ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2024 Справа № 917/1974/23

м. Полтава

За позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІДАЛЬ» (ідентифікаційний , провул. Руслана Лужевського, 14, корпус 1, офіс 3-Б, м. Київ, 03039)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТАЛОН-ЦЕНТР» (ідентифікаційний , провулок Ракітіна Петра, 7 Б, м. Кременчук, Полтавська область, 39621)

про стягнення 139 293,28 грн.

Суддя Пушко І.І.

Секретар судового засідання Біла І.М.

Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до ст. 247 ГПК України.

Суть справи: Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІДАЛЬ» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТАЛОН-ЦЕНТР» 139 293,28 грн, з яких 111 255,00 грн основного боргу, 15 816,74 грн пені, 1096,04 грн 3% річних, 11 125,50 грн штрафних санкцій.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язань щодо здійснення своєчасної оплати за поставлений товар згідно умов договору поставки № 16-06/4/23 від 16.06.2023.

Ухвалою від 03.11.2023 (а.с. 31-32) Господарський суд Полтавської області залишив вказану позовну заяву без руху на підставі ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України та встановив строк для усунення недоліків позовної заяви - не пізніше 3 днів з моменту вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

06.11.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків (а.с. 34-34), з доданою до неї уточненою позовною заявою (а.с. 36-38).

Ухвалою від 10.11.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами та встановив сторонам процесуальні строки на подання заяв по суті спору: відповідачу для подання відзиву на позов - не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали, та для подання заперечень до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.

Зазначена ухвала була надіслана позивачу та його представнику в їхні електронні кабінети (а.с. 43-44).

У зв`язку із відсутністю у відповідача зареєстрованого електронного кабінету в системі "Електронний суд", копія ухвали суду від 10.11.2023 була направлена відповідачу в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місцезнаходження відповідача, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 30). Зазначене поштове відправлення повернулося до суду з довідкою поштового відділення від 20.11.2023 про відсутність адресата (а.с. 45-46).

Крім цього, 23.11.2023 на офіційному веб-порталі судової влади було опубліковано оголошення до уваги учасників справи № 917/1974/23, у якому повідомлялось про відкриття провадження у даній справі (а.с. 47).

До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.06.2018 у справі № 910/17797/17.

Згідно п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, днем вручення відповідачу ухвали суду про порушення провадження у справі № 917/1974/23 слід вважати 20.11.2023.

Отже, встановлений судом 15-денний строк на подання відповідачем відзиву на позов закінчився 05.12.2023.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не надав. У зв`язку з цим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

16.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВІДАЛЬ» (далі - Постачальник/ Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕТАЛОН- ЦЕНТР» (далі - Покупець/ Відповідач) було укладено Договір поставки № 16-06/4/23 (далі - Договір; а.с. 10-13).

Згідно п. 1.1. Договору, Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставити молочну продукцію (надалі за текстом - «Товар»), а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти і оплатити вартість товару.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що ціна, асортимент та кількість Товару, що поставляється за даним Договором, визначаються Сторонами у видаткових накладних, що є невід`ємною частиною Договору. Партією Товару вважається Товар поставлений за кожною окремою видатковою накладною.

Згідно п. 1.3. Договору, в підтвердження наявності повноважень у відповідних представників Сторін на оформлення супровідної документації (підписання з відбитком печатки штампу) у місці поставки, Покупець надає перелік уповноважених осіб, визначених в Додатку № 2 даного Договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору, загальна ціна Договору складається з сумарної вартості усіх видаткових накладних, що оформляються Сторонами під час дії цього Договору.

Згідно п. 2.2. Договору, кількість та ціна на товар на окрему партію товару вказуються у видаткових накладних, що виписуються на кожну партію, та завіряються уповноваженими представниками Сторін»

Розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються в безготівковому порядку, протягом 7 календарних днів з моменту поставки товару. Підставою для оплати є видаткова, або товаротранспортна накладна підписана уповноваженими представниками сторін (п. 2.4. Договору).

Пунктом 4.1. Договору сторони погодили, що відвантаження товару здійснюється в строк не пізніше двох банківських днів з моменту надходження заявки Покупця відповідної партії Товару шляхом відвантаження Товару автотранспортом та за рахунок Постачальника на склад (місце поставки) визначений Покупцем або на умовах самовивозу товару Покупцем зі складу Постачальника за рахунок Покупця, відповідно до умов поставки, погоджених Сторонами.

