ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2024 р.,

м. Київ

Справа № 911/2346/23

Суддя Черногуз А.Ф. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, )

до Виконавчого комітету Тетіївської міської ради (09800, Київська область, Тетіївський район, м. Тетіїв, вул. Януша Острозького, буд. 5, )

про стягнення боргу, пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за неналежне виконання грошового зобов`язання,

в с т а н о в и в :

1 історія розгляду справи

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява ТОВ ГК Нафтогаз України до Виконавчого комітету Тетіївської міської ради про стягнення боргу, пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за неналежне виконання грошового зобов`язання.

Господарський суд ухвалою від 07.08.2023 відкрив провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Судом встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву б/н від 30.08.2023, який надійшов до суду 04.09.2023, який прийнятий судом та долучений до матеріалів справи. Позивач 07.09.2023 надіслав до суду відповідь на відзив, яка також долучена до справи.

2 зміст позовних вимог та підстави пред`явлення позову

Звертаючись до господарського суду, позивач повідомляв, що за результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу.

Відповідно до п. 26 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», постачальник "останньої надії" - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

Згідно ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників); споживачем є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Позивач звертав увагу на те, що 26.10.2021 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 р. № 1102 Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 809 і від 09.12.2020 № 1236 (далі Постанова КМУ № 1102).

ТОВ ГК Нафтогаз України зазначав, що Виконавчий комітет Тетіївської міської ради є бюджетною установою (у визначенні Бюджетного кодексу України). Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Відповідно до п. 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС, оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику "останньої надії" через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії", за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача; назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими); поштову адресу об`єкта споживача. Зазначена інформація надається через інформаційну платформу, за допомогою відправки повідомлення на поштову скриньку постачальника останньої надії в інформаційній платформі дані скриньки G_MAIL_PLR.

Позивач зазначив, що оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі - оператори ГРМ) об`єми природного газу спожитого відповідачем, автоматично включено до портфеля постачальника «останньої надії» ТОВ ГК Нафтогаз України, і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Отже, внесення до Реєстру постачальника «останньої надії» здійснюється автоматично у випадках передбачених Правилами постачання природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30.09.2015 №2496 (далі - Правила) та з підстав визначених Кодексом газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2493 (далі - Кодекс).

За твердженнями позивача Виконавчий комітет Тетіївської міської ради було зареєстровано в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», що підтверджується наданими відомостями з інформаційної платформи, які долучені позивачем до позовної заяви принтскрин особистого кабінету позивача; витяг із форми 10 від оператора ОГРМ "Київоблгаз" у зоні ліцензійної діяльності якого є відповідач, повідомленням про споживачів у зоні ліцензійної діяльності,

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

Позивач акцентував увагу суду на тому, що 24.12.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову №3011 "Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ "Оператор ГТС України", на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу Товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, проспект Гузара Любомира, 44; ).

Правове регулювання технічних, організаційних, економічних та правових засад функціонування газотранспортної системи України здійснюється Кодексом Газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1378/27823 (далі - Кодекс ГТС).

За визначенням, наведеним у пункті 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС, інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Отже, суб`єкти ринку природного газу (в даному випадку позивач та відповідач, як продавець та покупець природного газу відповідно), користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС.

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень (пункт 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Таким чином, позивач, як суб`єкт ринку природного газу має право доступу до Інформаційної платформи у межах прав на перегляд відображених відомостей.

Позивач зауважив, що із форми 10 від оператора «Київоблгаз» у зоні ліцензійної діяльності якого є відповідач - ЕІС-кодом 56XS000041IOP006 вбачається, що під ЕІС-кодом 56XS000041IOP006 значиться Виконавчий комітет Тетіївської міської Ради; Україна, 09800, Київська обл., Тетіївський р-н, місто Тетіїв, вулиця Януша Острозького, будинок 5, Код за .

Із листа оператора ГТС від 28.09.2022 № товвих-22-10435 з інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» з ЕІС-кодом - 56XS00004110P006 вбачається, що відповідач спожив із ресурсу постачальника «останньої надії» природний газ у листопаді 2021 з 01.11.2021 по 28.11.2021р. у обсязі 2,02619 м. куб. на суму 34039,99 грн

Відповідно до п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) №2496 від 30.09.2015 (далі - Правила), договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" не потребує двостороннього підписання.

Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" (далі - договір) затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2501.

Позивач відмітив, що акцепт відбувся 01.11.2021 через встановлення факту споживання природного газу із ресурсу постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи.

