ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.01.2024 Справа№914/2878/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Зоряни Горецької, за участю секретаря судового засідання Марти Пришляк, розглянувши заяву про забезпечення позову у справі

за позовом: Керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області,

до відповідача 1: Львівської міської ради,

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Галтекс Брухт», м. Львів,

до відповідача 3: Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Автобудгараж»,

про визнання недійсним рішення, правочину та скасування державної реєстрації прав,

представники сторін

від прокуратури: Леонтьєва Н.Т.;

від відповідача 1: Ковела М.В.;

від відповідача 2: не з`явився;

від відповідача 3: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області до Львівської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Галтекс Брухт» та Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Автобудгараж» про визнання недійсним рішення, правочину та скасування державної реєстрації прав.

За вх. №5102/23 від 21.12.2023 позивач подав заяву про забезпечення позову. Ухвалою від 25.12.2023 заяву керівника Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області про забезпечення позову призначено до розгляду в судовому засіданні на 08.01.2024 о 10:00 год.

В судове засідання 08.01.2023 явку уповноважених представників забезпечила прокуратура та міська рада, відповідачі не з`явились. Представник відповідача 2 подав клопотання про відкладення, мотивуючи його неналежним самопочуттям, що перешкоджає забезпечити явку. В свою чергу останній вказує на те, що ним подано письмові заперечення на заяву про забезпечення позову, а захворювання представника не підтверджено жодними доказами, тому суд не вбачає підстав для відкладення розгляду заяви про забезпечення позову.

Прокуратура обґрунтовує заяву про забезпечення позову тим, що в межах розгляду вказаної справи заява про забезпечення позову не подавалась, а ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08.06.2021 у справі № 463/5188/21 накладено арешт шляхом заборони власнику, користувачу, його представникам, а також іншим фізичним чи юридичним особам використання, відчуження, розпорядження, вчинення будь - яких реєстраційних дій щодо перереєстрації права власності та майнових прав для будь-яких цілей на земельні ділянки, серед яких є земельна ділянка з кадастровим номером: :06:012:0005, площею 0,3463 га, яка є предметом спору у справі, що перебуває в провадженні Господарського суду Львівської області. Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12.12.2023 у справі №461/1002/22 задоволено клопотання керівника ТзОВ «Галтекс - Брухт» про скасування арешту на майно, та скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08.06.2021 у справі № 463/5188/21, зокрема, щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :06:012:0005, площею 0,3463 га. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову надасть можливість відповідачу-2 здійснити відчуження належного останньому нерухомого об`єкта на користь третіх осіб в будь-який час, чи вчинити інші дії щодо зміни характеристик об`єкта нерухомого майна, у зв`язку із чим може істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду у даній справі.

Відповідач 2 подав заперечення на заяву про забезпечення позову вх. №394/24 від 04.01.2024.

Прокуратура за вх. №308/24 від 04.01.2024 подала додаткові пояснення щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Львівська міська рада підтримала заяву про забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та викладені в ній доводи, дослідивши в сукупності представлені заявником докази, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Зі змісту наведеної норми випливає, що вжиття судом заходів забезпечення позову можливе, зокрема, у разі наявності загрози для реалізації особою своїх прав та інтересів або неможливості їх захисту (відновлення) у подальшому.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову. Таким чином, забезпечення позову є по своїй суті наданням тимчасового захисту позивачу до вирішення справи по суті.

Заходами забезпечення позову згідно зі статтею 137 ГПК України є, зокрема, накладення арешту на майно, що належить або підлягає передачі відповідачу, а також заборона відповідачу та іншим особам вчиняти певні дії щодо предмета спору.

Забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Застосовані заходи забезпечення позову повинні бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність заходу забезпечення позову з позовними вимогами передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати через невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом якого заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову вживаються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може призвести до порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

Системний аналіз висновків про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 року у справі № 916/2786/17, та положень ч. 1 ст. 136 і 137 Господарського процесуального кодексу України, дає підстави дійти висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в ч.ч. 2, 5, 6, 7 ст. 137 Господарським процесуальним кодексом України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на ефективний засіб юридичного захисту встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Досліджуючи питання стосовно необхідності у забезпеченні позову, суд виходить з того, що адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Але, у немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного способу захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Предметом спору за даним позовом є скасування державної реєстрації та повернення майна.

