ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
10.01.2024м. ДніпроСправа № 904/1986/22
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді: Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Лєшукової Н.М.
розглянув заяву Фізичної особи-підприємця Рогожана Вячеслава Вікторовича, м. Дніпро
про ухвалення додаткового рішення
у справі
за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гоголевський-1", м. Дніпро
до відповідача-1 Фізичної особи-підприємця Рогожана Вячеслава Вікторовича, м. Дніпро
відповідача- 2 Дніпровської міської ради, м. Дніпро
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2 - Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, м. Дніпро
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2 - Виконавчий комітет Дніпровської міської ради, м. Дніпро
про визнання недійсними договору купівлі-продажу та свідоцтв про право власності, скасування реєстрації права власності та усунення позивачеві перешкод у доступі і користуванні допоміжними приміщеннями
Від позивача Нестеченко Д.С.
Від позивача Должикова В.В.
Від відповідача-1 Ковалевський М.С.
Від відповідача-2 не з`явився
Від третьої особи-1 не з`явився
Від третьої особи-2 не з`явився
18.12.2023 Фізичною особою-підприємцем Рогожаном Вячеславом Вікторовичем через канцелярію Господарського суду Дніпропетровської області подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 904/1986/22, в якій останній просить суд стягнути 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою від 20.12.2023 господарським судом прийнято заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 904/1986/22 до розгляду та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 26.12.2023.
25.12.2023 позивачем через канцелярію господарського суду подані заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких ОСББ "Гоголевський-1" вказує на те, що розмір заявлених відповідачем витрат є неспівмірним зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим часом на надання таких послуг, не відповідають критерію розумності їх розміру, розмір витрат безпідставно та значно завищено, що суперечить принципу розподілу таких витрат.
Крім того, позивач у своїх запереченнях посилається на те, що адвокат відповідача у даній справі - Ковалевський М.С. здійснює представництво інтересів останнього у спорах щодо спірних приміщень вже більше 10 років, детально обізнаний з обставинами справи і збір доказів було здійснено ним в рамках попередніх судових процесів у 2017 році, про що свідчить перелік додатків, наданих до суду разом з відзивом на позовну заяву у даній справі.
З огляду на зазначені обставини, позивач вважає, що розмір заявлених ФОП Рогожаном В.В. витрат на професійну правничу допомогу підлягають зменшенню до 5 000,00 грн.
У судовому засіданні, яке відбулось 26.12.2023, господарським судом оголошено перерву до 10.01.2024.
Представники другого відповідача та третіх осіб у судове засідання не з`явились, проте, останні були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду зазначеної вище заяви, що підтверджується залученими до матеріалів справи довідками про доставку електронного листа (ухвали від 20.12.2023) до електронних кабінетів Дніпровської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради та Виконавчого комітету Дніпровської міської ради.
Розглянувши матеріали справи, подану заяву та залучені до неї докази, заслухавши пояснення представників позивача та першого відповідача, господарський суд ,-
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гоголевський-1" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №б/н від 14.07.2022 до Фізичної особи-підприємця Рогожана Вячеслава Вікторовича та Дніпровської міської ради (з урахуванням заяви від 05.09.2023 про зміну предмету позову) про:
1) визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна №667/н від 12 червня 1998 року, що був укладений між Комітетом комунального майна Дніпропетровської міської ради (Продавець) в особі його Голови Дрона С. Є. та Рогожаном В.В. (Покупець), посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Олійник С.В. за реєстровим № 2084;
2) визнання недійсним Свідоцтва про право власності на 57/100 ч. приміщення магазину від 24 жовтня 2000 року, яке посвідчує, що в житловому будинку літ. А 4 вбудоване приміщ. магазину - прим. №1 (поз. 1,2); прим. 2 (поз. 1-3); коридор І1-3 загальн. площею 89,5 м2, який розташований в АДРЕСА_1 , дійсно належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, яке видане виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради та зареєстроване в ДМБТІ в реєстровій книзі 16НФ за реєстровим № 854-36 (замість договору купівлі-продажу від 18.03.97);
3) визнання недійсним Свідоцтва про власність за реєстраційним № 1496 від 26.06.98 в житловому будинку А-4 на нежитлові приміщення: в підвалі приміщення № X (поз. 1-6) загальною площею 39,9 кв. м; сходова клітка І-1 загальною площею 13,7 кв. м; на першому поверсі приміщення І1-3 загальною площею 12,7 кв. м - загальною площею по об`єкту 66,3 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , видане Комітетом комунального майна ДМР м. Дніпропетровська Рогожану В`ячеславу Вікторовичу, відповідно до розпорядження № 598рр від 08.06.98 та договору купівлі-продажу № 667/Н від 12.06.1998;
5) усунення Позивачеві перешкод з боку Відповідача Рогожана В.В. у постійному доступі і користуванні допоміжними приміщеннями в житловому будинку літ. А-4: у підвалі сходовою клітиною І-1 заг. площею 13,7 кв.м, приміщенням № X - загальною площею по підвалу 107,8 кв.м; на першому поверсі приміщенням І1-3 загальною площею 12,7 кв.м шляхом надання безперешкодного доступу до вищевказаних приміщень та демонтажу незаконно зведених стін до цих приміщень: у підвалі до сходової клітини І-1 та приміщення № X; на першому поверсі до приміщення І1-3, яке є наскрізним проходом з двору будинку до проспекту Д. Яворницького для здійснення обслуговування мереж тепло-, електро-, водопостачання, водовідведення; відновити у підвалі зруйновану сходову клітину І-1 заг. площею 13,7 кв.м.
Рішенням від 11.12.2023 у справі № 904/1986/22 господарським судом відмовлено у задоволенні позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гоголевський-1" про визнання недійсними договору купівлі-продажу нежитлового приміщення № 667/н від 12.06.1998 та свідоцтв про право власності № 1496 від 20.06.1998 та від 24.10.2000 за реєстровим № 854-36; скасування реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна: магазин-приміщення, загальною площею 197,3 кв.м за адресою: м. Дніпро, вул. Гоголя, 1; та усунення позивачеві з боку Рогожана Вячеслава Вікторовича перешкод у постійному доступі і користуванні допоміжними приміщеннями.