Відповідно до пункту 4.2 договору об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ/оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.

Ціна природного газу, що постачається постачальником «останньої надії» щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника «останньої надії», затвердженого постановою КМУ від 30.09.2015 № 809 в редакції Постанови КМУ № 1102.

Ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов публічного (укладеного) Типового Договору, що постачався позивачем як постачальником «останньої надії» для споживачів, що є бюджетними установами у період з 1 по 30 листопада 2021 становила 16,80 грн за 1 куб. метр з ПДВ. У період з 01 грудня 2021 по 31 січня 2022 і надалі ціна розраховувалася відповідно до формули пункту 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника «останньої надії», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 р. №809, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 жовтня 2021 р. №1102.

Відповідно до пункту 4.4. публічного Типового Договору, Постачальник зобов`язаний надати Споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між Постачальником і Споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо Сторонами це окремо обумовлено).

Позивач вказав, що на виконання вказаного пункту Позивачем направлялись на адресу Відповідача акт, рахунок на оплату поставленого природного газу, коригуючий акт, однак рахунки не були оплачені. За твердженнями позивача у листопаді 2021 з 01.11.2021 по 28.11. 2021 відповідачу поставлено газу у обсязі 2,02619 м. куб. на суму 34039,99 грн.

Крім суми основного боргу позивач заявляв вимоги про стягнення пені з 01.01.2022 по 30.06.2022, а також інфляційних втрат та відсотків річних за період з 01.01.2022 по 30.06.2023.

3 заперечення відповідача щодо позову

Відповідач не погодився з заявленим позовом та довів до відома суду, що між Виконавчим комітетом Тетіївської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» був підписаний Договір №09-1262/21-БО-Т постачання природного газу від 26.11.2021.

Пунктом 2.1 цього договору встановлено, що постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з листопада 2021 року по грудень 2022 року (включно) в кількості 66,4491 тис.куб.метрів і розбивається по місяцях.

Відповідач зазначив, що 29.12.2021 згідно платіжного доручення №942 від 22.12.2021 на рахунок ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» здійснено перерахунок коштів у розмірі 34039,99 гривень за поставлений у листопаді газ у кількості 2,02619 куб.метрів. За словами відповідача, зі сторони постачальника не надходило ніяких повідомлень щодо неправильного (надмірного) перерахування коштів чи перерахування їх не тому постачальнику. Що стосується ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», то виконавчому комітету Тетіївської міської ради не було відомо про те, що постачання газу у листопаді 2021 року здійснювалося іншим постачальником оскільки ніяких повідомлень не надходило, не укладалися договори і не підписувалися акти приймання-передачі поставленого газу. Докази цього відсутні і в матеріалах судової справи.

Фактично Виконавчим комітетом Тетіївської міської ради сплачено кошти за спожитий у листопаді 2021 року газ. Тому виконавчий комітет Тетіївської міської ради вважав позовні вимоги безпідставними і просив суд відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

4 висновки господарського суду

В силу статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Право на доступ до правосуддя закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною.

Як визначено статтею 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу", постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Договір постачання природного газу об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків для забезпечення опалення та постачання гарячої води до квартир співвласників (крім нежитлових приміщень) укладається на весь обсяг споживання природного газу для таких потреб та не може встановлювати різні ціни в межах цього обсягу. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу", споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме, майново-господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174, 175 ГК України, ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України, а згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму .

Частиною 2 ст. 712 ЦК України встановлено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму про що зазначено у ч. 1 ст. 655 ЦК України.

Відповідно до частин 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України вказано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, що визначено ст. 525 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) вказано у статті 610 ЦК України.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, про це йдеться у ч. 1 ст. 611 ЦК України.

Проаналізувавши наявні у справі докази в межах правовідносин, що склалися між сторонами у контексті наведених вище норм, судом з`ясована наступне.

У відповідь на адвокатський запит представника позивача ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" надало відповідь № 6313/2-2022 від 28.09.2022, де вказано, що згідно відомостей інформаційної платформи щодо споживач з ЕІС кодом 56XS00004HOP006 був закріплений за постачальником «останньої надії» ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (ЕІС-код 56Х80В) у період з 29.10.2021 по 28.11.2021. Обсяг природного газу, використаний споживачем з EIC-кодом 56XS000041IOP006 у вказаний період та внесений в алокацію постачальника «останньої надії» ТОВ «ГК «Нафтогаз України» становить: з 01.11.2021 по 28.11.2021 8101,00 куб м.

