ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року м.Харків Справа № 913/404/23

Провадження № 14/913/404/23

Господарський суд Луганської області у складі судді Лісовицького Є.А., розглянувши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», м. Київ

до відповідача Біловодської селищної ради Луганської області, смт. Біловодськ, Старобільський р-н Луганської області

про стягнення 153533,42 грн

без повідомлення (виклику) представників сторін,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Біловодської селищної ради Луганської області про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу № 11-1004/21-БО-Т від 06.11.2021 в загальній сумі 153533,42 грн, з яких: 106508,40 грн - основний борг, 22498,08 грн - пеня, 3860,57 грн - 3% річних, 20666,37 грн - інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та Біловодською селищною радою Луганської області було укладено договір постачання природного газу № 11-1004/21-БО-Т, на виконання якого протягом листопада 2021 року - лютого 2022 року позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 475893,23 грн. Проте, оплату за переданий газ відповідач здійснював несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 106508,40 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість. Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню в сумі 22498,08 грн відповідно до п. 7.2. договору, а також 3% річних в сумі 3860,57 грн та інфляційні втрати в сумі 20666,37 грн, які нараховані позивачем в порядку ст. 625 ЦК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2023 позовну заяву передано на розгляд судді Лісовицькому Є.А.

Ухвалою від 13.11.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до Біловодської селищної ради Луганської області про стягнення 153533,42 грн залишено без руху. Суд зобов`язав позивача протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме надати суду договір постачання природного газу № 11-1004/21-БО-Т від 06.11.2023 разом з усіма додатками, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та Біловодською селищною радою Луганської області та у зазначений строк подати заяву про усунення недоліків.

21.11.2023 від позивача через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків б/н від 21.11.2023, в якій позивач повідомив, що ним при написанні дати укладання договору № 11-1004/21-БО-Т було допущено описку та помилково зазначено дату 01.11.2021, тоді як договір № 11-1004/21-БО-Т був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та Біловодською селищною радою Луганської області саме 06.11.2021.

До заяви про усунення недоліків позовної заяви позивачем додано копію договору постачання природного газу № 11-1004/21-БО-Т від 06.11.2023, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та Біловодською селищною радою Луганської області.

Розглянувши заяву про усунення недоліків позовної заяви, суд дійшов висновку, що позивач усунув недоліки позовної заяви, у зв`язку з чим, ухвалою від 30.11.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/404/23. Суд вирішив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Згідно зі ст. 248 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України) суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Будь-яких заяв або клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін на адресу суду від учасників справи не надходило.

Частиною 8 ст. 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідач правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

06.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», EIC-код 56X10X, (далі - постачальник) та Біловодською селищною радою Луганської області, EIC-код 56XS000049BBY00L, (далі - споживач) було укладено договір постачання природного газу № 11-1004/21-БО-Т (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. укладеного договору постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для своїх власних потреб (п. 1.2. договору).

За цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом з УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобувний на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений на митну територію України (п. 1.3. договору).

Згідно з п. 2.1. договору постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлення споживачем обсягів (об`єм) природного газу у період з жовтня 2021 року по грудень 2022 року (включно), в кількості 61,188 тис.куб.метрів.

Загальний обсяг природного газу, замовлений споживачем за цим договором, складається з сум загальних обсягів природного газу, замовлених споживачем на всі розрахункові періоди протягом строку дії договору (п. 2.1.3. договору).

За умовами п. 2.3. договору підписанням цього договору споживач дає згоду постачальнику на включення його до Реєстру споживачів постачальника (надалі - Реєстр або Реєстр споживачів), розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТМ відповідно до вимог Кодексу ГТС.

Відповідно до п. 3.1. договору постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Постачання газу за цим договором здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до Реєстру споживачі постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС (п. 3.2. договору).

Постачання (включення споживача до Реєстру споживачів постачальника) та використання (відбір) природного газу за цим договором здійснюється за умови виконання споживачем вимог пункту 5.1 цього договору щодо остаточного розрахунку за фактично переданий природний газ та відсутності реєстрації споживача в реєстрі будь-якого іншого постачальника природного газу (п. 3.3. договору).

Згідно з п. 3.5. договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Пунктом 3.5.2. договору передбачено, що на підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також - акт), підписані уповноваженим представником постачальника.

У пункті 3.5.3. договору сторони погодили, що споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.

У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних інформаційної платформи Оператора ГТС та переданих у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі цього договору (п. 3.5.4. договору).

Пунктом 4.1. договору встановлено, що ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином: ціна природного газу за 1000 куб.м газу без ПДВ - 13658,42 грн, крім того податок на додану вартість за ставкою 20%; крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 163,89 грн за 1000 куб.м.

Всього ціна газу за 1000 куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, за цим договором становить 16554,00 грн.

Згідно з п. 4.3. договору загальна вартість цього договору на дату укладання становить 844088,46 грн, крім того ПДВ - 168817,69 грн, разом з ПДВ - 1012906,15 грн.

У пункті 5.1. договору сторони домовились, що оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору.

Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду.

За умовами п. 5.3. договору оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в розділі 14 цього договору.

Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього договору.

Кошти, які надійшли від споживача, зараховуються як передоплата за умови оплати споживачем 100% вартості природного газу, замовленого на попередній розрахунковий період, та 100% оплати вартості фактично переданого природного газу у попередні розрахункові період.

Відповідно до п. 7.1. договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором.

У разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за яким нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п. 7.2. договору).

Даний договір набирає чинності з дати його укладання і діє в частині поставки газу до 31 грудня 2022 р. включно, а в частині розрахунків до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору (п. 13.1 договору).

На виконання умов договору протягом листопада 2021 року - лютого 2022 року позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 475893,25 грн.