Згідно п. 4.2. Договору, датою (моментом) поставки товару вважається дата фактичної передачі Товару уповноваженому представнику Покупця та підписання ним видаткових, або товаротранспортних накладних.

Пунктом 4.6. Договору встановлено, що Постачальник зобов`язаний в установлені строки скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно п. 5.2. Договору, за прострочення платежу, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який нарахована пеня, від простроченої суми за кожний день прострочення, а також, додатково сплачує штраф у розмірі десяти відсотків від суми несплаченого (простроченого) боргу.

Відповідно до п. 7.6. Договору, цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2023 року, aлe в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором, з правом пролонгації. У випадку, якщо жодна із сторін не заявить про розірвання Договору за два тижні до закінчення терміну його дії, то даний Договір вважається кожен раз пролонгованим на наступний календарний рік.

Договір та додатки до нього скріплені печатками сторін та підписані їхніми представниками.

Згідно п. 3 Додатку № 2 до договору поставки № 16-06/4/23 від 16.06.2023,при зміні зразка печатки, штампа, уповноважених осіб Покупець зобов`язаний повідомити Постачальника в письмовій формі на протязі 2-ох робочих днів з моменту настання таких змін та надати новий додаток. У випадку невиконання даних вимог Покупцем, товар буде вважатись отриманим уповноваженими особами, а видаткові накладні завірені належними особами, печатками, штампами Покупця.

В період з 26.06.2023 по 30.06.2023, ТОВ «АВІДАЛЬ» було здійснено поставку товару ТОВ ЕТАЛОН-ЦЕНТР" на загальну суму 111 255,00 грн з ПДВ. за наступними видатковими накладними:

1) № АВ000011149 від 26.06.2023 на загальну суму 79 591,20 грн (а.с. 9);

2) № АВ000011407 від 30.06.2023 на загальну суму 31 663,80 грн (а.с. 25).

Приймання товару відповідачем також підтверджується товарно-транспортними накладними № Р11149 від 26.06.2023 і № Р11407 від 30.06.2023 (а.с. 17-18, 23-24).

Зазначені видаткові та товарно-транспортні накладні підписані обома сторонами без зауважень.

З моменту поставки товару, відповідач в порушення п. 2.4 Договору, оплату не здійснив. Станом на 31.10.2023, заборгованість ТОВ «ЕТАЛОН-ЦЕНТР» перед ТОВ «АВІДАЛЬ», за Договором поставки № 16-06/4/23 від 16.06.2023 року, становить 111 255,00 грн.

28.07.2023 позивачем засобами поштового зв`язку на юридичну адресу відповідача було надіслано вимогу № 28-07/8/23 щодо погашення заборгованості за Договором поставки № 16-06/4/23 від 16.06.2023 (а.с. 20-21). Факт надіслання вимоги підтверджується описом вкладення, накладною та фіскальним чеком АТ "Укрпошта" від 28.07.2023 (а.с. 22). Позивач зазначає, що відповідач не отримав надіслану йому вимогу з невідомих позивачу причин.

У зв`язку із простроченням відповідачем оплати, на підставі п. 5.2. Договору та ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував відповідачу штраф у розмірі 10% від суми боргу, який склав 11 125,50 грн, а також 15 816,74 грн пені і 1096,04 грн 3% річних за період прострочення оплати з 03.07.2023 по 31.10.2023.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 139 293,28 грн, зокрема: 111 255,00 грн заборгованості за поставлений товар, 11 125,50 грн штрафу, 15 816,74 грн пені та 1096,04 грн 3% річних.

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Обов`язок відповідача сплатити кошти за отриманий товар визначений також ст.ст. 655, 706 ЦК України.

Згідно п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі, яке в даному випадку полягає у виконанні відповідачем зобов`язань з оплати вартості отриманого товару.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір поставки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач передав відповідачу товар за видатковими накладними № АВ000011149 від 26.06.2023 і № АВ000011407 від 30.06.2023 та товарно-транспортними накладними № Р11149 від 26.06.2023 і № Р11407 від 30.06.2023 (а.с. 9, 17-18, 23-25), які підписані обома сторонами без зауважень.

Згідно п. 4.2. Договору, датою (моментом) поставки товару вважається дата фактичної передачі Товару уповноваженому представнику Покупця та підписання ним видаткових, або товаротранспортних накладних.

Отже, видаткові накладні № АВ000011149 від 26.06.2023 і № АВ000011407 від 30.06.2023 та товарно-транспортні накладні № Р11149 від 26.06.2023 і № Р11407 від 30.06.2023, підтверджують перехід до відповідача права власності на товар та виникнення у нього зобов`язання щодо оплати товару.

