ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/1084/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», м. Київ

до відповідача фізичної особи - підприємця Мельничука Віктора Федоровича, с. Луги Закарпатської області

про стягнення 25 580,66 грн,

Секретар судового засідання - Райніш М.І.

Сторони не викликалися

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ:

Позивач заявив позов до фізичної особи - підприємця Мельничука Віктора Федоровича, яким просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 160290- КС-001 про надання кредиту від 08.10.2021 року у розмірі 25 580,66 грн, в т.ч. суму прострочених платежів по тілу кредиту - 17 592,68 грн; суму прострочених платежів по процентах - 7 987,98 грн. Позов заявлено з посиланням на статті 525, 526, 530, 610, 626, 628, 1049, 1050 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 30.11.2023 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі та здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору.

Цією ж ухвалою задоволено частково клопотання позивача про витребування доказів. Постановлено витребувати у Акціонерного товариства "УНІВЕРСАЛ БАНК" (, місцезнаходження: 04082, місто Київ, вулиця Автозаводська, будинок 54/19) виписку про рух коштів по банківській картці Мельничука Віктора Федоровича (РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 за період з 08.10.2021 року по 27.03.2023 року включно.

26.12.2023 на адресу суду від Акціонерного товариства "УНІВЕРСАЛ БАНК" надійшла виписка про рух коштів по рахунку № НОМЕР_2 за період з 08.10.2021 року по 27.03.2023 року на виконання ухвали Господарського суду від 30.11.2023 року у даній справі.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвала суду була надіслана на його офіційну юридичну адресу), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Суд вказує на те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, беручи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 ГПК України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить 2 147,20 грн судового збору.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих сторонами у спорі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Правова позиція позивача.

Позивач просить суд задоволити позов в повному обсязі, обґрунтовуючи позовні вимоги доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема стверджує, що фізична особа - підприємець Мельничук Віктор Федорович належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором №160290- КС-001 про надання кредиту. Відтак, у відповідача утворилася заборгованість в розмірі 25 580,66 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту (17 592,68 грн) та суми прострочених платежів по процентах (7 987,98 грн).

Позивач зазначає, що свої зобов`язання за Договором кредиту виконав та надав Позичальнику грошові кошти в розмірі 25 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника. Однак, Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором №160290- КС-001 про надання кредиту належним чином в повному обсязі не виконав, що стало підставою для звернення з позовом до Господарського суду.

Правова позиція відповідача.

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Як встановлено з матеріалів справи, між товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та фізичною особою-підприємцем Мельничуком Віктором Федоровичем укладено Договір №160290- КС-001 про надання кредиту від 08.10.2021 року.

За умовами Договору (п.1 Договору про надання кредиту), Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 25 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям (надалі - Договір).

Розмір та порядок нарахування плати за користування кредитом, термін дії договору визначається в п. 1 Договору. Сторонами погоджено, що Кредит надається строком на 24 тижні. Процентна ставка в день є фіксованою і складає 1,08106. Комісія за надання Кредиту становить 3 750,00 грн. Загальний розмір наданого Кредиту: 25 000,00 грн. Термін дії Договору - до 25.03.2022.

Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.

Пунктом 3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору.

Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті Кредитодавця, повністю розуміє всі умови, зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає Договір (п. 5 Договору).

Підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що до укладання Договору отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачені законодавством України, зокрема передбачену частиною другою ст. 12 ЗУ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" (п. 8 Договору).

ТОВ «Бізнес позика» 08.10.2021 року направлено фізичній особі-підприємцю Мельничуку Віктору Федоровичу пропозицію (оферту) укласти Договір №160290- КС-001 про надання кредиту.

08.10.2021 року фізична особа-підприємець Мельничук Віктор Федорович прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №160290-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес позика» направлено фізичній особі-підприємцю Мельничуку Віктору Федоровичу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-2720 , на номер телефону НОМЕР_3 (зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено.

З матеріалів справи встановлено, що ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 25 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_2 , котру Позичальник вказав при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті (підтверджується платіжним дорученням №451100597 від 08.10.2021).

Також, 09.10.2021 року товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та фізичною особою-підприємцем Мельничуком Віктором Федоровичем укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 160290-КС-001 про надання кредиту.

Відповідно до умов Додаткової угоди, ТОВ «Бізнес позика» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 12 000,00 грн (надання кредиту підтверджується платіжним дорученням №451358649 від 09.10.2021). Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 1800,00 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором №160290-КС-001, відповідач лише часткового сплатив заборгованість у розмірі 69 041,38 грн.