У наданій позивачем копії витягу форми № 10 АТ "Київоблгаз" міститься інформація щодо споживачів, які були зареєстровані в реєстрі споживачів постачальника "останньої надії", в тому числі вбачається, що до реєстру споживачів також включено Виконавчий комітет Тетіївської міської ради () з EIC-кодом 56XS000041IOP006.

Відповідно до Повідомленням про споживачів у зоні ліцензійної діяльності оператора ГРМ, які були у попередній газовій добі зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», датою подання якого є 29.10.2021, до переліку таких споживачів включено споживача з ЕІС-кодом споживача природного газу 56XS000041ІOP006 (пункт 16).

До суду надано копію акту приймання передачі природного газу № 18093, що підписаний ТОВ ГК Нафтогаз України, як постачальником, відповідно до якого постачальник передав Виконавчому комітету Тетіївської міської ради, як споживачу, у листопаді 2021 року 2,02619 тис. м. куб природного газу на суму 34039,99 грн. Також ТОВ ГК Нафтогаз України виставило відповідачу рахунок на оплату природного газу № 30922, який разом з актом був відправлений останньому 14.12.2021 відповідно до списку згрупованих відправлень.

Також позивачем надано копію коригуючого акту № 23891 до акту приймання передачі № 18093, відповідно до якого остаточна вартість переданого відповідачу природного газу від ТОВ ГК Нафтогаз України становила 34039,99 грн.

Позивач 14.07.2022 надсилав відповідачу вимогу № 119/4.3-9158-2022 про сплату заборгованості.

За таких обставин, суд констатує факт споживання відповідачем, як споживачем постачальника "останньої надії", у листопаді 2021 року природного газу. Відповідно до акту приймання передачі та коригуючого акту споживачу від постачальника останньої надії було поставлено 2026,19 кубометрів газу, на загальну вартість 34039,99 грн, враховуючи те, що у період з 01 по 30 листопада 2021 року ціна за 1 кубометр газу була еквівалентна 16,8 грн відповідно до наданої позивачем довідки від 29.09.2022 про ціну природного газу.

Розглядаючи заперечення відповідача на позов, суд відзначає, що статтею 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Досліджуючи надані відповідачем до відзиву докази, суд встановив, що до справи долучено виключно копію укладеного між відповідачем та іншим постачальником договору постачання природного газу та платіжного документу про переказ відповідачем ТОВ ГК "Нафтогаз Трейдинг" 34039,99 грн. У наданому платіжному дорученні № 942 від 24.12.2021 вказано призначення платежу "природній газ; дог. № 09-1262/21-БО-Т від 26.11.2021; акт №18093 від 22.12.2021".

Співставляючи наявні у справі докази, суд зауважує, що відповідачем не надано доказів приймання від ТОВ ГК "Нафтогаз Трейдинг" природного газу чи інших доказів на підтвердження того, що ТОВ ГК "Нафтогаз Трейдинг" було постачальником, який передавав природний газ відповідачу у спірний період. Натомість відповідно до наданого позивачем акту № 18093, номер якого відповідає номеру акту, про який вказано у платіжному дорученні про переказ ТОВ ГК "Нафтогаз Трейдинг" 34039,99 грн, постачальник у особі позивача зафіксував об`єми передачі ним Виконавчому комітету Тетіївської міської ради у листопаді 2,02619 тис. м. куб.

Разом з тим, суд приймає висловлені у відповіді на відзив посилання позивача на те, що відповідачем не надано доказів з інформаційної платформи (Реєстру споживачів), що б свідчили про набуття ТОВ ГК "Нафтогаз Трейдинг" статусу діючого постачальника відповідача. Також відповідачем перед судом не доведено, що отримання природного газу від різних постачальників не є можливим, не спростовано ані факту, ані об`ємів поставки у спірному періоді.

В силу статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Тож суд вважає за необхідне підсумувати, що позивачем для доведення власних тверджень подано ряд доказів, що у відповідності до наведених вище норм свідчать про реальне постачання ТОВ ГК Нафтогаз України природного газу, як постачальником «останньої надії», споживачу Виконавчому комітету Тетіївської міської ради. Об`єми такого постачання у спірному місяці, листопаді 2021 року, не заперечуються відповідачем та підтверджуються відповідними актами та рахунками на оплату. У свою чергу відповідач надав докази, що свідчать про укладення між ним та іншою особою договору про постачання природного газу та про оплату отриманих у листопаді 2021 року об`ємів природного газу, що не впливає на обставини, що підтверджені наданими позивачем доказами в контексті спору щодо того, що позивачем постачався природний газ відповідачу у спірний період.

