022 між адвокатом Адвокатського об`єднання "Адвокатська фірма "Ромаданова і партнери" Приборою Іваном Івановичем (далі - Адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремсинтез" (далі - Клієнт) укладено договір про надання правової (правничої) допомоги (далі - Договір), згідно п. 1. якого Адвокат зобов`язується здійснити представництво Клієнта, що вказане в цьому Договорі на умовах і в порядку, що визначені цим Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору.

предметом Договору є забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів та представництво інтересів Клієнта щодо стягнення заборгованості з ТОВ "ЕНЕРГО ТУРК САУЗ" у Господарському суді Кіровоградської області.

Безпосередній зміст правничої допомоги Адвоката за цим Договором полягає у тому, що Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання, яке надалі іменується Доручення, піл час строку дії цього Договору за замовленням та в інтересах Клієнта надати наступні види правової допомоги Клієнту: усне та письмове консультування Клієнта з питання стягнення заборгованості за поставлений Товар за Контрактом №06/04-22 від 06 квітня 2022 року, опрацювання законодавчої бази, судової практики, підготовка листів, запитів, звернень до юридичних та фізичних осіб, пов`язаних із виконанням умов Договору, підготовка та подача процесуальних документів до суду, здійснити представництво (представити) Клієнта по справі в судах першої та апеляційної інстанцій з даного питання.

Згідно Додатку до Договору від 12.09.2022, укладеного між Адвокатом та Кдієнтом, сторонами погоджено виплату суми гонорару (винагороди) за надання Адвокатом правової допомоги вказаної в Договорі і визначеної Дорученням, у розмірі:

Розрахунок вартості однієї години надання послуг - 40 відсотків прожиткового мінімуму

для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

- участь у судовому розгляді в суді першої інстанції - 1500 (півтори тисячі гривень)/засідання незалежно від тривалості судового засідання;

- участь у судовому розгляді в суді апеляційної інстанції - 2000 (дві тисячі гривень)/засідання незалежно від тривалості судового засідання.

Сторони погодили, що вказаний в пункті 1 цього Додатку розмір гонорару (винагороди) за надання правової допомоги вказаної в Договорі і визначеної Дорученням визначено Сторонами з врахуванням складності справи, виходячи із принципів розумності та з врахуванням часу (строку) дії Договору протягом якого Доручення підлягає виконанню. Сторони погодили, що виплата гонорару (винагороди) авансом здійснюється в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гри. Адвокат вправі не приступати до виконання Доручення Клієнта за Договором до отримання авансу.

Клієнт зобов`язаний також здійснювати оплату фактичних витрат для виконання Договору, зокрема таких: транспортні витрати (витрати пов`язані із проїздом з міста Кропивницький, де розташоване робоче місце Адвоката, в будь-який інший населений пункт і в зворотному напрямку), оплату нотаріальних послуг, експертиз, оплата роботи фахівців та інших осіб, які залучаються Адвокатом, оплата копіювальних, друкарських та інших технічних робіт, міжміських та міжнародних телефонних розмов, витрати на мобільний зв`язок, витрати на поштовий зв`язок, сплата судового збору, інших сум, які були та/або мають бути сплачені Адвокатом від імені і в інтересах Клієнта, а також всі інші фактичні витрати пов`язані з виконанням цього Договору підлягають оплаті Адвокату. Клієнт вправі вимагати подання Адвокатом документів, що підтверджують розмір цих витрат та їх зв`язок з цим Договором.

Оплата фактичних витрат здійснюється шляхом їх стовідсоткового авансування. Виплата гонорару (винагороди) та оплата фактичних витрат для виконання Договору здійснюється в готівковому або безготівковому порядку відповідно до чинного законодавства України.

Згідно розрахунку суми гонорару за надану професійну правничу (правову) допомогу, який підписано обома сторонами, Адвокатом надано професійну правничу допомогу наступного характеру:

- вивчення наданих клієнтом документів та матеріалів, розробка стратегії захисту прав клієнта - 1 год. - 1 000,00 грн;

- Опрацювання законодавчої бази судової практики, формування правової позиції - 1 год. - 1 000,00 грн;

- підготовка та подання до суду позовної заяви - 7 год. - 7 000,00 грн;

- підготовка та подання до суду заяви про розподіл судових витрат у справі №912/1498/22 - 1 год. - 1 000,00 грн;

- участь у судових засіданнях у Господарському суді Кіровоградської області у справі №912/1498/22 - 2 год. - 3 000,00 грн.

Всього надано послуг на загальну суму 13 000,00 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремсинтез" оплачено вказані послуги у повному обсязі, що підтверджується квитанціями від 12.09.2022 на суму 5 000,00 грн, 20.06.2023 на суму 5 000,100 грн та 05.12.2023 на суму 3 000,00 грн.

До справи подано копію ордера на ім`я адвоката Прибори І.І. серії ВА № 1040815 від 31.10.2022 (а.с. 54).

Суд враховує, що саме Адвокатом Приборою І.І. готувався позов та інші заяви по суті спору, засвідчувались і подавались докази. Зазначений адвокат брав участь в засіданнях суду, що проводились у даній справі та у своїх поясненнях був належним чином підготовленим до розгляду і в повній мірі володів, як матеріалами справи, так і фактичними обставинами.