Судом встановлено, що 29.03.2020 до Рясне-Руської сільської ради надійшло звернення ОК «Гаражно-будівельний кооператив «Автобудгараж» про передачу у власність обслуговуючого кооперативу земельної ділянки площею 0,3463 га, 12.04 для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства для розміщення та обслуговування гаражного кооперативу, яка розташована в м. Львів на території, що межує з Рясне-Руською сільською радою.

01.10.2020 рішенням Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області №4359 земельну ділянку площею 0,3463 га (кадастровий № :06:012:0005), Львівська область, м. Львів, (територія, що межує з Рясне-Руською сільською радою) передано у власність Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «АВТОБУДГАРАЖ» для будівництва та обслуговування гаражів (КВЦПЗ 12.04 Для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства) за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, із земель запасу, що не надані у власність або користування громадянам чи іншим юридичним особам.

08.10.2020 зареєстровано право приватної власності ОК «ГБК «АВТОБУДГАРАЖ» на земельну ділянку за кадастровим №:06:012:0005.

25.12.2020 загальними зборами членів Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельного кооперативу «Автобудгараж» прийнято рішення про з внесення додаткового вкладу до статутного капіталу ТзОВ «Галтекс-Брухт» у негрошовій формі - шляхом передачі Обслуговуючим кооперативом «Гаражно - будівельний кооператив «Автобудгараж» до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Галтекс-Брухт» нерухомого майна, зокрема земельної ділянки, кадастровий № :06:012:0005, площею 0,3463 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, вартістю 5 000,00 грн, оформлене протоколом № 25/12/20 від 25.12.2020.

23.01.2021 зареєстровано право власності ТзОВ «Галтекс-Брухт» на спірну земельну ділянку.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08.06.2021 у справі № 463/5188/21 накладено арешт шляхом заборони власнику, користувачу, його представникам, а також іншим фізичним чи юридичним особам використання, відчуження, розпорядження, вчинення будь - яких реєстраційних дій щодо перереєстрації права власності та майнових прав для будь-яких цілей на земельні ділянки, серед яких є земельна ділянка з кадастровим номером: :06:012:0005, площею 0,3463 га, яка є предметом спору у справі, що перебуває на розгляду Господарського суду Львівської області. Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12.12.2023 у справі № 461/1002/22 задоволено клопотання керівника ТзОВ «Галтекс-Брухт» Бутенка М.А. про скасування арешту на майно, та скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08.06.2021 у справі № 463/5188/21, зокрема, щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :06:012:0005, площею 0,3463 га.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що відповідача - 3 - Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Автобудгараж» (ідентифікаційний код 43840774), його реєстрація відбулася 28.09.2020. Одним із його засновників є ОСОБА_1 , який одночасно є і керівником вказаної юридичної особи.

Видами діяльності кооперативу є: 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів; 41.10 Організація будівництва будівель; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; 42.99 Будівництво інших споруд, н.в.і.у.; 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 68.32 Управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту.

Водночас, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача-2, керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Галтекс-Брухт» (ідентифікаційний код 39366719) є також ОСОБА_1 .

Основним видом діяльності ТОВ «Галтекс-Брухт» є 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (який включає в себе експедицію вантажів, організацію перевезень залізничним, автомобільним, водним або авіаційним транспортом, організацію групових або індивідуальних відправлень вантажів (у т.ч. вивіз і доставку вантажів, а також компонування партій), видачу й одержування транспортної документації та накладних, діяльність митних брокерів, діяльність суднових брокерів і агентів з фрахтування місць для авіаційних вантажних перевезень, посередництво з фрахту вантажного місця на судні або в літаку, вантажно-розвантажувальні роботи, наприклад, тимчасове пакування задля збереження вантажу під час транзитних перевезень, перепакування, вибірковий контроль та зважування вантажу тощо).

Іншими видами діяльності ТОВ «Галтекс-Брухт» є: 46.77 Оптова торгівля відходами та брухтом; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 38.32 Відновлення відсортованих відходів; 38.11 Збирання безпечних відходів; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів.

Відповідно до п.п. 14.1.159 Податкового кодексу України, пов`язані особи юридичні та/або фізичні особи, та/або утворення без статусу юридичної особи, відносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням зокрема такого критерію для юридичних осіб як здійснення повноважень одноособового виконавчого органу таких юридичних осіб однією і тією ж самою особою.