У судовому засіданні 11.12.2023 до закінчення судових дебатів представником Фізичної особи-підприємця Рогожана Вячеслава Вікторовича -адвокатом Ковалевським М.С. заявлено про намір подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат, після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

За приписами пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами 3, 4, 5 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з підпунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3 та 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Так, відповідачем заявлено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу відповідачем надано: копії договору про надання правничої допомоги б/н від 17.08.2022; додаткової угоди б/н від 17.08.2022 до договору про надання правничої допомоги б/н від 17.08.2022; ордеру серії ДП № 22/08/2208-1 від 17.08.2022; детального опису робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатом за договором про надання правничої допомоги адвокатом від 17.08.2022; акту від 12.12.2023 приймання наданої правничої допомоги від 17.08.2022; свідоцтва № 1898 від 15.09.2008.

17.08.2022 Адвокатом Ковалевським Михайлом Станіславовичем (далі - Адвокат) та Рогожаном Вячеславом Вікторовичем (далі - Клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги б/н (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1. якого Адвокат здійснює представництво інтересів Клієнта в суді (місцевому, апеляційному, касаційному) під час розгляду справи № 904/1986/22, за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гоголевський-1" до ОСОБА_1 (відповідач-1), Дніпровської міської ради (відповідач- 2), третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2 - Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2 - Виконавчий комітет Дніпровської міської ради, про визнання недійсними договору купівлі-продажу та свідоцтва про право власності, припинення реєстрації права власності та усунення перешкод в користуванні майном.

За правову допомогу, надану згідно з п. 1 даного Договору, Клієнт сплатить винагороду у розмірі та в порядку, визначеному у додатковій угоді (пункт 4).

17.08.2022 Адвокатом Ковалевським Михайлом Станіславовичем (далі - Адвокат) та Рогожаном Вячеславом Вікторовичем (далі - Клієнт) укладено додаткову угоду б/н до договору про надання правничої допомоги б/н від 17.08.2022, у пункті 1 якої сторони досягли згоди щодо розміру винагороди (гонорару), який Клієнт сплатить Адвокату за надані ним правничі послуги за вказаним Договором за надані правничі послуги у вигляді здійснення представництва інтересів Клієнта в Господарському суді Дніпропетровської області під час розгляду справи № 904/1986/22, яка становить 20 000,00 грн., та яка складається з вартості надання адвокатом наступних правничих послуг:

- проведення необхідних консультацій та узгодження правової позиції Клієнта стосовно пред`явленого до нього позову Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Гоголевський-1" - вартість 4 000 грн.;

- підготовки відзиву Рогожана В.В. на позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гоголевський-1" - вартість 6 000 грн.;

- здійснення збору доказів по вказаному позову - вартість 4 000 грн.;

- надання послуг з копіювання документів, які надаються до суду та направляються учасникам справи, - вартість 1 000 грн.;

- представництва Адвокатом інтересів Відповідача-1, Рогожана В.В., в Господарському суді Дніпропетровської області під час розгляду справи № 904/1986/22 - вартість 5 000 грн.

