ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.01.2024 Справа № 914/2641/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Морозюка А.Я.,

за участю секретаря Гудими Р.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 , м. Стрий Львівської області

про грошові вимоги до боржника: ОСОБА_2 на суму 50 000 грн. 00 коп.

у справі за заявою: ОСОБА_2 , м. Стрий Львівської області

про: неплатоспроможність ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

за участю представників:

від боржника: ОСОБА_3 - адвокат

керуючий реструктуризацією: Мельник І.А. - арбітражний керуючий

від Цаан Г.Я.: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Львівської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), в порядку норм ст.ст. 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою суду від 25.09.2023 р. (після усунення заявником недоліків на виконання ухвали суду від 04.09.2023 р. про залишення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність без руху) заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність прийнято до розгляду; підготовче засідання суду призначено на 19.10.2023.

Ухвалою суду від 19.10.2023 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_2 ; введено процедуру реструктуризації боргів ОСОБА_2 ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією ОСОБА_2 арбітражного керуючого Мельник Ірину Анатоліївну; попереднє засідання суду призначено на 12.12.2023.

Оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_2 опубліковано на офіційному веб-порталі судової влади України 23.10.2023 за №71689.

23.11.2023 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про визнання кредитором боржника на суму 50 000 грн. 00 коп., яку ухвалою суду від 28.11.2023 залишено без руху, та встановлено заявнику строк у 5 календарних днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Ухвалою суду від 12.12.2023 продовжено строк проведення попереднього засідання суду. Попереднє засідання суду відкладено на 09.01.2023.

Ухвалою суду від 13.12.2023 заяву ОСОБА_1 про визнання кредитором боржника на суму 50 000 грн. 00 коп. прийнято до розгляду; розгляд заяви призначено в попередньому засіданні на 09.01.2023.

08.01.2024 від керуючого реструктуризацією на адресу суду надійшло клопотання від 03.01.2024 №02-01/20914/2641/23-2 про долучення документів, до якого додано повідомлення про результати розгляду заяви з грошовими вимогами, в якому зазначено, що вимоги ОСОБА_1 визнаються керуючим реструктуризацією повність в розмірі 50 000,00 грн. як вимоги 2 черги, також 5 368,00 грн. судового збору підлягають відшкодуванню до задоволення вимог кредиторів.

Заявник чи її представник в попереднє засідання 09.01.2024 не з`явилися, причин неявки не повідомили.

В попередньому засіданні суд оголосив стислий зміст заяви про визнання кредитором.

Керуючий реструктуризацією повідомив, що заяву ОСОБА_1 про грошові вимоги до боржника розглянуто, вимоги визнано повністю в розмірі 50 000,00 грн., які підлягають внесенню до другої черги реєстру вимог кредиторів, про що кредитора письмово повідомлено.

Представник боржника вимоги ОСОБА_1 також визнає.

Як зазначено у заяві та підтверджується доданими до неї матеріалами, 14 жовтня 2022 року ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 50 000,00 грн., згідно договору позики, на підтвердження чого боржник надав позикодавцеві розписку.

До заяви додано оригінал власноручно складеної та підписаної боржником розписки від 14.12.2022 з якої прослідковується, що ОСОБА_2 отримав 14 жовтня 2022 у власність від ОСОБА_1 50 000,00 грн. для погашення кредиту та зобов`язався повернути позичені грошові кошти готівкою, в строк до 14 жовтня 2023.

Однак, як зазначено у заяві, отримані кошти згідно до розписки ОСОБА_2 не повернув.

Слід зазначити, що у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та конкретизованому списку кредиторів, ОСОБА_2 вказував на наявну заборгованість перед ОСОБА_1 в розмірі 50 000,00 грн., що виникла за договором позики від 14.10.2022.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, -незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 березня 2020 року в справі № 355/1301/18 (провадження № 61-15895св19) вказано, що за своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки (відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18).

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно приписів ст. 545 ЦК України наявність оригіналу розписки у позикодавця свідчить, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано.

Судом встановлено, що факт укладення договору позики не оспорюється ні позикодавцем, ні позичальником. Боржник факт отримання коштів за розпискою від 14.10.2022 підтверджує. Докази повернення позики в повному обсязі відсутні.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

З огляду на наведене, заявлені кредиторські вимоги ОСОБА_1 в розмірі 50 000 грн. 00 коп. є обґрунтованими, визнаються боржником та керуючим реструктуризацією, а відтак підлягають визнанню та внесенню до реєстру вимог кредиторів в черговості визначеній керуючим реструктуризацією.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства, витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Витрати на оплату судового збору в сумі 5 368,00 грн., сплачені квитанцією ID: 4235-8524-1889-1492 від 04.12.2023 та зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, згідно виписки суду від 12.12.2023, слід покласти на боржника, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 45, 46, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 12, 129, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) визнати в розмірі 55 368 грн. 00 коп., з яких:

- 5 368 грн. 00 коп. судового збору - підлягають відшкодуванню у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів;

- 50 000 грн. 00 коп. основного боргу - підлягають внесенню до другої черги реєстру вимог кредиторів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, і може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 256, ст. 257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://lv.arbitr.gov.ua /sud5015/.

Повний текст ухвали складено 11.01.2024.

Суддя Морозюк А.Я.