Таким чином, наведене свідчить, що відповідач-3, який був зареєстрований менш як за місяць до прийняття рішення про передачу йому у власність спірної земельної ділянки, не використовув таку за цільовим призначенням, оскільки майже відразу відчужив її пов`язаній особі відповідачу-2. Водночас, до видів діяльності відповідача-2 не належить будівництво гаражів, їх обслуговування, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження здійснення відповідачем-2 діяльності, спрямованої на цільове використання спірної земельної ділянки. Зважаючи на наведене, добросовісність подальшого використання відповідачем-2 спірної земельної за її цільовим ставиться судом під сумнів.

Слід також зазначити, що можливе вчинення відповідачем-2 дій щодо відчуження спірної земельної ділянки третій особі шляхом укладення договору купівлі-продажу, внесення спірної ділянки у статутний капітал третьої особи, передачі третій особі спірної земельної ділянки в користування для забудови тощо може відбуватися без зовнішніх проявів вчинення таких дій (без можливості отримання доступу зацікавленими особами до документального оформлення таких дій). Тобто зацікавлені особи зможуть дізнатися про відчуження спірної земельної ділянки вже після того, як буде внесено запис до відповідного реєстру про реєстрацію за третьою особою права власності чи користування.

Таким чином, у зацікавленої особи заявника забезпечення позову є обмежені можливості щодо подання належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованих припущень, що майно може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю.

Водночас, у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22, постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 09.06.2023 у справі №37з-23 зазначено, що вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Відтак, заходи забезпечення позову, про які просить прокурор, виконуватимуть функцію запобігання виникненню обставин, за яких рішення суду в разі задоволення позову залишиться невиконаним або його виконання буде утрудненим, що повністю відповідає поняттю ефективного механізму юридичного захисту

Запропоновані прокурором заходи забезпечення позову пов`язані з предметом спору та відповідають позовним вимогам.

Правові наслідки їх застосування не призведуть до невиправданих і надмірних обмежень прав. Однак, їх незастосування може спричинити негативні наслідки, унеможлививши ефективний захист інтересів держави в разі задоволення позову через необхідність подання іншого позову про повернення земельної ділянки.

Заходи забезпечення позову є тимчасовими, їх дія пов`язана з перебуванням справи у провадженні суду та обмежена встановленими статтею 145 ГПК України часовими межами. У цей період відповідні заходи мають легітимну мету, прямо передбачену національним законодавством, а саме забезпечення виконання рішення суду в разі задоволення позову, тому їх вжиття не може оцінюватися як втручання у право особи на мирне володіння майном.

Згідно із ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу (у даному випадку інтересам держави). Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до вирішення спору по суті.

Разом з цим, суд звертає увагу, що за наявності доказів, які б спростовували доводи прокурора щодо необхідності забезпечення позову, відповідач не позбавлений права звернутися до Господарського суду Львівської області із заявою про скасування заходів забезпечення позову в порядку ст. 145 Господарського процесуального кодексу України.

У постанові від 19.02.2019 у справі №911/1695/18 Верховний Суд вказав, що законом так само не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (частина перша статті 141 ГПК України); відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову.

Беручи до уваги наявні обставини справи, а також те, що зобов`язання особи, яка звернулася з заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), є виключно прерогативою господарського суду, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

З огляду на вказане суд вважає такий вид забезпечення позову як накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :06:012:0005, площею 0,3463 га, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальність «Галтекс-Брухт», обґрунтованим та співмірним із предметом та підставами позову у даній справі.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву керівника Франківської окружної прокуратури м. Львова про забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно Товариства з обмеженою відповідальність «Галтекс-Брухт» (ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ - 39366719) - земельну ділянку, кадастровий номер: :06:012:0005, площею 0,3463 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Стягувач: Франківська окружна прокуратура м. Львова Львівської області (м. Львів, вул. Чупринки, 85, ідентифікаційний код 02910031).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальність «Галтекс-Брухт» (м. Львів, вул. І. Франка, 8, ідентифікаційний код 39366719).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку і в строки, передбачені ст. 256,257 ГПК України.

Суддя Горецька З.В.