Відповідач заперечень щодо переходу до нього права власності на товар поставлений позивачем по Договору суду не надав.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами п. 2.4. Договору визначено, що розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються в безготівковому порядку, протягом 7 календарних днів з моменту поставки товару. Підставою для оплати є видаткова, або товаротранспортна накладна підписана уповноваженими представниками сторін.

Отже, за товар поставлений позивачем 26.06.2023 на суму 75 591,20 грн, відповідач повинен був розрахуватися до 03.07.2023, а строк для оплати відповідачем товару, поставленого позивачем 30.06.2023 на суму 31 663,80 грн закінчився 07.07.2023.

В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем заборгованості за поставлений по Договору товар.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 111255,00 грн основного боргу підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не заперечуються, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною 1 статті 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6 ст. 231 ГК України передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань підлягають стягненню штрафні санкції у вигляді пені, розмір якої повинен визначатися обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами та узгоджуватися в договорі.

Згідно п. 5.2. Договору, за прострочення платежу, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який нарахована пеня, від простроченої суми за кожний день прострочення, а також, додатково сплачує штраф у розмірі десяти відсотків від суми несплаченого (простроченого) боргу.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ та 3% річних на суму боргу 79 591,20 грн за період з 03.07.2023 по 31.10.2023 та на суму боргу 31 663,80 грн за період з 07.07.2023 по 31.10.2023 (розрахунок пені та річних наведено в позовній заяві).

Як встановлено вище, відповідач мав здійснити остаточний розрахунок за товар, поставлений позивачем на суму 75 591,20 грн (видаткова накладна № АВ000011149), до 03.07.2023 включно та за товар на суму 31 663,80 грн (видаткова накладна № АВ000011407) - до 07.07.2023 включно. Тобто, правові підстави для нарахування відповідачу та стягнення пені і відсотків річних за несвоєчасну оплату товару на суму 75 591,20 грн виникли у позивача лише 04.07.2023, а товару на суму 31 663,80 грн - 08.07.2023.

З врахуванням зазначеного, судом здійснено перерахунок пені та річних та встановлено, що за період прострочення з 04.07.2023 по 31.10.2023 на суму боргу 75 591,20 грн пеня становить 11 330,30 грн, а 3% річних - 785,01 грн. В свою чергу, за період прострочення з 08.07.2023 по 31.10.2023 на суму боргу 31 663,80 грн, пеня становить 4334,04 грн, 3% річних - 301,89 грн. Загальна сума пені складає 15 664,34 грн, а сума 3% річних - 1086,90 грн.

Перевірка правильності розрахунку пені та відсотків річних здійснена за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон Еліт".

Враховуючи зазначене, позовні вимоги щодо стягнення пені та відсотків річних підлягають задоволенню частково, в сумі 15 664,34 грн пені та 1086,90 грн 3% річних. В іншій частині стягнення пені та річних позов задоволенню не підлягає.

Крім цього, позивачем на підставі п. 5.2. Договору нараховано штраф у розмірі десяти відсотків від суми несплаченого (простроченого) боргу у розмірі 11 125,50 грн.

Судом встановлено правильність нарахування позивачем суми штрафу.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення 11 125,50 грн штрафу є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому, судом враховано, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 1 червня 2021 року у справі № 910/12876/19 вказала, що одночасне стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань не лише не заборонено, але й передбачено частиною 2 статті 231 ГК України. Щодо порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу. Відповідно, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За наведеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог частково, в частині стягнення 111 255,00 грн основного боргу, 15 664,34 грн пені, 1086,90 грн 3% річних та 11 125,50 грн штрафу.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, надано можливість сторонам обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, які полягають у нездійсненні оплати за отриманий по Договору товар, судові витрати відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача повністю в сумі 2147,20 грн витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТАЛОН-ЦЕНТР» (ідентифікаційний , провулок Ракітіна Петра, 7 Б, м. Кременчук, Полтавська область, 39621) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТАЛОН-ЦЕНТР» (ідентифікаційний , провулок Ракітіна Петра, 7 Б, м. Кременчук, Полтавська область, 39621) 111 255,00 грн основного боргу, 15 664,34 грн пені, 1086,90 грн 3% річних, 11 125,50 грн штрафу, 2147,20 грн витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

5. Рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Згідно із ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України та п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя Пушко І.І.