Підставою для оплати Клієнтом винагороди (гонорару) на користь Адвоката за цим Договором є підписання обома Сторонами Акту приймання наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги від 17 серпня 2022 року. Вказаний Акт сторони підписують протягом 5 днів з дня ухвалення Господарським судом Дніпропетровської області рішення у справі № 904/1986/22 (пункт 2 додаткової угоди).

Згідно з пунктом 3 додаткової угоди Клієнт сплачує винагороду (гонорар) у розмірі, визначеному в п. 1 цієї Додаткової угоди, протягом 30 днів з дати підписання сторонами Акту наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги від 17 серпня 2022 року.

Вказані види правничої допомоги, які надано відповідачеві - Рогожану В.В. під час розгляду справи № 904/1986/22, також зазначено у детальному описі робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатом за договором про надання правничої допомоги від 11.08.2022.

12.12.2023 сторонами підписано акт приймання наданої правничої допомоги, відповідно до пункту 1 якого Адвокат надав, а Клієнт прийняв правничу допомогу, зазначену в детальному описі та додатковій угоді від 17.08.2022. Вказаний акт приймання-передачі наданих послуг містить також кількість витраченого адвокатом часу під час надання правничої допомоги та вартість наданої правничої допомоги (вартість кожної наданої послуги окремо).

Загальна вартість наданих Адвокатом послуг складає 20 000,00 грн. (пункт 2 акту приймання наданої правничої допомоги).

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за обґрунтованим та належно вмотивованим клопотанням іншої сторони.

Господарський суд звертає увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як свідчать матеріали справи, до складу судових витрат відповідачем включено витрати на професійну правничу допомогу в загальній сумі 19 000, 00 грн.

Дослідивши та проаналізувавши надані позивачем документи на підтвердження факту надання правничої допомоги, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом відповідача роботи (наданих послуг) відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру у розумінні приписів частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Також, господарським судом встановлено, що обсяг наданих адвокатом послуг підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (наданими відповідачем процесуальними документами, участю представника відповідача у судових засіданнях), вартість кожної складової послуг адвоката є адекватною.

Крім того, враховуючи те, що позивачем у даній справі не доведено неспівмірність заявлених до компенсації витрат на правничу допомогу, суд, в силу приписів частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про те, що справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 19 000,00 грн., яка заявлена до стягнення першим відповідачем.

Відносно витрат, пов`язаних з послугами з копіювання документів, які надаються до суду та направляються учасникам справи, в сумі 1 000,00 грн., слід зазначити наступне.

Матеріали справи містять оригінали фіскальних чеків, накладних та описів вкладення у цінні листи щодо відправлення відповідачем на адресу суду та учасникам справи кореспонденції під час розгляду справи та підготовки до її розгляду, відповідно до яких сума поштових послуг (відправлення кореспонденції) склала 825,99 грн.

Доказів, які б підтверджували понесення витрат, пов`язаних з поштовими послугами щодо відправлення документів до суду та учасникам справи, чи витрат, пов`язаних з послугами з копіювання документів, на суму 174,01 грн., заявником не надано, у зв`язку з чим вказана сума судових витрат не підлягає розподілу між сторонами, а покладається на останнього.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 123, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Фізичної особи-підприємця Рогожана Вячеслава Вікторовича про ухвалення додаткового рішення у справі № 904/1986/22 - задовольнити частково.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гоголевський-1" (49044, м. Дніпро, вул. Гоголя, буд. 1, ) на користь Фізичної особи-підприємця Рогожана Вячеслава Вікторовича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 19 000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу, 825,99 грн. - витрат, пов`язаних з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (поштові витрати).

В решті вимог, викладених в заяві, - відмовити.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено - 17.01.2024.

Суддя І.Ф. Мельниченко