Позивач зазначає, що станом на дату звернення до суду з позовом, заборгованість відповідача складає 25 580,66 грн, в т.ч. суму прострочених платежів по тілу кредиту - 17 592,68 грн; суму прострочених платежів по процентах - 7 987,98 грн.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Нормою ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як встановлено з матеріалів справи, між товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та фізичною особою-підприємцем Мельничуком Віктором Федоровичем укладено Договір №160290- КС-001 про надання кредиту від 08.10.2021 року.

09.10.2021 року товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та фізичною особою-підприємцем Мельничуком Віктором Федоровичем укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 160290-КС-001 про надання кредиту.

За приписами статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Також, приписами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що й отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Як вбачається з матеріалів справи, Договір №160290- КС-001 про надання кредиту від 08.10.2021 року містить відмітку про підписання його одноразовим ідентифікатором «підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-2720 08.10.2021 13:04:59». Додаткова угода № 1 від 09.10.2021 року до Договору № 160290-КС-001 про надання кредиту від 08.10.2021 року містить відмітку про підписання його одноразовим ідентифікатором «підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-2254 09.10.2021 10:25:15».

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань. Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності та регулюються Цивільним кодексом України з врахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Таким чином, на день розгляду спору в суді, обставини спору оцінюються судом з огляду на правила Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з частиною 1 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач надав Позичальнику грошові кошти в розмірі 25 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_2 , що підтверджується платіжним дорученням №451100597 від 08.10.2021. Також позивач надав Позичальнику грошові кошти в розмірі 12 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_2 , що підтверджується платіжним дорученням №451358649 від 09.10.2021.

Платіжне доручення №451100597 від 08.10.2021 та №451358649 від 09.10.2021 містить посилання на кредитний договір №160290-КС-001 від 08.10.2021 року; Додаткову угоду № 1 від 09.10.2021 року та РНОКПП відповідача - НОМЕР_1 . Перерахування позивачем кредитних коштів відповідачу підтверджується також випискою про рух коштів по рахунку № НОМЕР_2 за період з 08.10.2021 року по 27.03.2023 року, наданою Акціонерним товариством "УНІВЕРСАЛ БАНК".

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем зобов`язання щодо повернення грошових коштів в повному обсязі. Також відповідачем не надано доказів, які б спростовували спірну суму основної заборгованості.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковий для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

3 огляду на вище наведене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 17 592,68 грн основної заборгованості є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Щодо суми прострочених платежів по процентах

Частиною 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

При цьому, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін, як і положення Кредитного договору, які передбачають зобов`язання Позичальника сплачувати відсотки за користування кредитом, комісію за обслуговування кредиту (п.п. 1., 3. Договору) можуть бути застосовані лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Таким чином, право Кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, як і обов`язок Позичальника оплачувати комісію за управління кредитом припиняються після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

З матеріалів справи встановлено, що Договір № 160290- КС-001 про надання кредиту між товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та фізичною особою-підприємцем Мельничуком Віктором Федоровичем укладено 08.10.2021, терміном кредитування до 25.03.2022, а відтак, правомірним суд вважає нарахування відповідачу відсотків за користування кредитом по 25.03.2022.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок процентів за користування кредитом за період з 08.10.2021 по 25.03.2022, суд встановив, що вказаний розрахунок виконаний правильно, з дотриманням вимог чинного законодавства та укладеного сторонами договору.

Отже, станом на момент подання позовної заяви, заборгованість відповідача становить 25 580,66 грн, в т.ч. сума прострочених платежів по тілу кредиту - 17 592,68 грн; сума прострочених платежів по процентах - 7 987,98 грн.

Положеннями статей 13-14 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, розглянувши спір на підставі поданих суду доказів, суд дійшов висновку про його задоволення в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на відповідача покладається 2 147,20 гривень витрат на оплату судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 11, 13, 14, 73 - 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги - задоволити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Мельничука Віктора Федоровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (01133, місто Київ, б. Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, код в ) 25 580,66 грн (двадцять п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят гривень 66 коп.) заборгованості за Договором №160290-КС-001 про надання кредиту від 08.10.2021 року, в т.ч. суму прострочених платежів по тілу кредиту - 17 592,68 грн (сімнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дві гривні 68 коп.); суму прострочених платежів по процентах - 7 987,98 грн (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят сім гривень 98 коп.), а також 2 147,20 грн (дві тисячі сто сорок сім гривень 20 коп.) витрат позивача з оплати судового збору за подання позовної заяви.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено 11.01.2024

Суддя Андрейчук Л. В.