Наведене підтверджує реальність надання Адвокатом правової допомоги позивачеві у справі № 912/1498/22 та понесення витрат на таку допомогу.

Клопотання відповідача в порядку частини 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України щодо зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката не надходило.

У розумінні положень частини 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Отже, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем також заявлено про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із залученням перекладача та нотаріальне посвідчення документів у даній справі.

На виконання ухвал суду від 07.11.2022, від 20.06.2023, від 05.12.2023 та рішення від 05.12.2023 позивачем було здійснено переклад на румунську мову та нотаріальне засвідчення позовної заяви від 19.10.2022 в новій редакції та доданих документів, а саме: копії контракту №06/04-22 від 06.04.2022; копії рахунку - фактури №1 від 06.04.2022; копії відвантажувальної специфікації №1 від 19.04.2022; копії митної декларації UА901020/2022/001982 від 20.04.2022; копії дубліката заяви №А901.007513 від 20.04.2022; копії автотранспортної накладної (СМR) №219034 від 20.04.2022; копії банківських виписок по рахунку від 13.04.2022, 16.05.2022, 30.05.2022; копії претензії №43 від 12.09.2022; копії наказу №03/12-к від 03.12.2019 про призначення директора; копії ордера серія ВА №1040815, а також оригіналів ухвали від 07.11.2022 від 20.06.2023, від 05.12.2023, рішення від 05.12.2023 та доданих до них прохань про вручення за кордоном судових документів та заяви про відшкодування судових витрат на румунську мову в двох примірниках, а також на виконання вимог ухвал суду щодо перекладу на українську мову документів, що надійшли від компетентного органу Румунії.

Матеріали справи містяться докази на підтвердження судових витрат позивача на перекладача: рахунок - фактуру № КРПЕ-00182 від 27.10.2022 на суму 250,00 грн, платіжну інструкцію № 993 від 28.10.2022 на суму 250,00 грн та акт наданих послуг на переклад на суму 250,00 грн; рахунок на оплату № 278 від 15.11.2022 на суму 33 547,80 грн, платіжну інструкцію № 1048 від 16.11.2022 на суму 33 547,80 грн та акт наданих послуг на переклад на суму , 33 547,80 грн; рахунок - фактуру № 26-06-604 від 26.06.2023 на суму 9 590,00 грн, платіжну інструкцію № 1746 від 26.06.2023 на суму 9 590,00 грн та акт наданих послуг на переклад на суму 9 590,00 грн; рахунок - фактуру № 04-10-816 від 04.10.2023 на суму 980,00 грн, платіжну інструкцію № 2473 від 04.10.2023на суму 980,00 грн та акт наданих послуг на переклад на суму 980,00 грн. Всього на суму 44 367,80 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Враховуючи викладене вище, оцінивши обсяг роботи перекладача, з огляду на розумну необхідність відповідних судових витрат для даної справи, оскільки відповідач є іноземною юридичною особою, а також враховуючи заявлену до стягнення позивачем суму витрат на переклад документів, господарський суд дійшов висновку про обґрунтування заявленого позивачем розміру витрат на переклад документів та їх нотаріальне засвідчення.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням наведеного, керуючись тими ж міркуваннями, що і про розподілі судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, суд на підставі ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладає на відповідача відшкодування витрат позивача на оплату послуг перекладача у розмірі 44 367,80 грн.

В пункті 28.2. постанови Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 916/2087/18 зазначено, що враховуючи положення пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України, яким передбачено, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, метою впровадження якого є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору, а також положення частини 8 статті 129 ГПК України, сторони не позбавляються права на відшкодування судових витрат у разі їх підтвердження та подання у порядку та строки, встановлені процесуальним законом.

Згідно з пунктом 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Оцінюючи викладене, об`єм матеріалів справи, категорію спору, поведінку Адвоката позивача, а також не доведення відповідачем неспівмірності заявлених витрат, суд вважає доведеними та такими, що відповідають критерію розумності і співмірності, заявлені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн та витрат на оплату перекладів та нотаріальне посвідчення документів в розмірі 44 367,80 грн.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 127, 129, 221, 233, 236-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремсинтез" про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу у справі №912/1498/22 та витрат, пов`язаних зі здійсненням перекладу документів у даній справі задовольнити.

Стягнути з SC "ETUFARM" SRL MUNICIPUL BRAILA, BULEVARDUL DOROBANTILOR, NR. 784, CORP CI, ETAJ 1, CAMERA 1, JUDET BRAILA, ROMANIA, Code 109/136/2010 (Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТУФАРМ", бульвар Доробантілор №784, корпус С1, поверх 1, кабінет 1 округ Бреїла, м. Бреїла, Румунія) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремсинтез" (вул. Перша Виставкова, 27-Б, м. Кропивницький, 25014, ідентифікаційний код 31276162) 13 000,00 грн витрат на правничу допомогу та 44 367,80 грн витрат на оплату перекладів та нотаріальне посвідчення документів.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Зобов`язати позивача здійснити дії, пов`язані з відправленням на адресу SC "ETUFARM" SRL даного додаткового рішення (перекладеного на румунську мову) та надати суду докази такого надіслання.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копію додаткового рішення та два оригінали такого додаткового рішення направити позивачу для здійснення нотаріального перекладу на румунську мову.

Повне додаткове рішення складено 11.01.2024.

Суддя В.В.Тимошевська