Позивач зазначає, що за поставлений у листопаді - грудні 2021 року та січні 2022 року природний газ відповідач розрахувався у повному обсязі. Проте, відповідач не здійснив оплату за поставлений йому у лютому 2022 року природний газ, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 106508,40 грн, про стягнення якої позивач звернувся до господарського суду.

Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 22498,08 грн, а також 3% річних в сумі 3860,57 грн та інфляційні втрати в сумі 20666,37 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Згідно приписів ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частиною 2 ст. 714 ЦК України визначено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто неналежне виконання.

Факт поставки позивачем відповідачеві природного газу у листопаді 2021 року - лютому 2022 року на суму 475893,25 грн підтверджується актами приймання-передачі природного газу: від 30.11.2021 на суму 85037,87 грн, від 31.12.2021 на суму 140708,96 грн, від 31.01.2022 на суму 143638,02 грн, від 28.02.2022 на суму 106508,40 грн.

Суд бере до уваги, що акт приймання-передачі природного газу за листопад 2021 року підписано сторонами без зауважень та заперечень, а акти за грудень 2021 року - лютий 2022 року відповідачем не підписано.

Разом з тим, судом враховується наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами.

У пункті 3.1. договору сторони домовились, що постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Згідно з п. 3.2. договору постачання газу за цим договором здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до Реєстру споживачі постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС.

Відповідно до п. 3.5. договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Пунктом 3.5.2. договору передбачено, що на підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.

Згідно з п. 3.5.3. договору споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.

Відповідно до п. 3.5.4. договору у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних інформаційної платформи Оператора ГТС та переданих у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі цього договору.

За інформацією з інформаційної платформи за період з 01.11.2021 по 28.02.2022 споживачем (відповідач), EIC-код 56XS000049BBY00L, отримано від позивача природний газ в наступних обсягах:

- в листопаді 2021 року - 5,13700 тис.куб.м на суму 85037,87 грн, про що складено акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2021;

- в грудні 2021 року - 8,50000 тис.куб.м на суму 140708,96 грн, про що складено акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2021;

- в січні 2022 року - 8,67694 тис.куб.м на суму 143638,02 грн, про що складено акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2022;

- в лютому 2022 року - 6,43400 тис.куб.м на суму 106508,40 грн, про що складено акт приймання-передачі природного газу від 28.02.2022.

Акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2021 підписаний обома сторонами. Інші акти містять лише підпис постачальника.

Як вбачається з матеріалів справи, акти приймання-передачі природного газу від 31.12.2021, від 31.01.2022 та від 28.02.2022 були направлені позивачем на адресу електронної пошти відповідача , яка зазначена у договорі постачання природного газу № 11-1004/21-БО-Т від 06.11.2021.

Відповідач заперечень щодо отримання цих актів суду не надав, акти не підписав, обґрунтованої відмови від підписання зазначених актів позивачу не надав.

Разом з тим, з наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що відповідач покладенні на нього зобов`язання виконав частково, перерахувавши на рахунок позивача грошові кошти у загальному розмірі 369384,85 грн, що підтверджується, зокрема, копією листа АТ «Ощадбанк» від 08.08.2023 № 16/2-09/43657/2023 та інформацією про надходження коштів на рахунки ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» за період з 06.11.2021 по 31.07.2023 від Біловодської селищної ради.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач повністю розрахувався за отриманий ним у листопаді 2021 року - січні 2022 року природний газ.

Проте, за спожитий у лютому 2022 році природний газ відповідач не здійснив оплату. Факт прострочення сплати спожитого природного газу відповідачем не заперечується. Заборгованість складає 106508,40 грн.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за поставлений природний газ в сумі 106508,40 грн обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Штрафними санкціями відповідно до ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 7.2. договору передбачено, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за яким нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

З огляду на те, що відповідачем порушено строки оплати за поставлений йому природний газ, позивач відповідно до п. 7.2 договору нарахував до стягнення з відповідача пеню в сумі 22498,08 грн.

Згідно наданого позивачем розрахунку штрафних санкцій пеню в сумі 22498,08 грн нараховано за зобов`язаннями лютого 2022 року за період з 16.04.2022 по 15.10.2022.

Перевіривши розрахунок пені, суд встановив, що він є арифметично правильним, обґрунтованим, у зв`язку з чим вимога про стягнення з відповідача 22498,08 грн пені є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення відповідачем оплати за одержаний природний газ позивач нарахував 3% річних за зобов`язаннями лютого 2022 року за період з 16.04.2022 по 30.06.2023 в сумі 3860,57 грн та інфляційні втрати за період з травня 2022 року по червень 2023 року в сумі 20666,37 грн.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Судом було перевірено розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, надані позивачем, та встановлено, що вони є арифметично правильними, зробленими у відповідності до умов договору та даних первинних документів, з огляду на що вимоги позивача про стягнення 3% річних в сумі 3860,57 грн та інфляційних втрат в сумі 20666,37 грн також підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК Ураїни суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач позов не оспорив, доказів відсутності заборгованості не подав.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню повністю.

Витрати зі сплати судового збору в сумі 2147,20 грн відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 252 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Біловодської селищної ради Луганської області (92800, Луганська обл., Старобільський р-н, селище міського типу Біловодськ, вулиця Центральна, будинок 105, ідентифікаційний код 04335430) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1, ідентифікаційний код 42399676) борг в сумі 106508,40 грн, пеню в сумі 22498,08 грн, 3% річних в сумі 3860,57 грн, інфляційні втрати в сумі 20666,37 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 2147,20 грн, про що видати наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України та порядку визначеному ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складено 12.01.2024.

Суддя Євген ЛІСОВИЦЬКИЙ