Відповідно до пункту 4.4 типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Суд акцентує увагу на тому, що пунктом 4.3 визначається, що постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо Сторонами це окремо обумовлено).

Як вже встановлено вище, рахунок № 30922 на оплату природного газу за розрахунковий період 1-30 листопада 2021 року було направлено відповідачу лише 14.12.2021, що підтверджується копією списку згрупованих поштових відправлень та фіскальним чеком.

Таким чином, суд наголошує, що позивачем прострочено виконання свого обов`язку встановленого пунктом 4.3 договору щодо надсилання споживачу рахунку не пізніше 10 числа наступного за місяцем постачання природного газу на 4 дні.

В силу частини 2 статті 613 ЦК України якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочено на час прострочення кредитора.

З огляду на викладені положення ЦК України суд констатує, що визначений пунктом 4.4 типового договору обов`язок з оплати може бути відстрочено на 4 календарні дні, тож прострочення оплати наступило 05.01.2022 враховуючи пропущення позивачем строків надсилання рахунку, що визначені договором.

Тож суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача суму боргу за використаний природній газ у розмірі 34039,99 грн.

Позивач заявляв до стягнення також 11029,70 грн інфляційних збитків та 1527,61 грн відсотків за користування грошовими коштами у період з 01.01.2022 по 30.06.2023.

Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача, суд констатує, що позивачем при поданні позову не враховано, що прострочення виконання зобов`язання наступило лише 05.01.2022 в контексті положень пункту 4.3 та 4.4 договору та частини 2 статті 613 ЦК України, на чому наголошено судом вище, а тому можливий до нарахування період має розпочинатися з 05.01.2022. Тож за розрахунком суду розмір можливих до стягнення відсотків річних становить 1516,41 грн, а вимога про стягнення відсотків підлягає частковому задоволенню. Щодо розміру відсотків річних, беручи до уваги алгоритми розрахунку таких нарахувань, суд вказує на арифметичну відповідність розміру інфляційних збитків визначеного позивачем до розміру інфляційних, що обрахований судом, оскільки змінна початку нарахування з 01.01.2022 на 05.01.2022 не має впливу на загальну формулу, де за основу береться індекс інфляції у показники календарного місяця прострочення виконання зобов`язання.

Крім суми основного боргу позивач заявляв до стягнення 4122,10 грн пені, що нарахована за період з 01.01.2022 по 30.06.2022.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У відповідності до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Позивач звертав увагу суду на умови пункту 4.5 типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії". У наданому позивачем примірнику типового договору, що укладений з відповідачем пункт 4.5 викладений у такій редакції: "у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу"

Враховуючи визначену судом вище дату настання прострочення виконання зобов`язання з оплати, а також те, що статтею 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, період за яким суд буде розраховувати пеню, що підлягає стягненню з відповідача за порушення строків виконання грошового зобов`язання починається з 05.01.2022 і закінчується 30.06.2022.

Здійснивши розрахунок пені у розмірі подвійної облікової ставки за кожен день прострочення оплати 34039,99 грн, суд прийшов до висновку, що розмір підставної до стягнення пені становить 4054,96 грн. Тож вказана вимога підлягає задоволенню частково.

Пунктом 12 частини 3 статті 2 ГПК України закріплено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Здійснюючи розподіл судових витрат за результатами розгляду позовних вимог, суд повідомляє, що судовий збір у цій справі розраховувався за мінімальною ставкою 2684,00 грн. Враховуючи те, що спір виник з вини відповідача, суд вважає за необхідне покласти всю суму сплаченого позивачем у мінімальній ставці судового збору на відповідача.

Також у підсумку суд звертає увагу на те, що згідно з положеннями статті 236 ГПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що положеннями п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав щодо доказів та доводів.

Принагідно суд повідомляє відповідача, що останній не позбавлений права на звернення до суду з підстав повернення сплачених ним грошових коштів особою, яка не здійснювала поставку газу у спірний місяць, проте отримала оплату.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Виконавчого комітету Тетіївської міської ради (09800, Київська область, Тетіївський район, м. Тетіїв, вул. Януша Острозького, буд. 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) 34039,99 грн боргу за використаний природній газ, 4054,96 грн пені, 11029,70 грн інфляційних нарахувань, 1516,41 грн трьох відсотків річних та 2684,00 грн судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.

Рішення підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 10.01.2024.

Суддя А.Ф. Черногуз