ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/2523/22 (644/5760/23)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом ОСОБА_1
до Приватне акціонерне товариство "Харківський підшипниковий завод"
про стягнення коштів в межах справи № 922/2523/22 про визнання банкрутом Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод"
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СПРАВИ ТА ДОВОДИ УЧАСНИКІВ.

До господарського суду надійшла справа №644/5760/23 за підсудністю з Орджонікідзевського райооного суду м. Харкова (суддя Сітало А.К.) за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" про стягнення 126790,50 грн, з яких: 81144,60 грн - заборгованість по заробітній платі; 40572,30 грн середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за шість місяців, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн, а також витрати по сплаті судового збору - 1073,60 грн.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що в період з 16.08.2001 по 11.02.2023 перебував у трудових правовідносинах з відповідачем, 11.02.2023 звільнився за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію. Однак, в порушення ст. 116 КЗпП України, ПрАТ "Харківський підшипниковий завод" не виплатило при звільненні всі належні йому суми.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.08.2023 року відкрито провадження.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.10.2023 цивільну справу №644/5760/23 за вказаним вище позовом передано за підсудністю до Господарського суду Харківської області.

В провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод", яка розглядається суддею Міньковським С.В.

Відповідно до ч. 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною яких є боржник.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу позовна заява в межах справи про банкрутство (вх. №4256/23 від 03.10.2023) передана на розгляд судді Міньковському С.В.

Ухвалою суду від 30.10.2023 прийнято матеріали позовної заяви до розгляду та відкрити провадження з розгляду заяви за вх. №644/5760/23 по справі №922/2523/22, відкрито провадження у справі № №922/2523/22 (644/5760/23), розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи, відповідачу згідно зі ст.ст. 250, 251 ГПК України встановлено строк 15 календарних днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з доказами їхнього надсилання (надання) позивачу, зобов`язано відповідача надати суду довідку про розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 на день звільнення, позивачу згідно зі ст. 251 ГПК України встановлено строк 5 календарних днів з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив з доказами її надсилання (надання) відповідачу та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, крім того, позивачу - надати суду розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які суду необхідно розподілити при прийнятті рішення, відповідачу відповідно до ст. 251 ГПК України встановлено строк 5 календарних днів з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечень з доказами їхнього надсилання (надання) позивачу.

Відповідачем надано до суду довідку про розмір середньоденної заробітної плати позивача, а також відзив на позов, в якому він зазначає, що заборгованість перед позивачем по заробітній платі складає 75491,10 грн., а також акцентує на тому, що робота на підприємстві з 25.03.2023 р. по 01.06.2023 р. була призупинена та враховуючи чотириденний робочий тиждень кількість днів затримки виплати заробітної плати склала 63 дні, у зв`язку з чим сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні складає 20255,76 грн. Крім того, відповідач не погоджується із сумою правничої допомоги в розмірі 4000,00 грн., оскільки середня ринкова вартість підготовки позову складає 1000 грн.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ВИСНОВОК СУДУ.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 працював на Приватному акціонерному товаристві "Харківський підшипниковий завод" та 11.02.2023 р. був звільнений згідно наказу № 14/19 від 21.02.2023 р. на підставі ст.38 КЗпП України у зв"язку з виходом на пенсію.

Позивач зазначає, що під час роботи на Приватному акціонерному товаристві "Харківський підшипниковий завод" останній нараховувалась, але не виплачувалась заробітна плата в повному обсязі, у зв`язку з чим з 01.04.2021 р. по 01.02.2023 р. розмір заборгованості по заробітній платі складає 81144,60 грн та остаточного розрахунку з позивачем до цього часу не здійснено, у зв`язку з чим також ним нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 40572,30 грн середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Статтею 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Так, згідно статті 3 Кодексу законів про працю України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а також з окремими громадянами у сфері державного і договірного регулювання оплати праці, визначено Законом України "Про оплату праці".

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України в редакції на день подання позову та ст. 24 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

За приписами ч.1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу.

Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно довідки відповідача № 20/11/23-3 від 20.11.2023 станом на 20.11.2023 р. розмір заборгованості по заробітній платі перед відповідачем за первод з червня 2021 р по лютий 2023 р. складає 75491,10 грн., в тому числі 3493,67 грн. компенсація невикористаної відпустки при звільненні.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 75491,10 грн., в тому числі 3493,67 грн. компенсація невикористаної відпустки при звільненні обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В інші частині позовних вимог щодо стягнення заробітної плати в сумі 5653,5 грн. відмовити, як необгрунтованих.

За правилами статті 117 КЗпП України (в редакції Закону N 2352-IX від 01 липня 2022 року) у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Матеріалами справи підтверджується, що в день звільнення (23.02.2023) заробітна плата не була виплачена, а відтак відповідач зобов`язаний виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку,але не більш як за шість місяців, який на час ухвалення рішення позивачу не виплачений, іншого суду не доведено.

Середній заробіток працівника, відповідно до статті 27 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР "Про оплату праці", визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок № 100).

Згідно абзацу 3 пункту 2 розділу II Порядку № 100, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно з абзацами першим, третім пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Позивачем самостійно розраховано суму середнього заробітку в розмірі 40572,30 грн.

Згідно наказу-постановою генерального директора підприємства № 265/80 від 04.03.2019 р. встановлено на підприємстві режим неповного робочого часу - чотириденний робочий тиждень з робочими днями - понеділок, вівторок, середа та четвер з 03.06.2019 р.

Згідно наказу генерального директора підприємства № 77 від 25.03.2022 р. призупинено трудові відносини з працівниками.

Відповідно наказу генерального директора підприємства № 78/40 від 31.05.2022 р. частково відновлено роботу підприємства з 01.06.2022 р.

Судом здійснено розрахунок середнього заробітку за період з 12 лютого 2023 р. по 12 серпня 2023 р. з урахуванням часу роботи підприємства згідно наказів та суми середньоденної заробітної плати в розмірі 321,52 грн, який становить 33438,08 грн. ( виходячи з чотириденного робочого тижня: 10 роб.днів лютий + 18 роб.днів березень + 16 роб.днів квітень + 19 роб.днів травень + 17 роб.днів червень + 17 роб.днів липень + 7 роб.днів серпень = 104 роб.дня х321,52 грн. = 33438,08 грн. ) .

Таким чином, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивача в частині стягнення середнього заробітку в розмірі 33438,08 грн, в іншій частині заявлених вимог по стягненню середнього заробітку в розмірі 7134,22 грн відмовити, як необгрунтовано нарахованих.

Позивач, також просить суд стягнути з відповідача на його користь 4000,00 грн за надання правової допомоги .

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Понесені позивачем витрати підтверджені наданими до суду доказами (квитанція від 01.08.2023 на суму 4000,00 грн, акт виконаних робіт від 08.08.2023, свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю).

Відповідно до ч.1 ст.126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір у разі часткового задоволення позову покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 1 ч. 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до ч. 2 статті 129 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору в частині позовних вимог по стягненню заробітної плати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід бюджету судовий збір у розмірі 2497,00 грн.

А судовий збір , сплачений позивачем за вимогу про стягнення середнього заробітку, враховуючи часткове задоволення позову задоволення позову в цій частині, підлягає стягненню з відповідача в сумі 884,82 грн.

Крім того, враховуючи часткове задоволення позовних вимог суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 3579,70 грн.

Керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 13, 14, 20, 73-80, 86, 129, 232, 233, 238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" (61089, м. Харків, пр. Індустріальний, 3, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 75491,10 грн. заробітної плати (в тому числі 3493,67 грн. компенсації невикористаної відпустки), середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 33438,08 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3579,70 грн та 884,82 грн судового збору. Всього 113393,70 грн.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" (61089, м. Харків, пр. Індустріальний, 3, ) в дохід державного бюджету України (одержувач коштів: Головне управління казначейства у м. Києві, , рахунок UA0026001, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106) 2497,00 грн судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення направити позивачу, відповідачу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "11" січня 2024 р. в перший робочий день після виходу судді з відпустки.

Суддя С.В. Міньковський