ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"12" січня 2024 р. Справа № 903/1058/21

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Філіпова Т.Л., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної казначейської служби у Волинській області на ухвалу Господарського суду Волинської області від 04.12.2023 року про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №903/1058/21, постановлену суддею Дем`як В.М., повний текст ухвали складено 06.12.2023 р.

за позовом Волинського обласного центру зайнятості, м. Луцьк

до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, м. Луцьк

про стягнення 14 168,35 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 р. у справі №903/1058/21 в задоволенні заяви Головного управління Державної казначейської служби у Волинській області за вх.№01-74/1480/23 від 23.11.2023 про зміну способу та порядку виконання наказу про примусове виконання рішення Господарського суду Волинської області від 07.03.2022 у справі №903/1058/21 шляхом встановлення способу виконання судового рішення: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області виплатити на користь Волинського обласного центру зайнятості (Луцького міського центру зайнятості) 14 168, 35 грн. заборгованості та 2270 грн. витрат по сплаті судового збору» - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Волинської області від 04.12.2023 р. Головне управління Державної казначейської служби у Волинській області звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить звільнити Казначейство від сплати судового збору або відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі. Прийняти апеляційну скаргу Головного управління Казначейства до розгляду та відкрити апеляційне провадження у справі №903/1058/21. Скасувати ухвалу Господарського суду Волинської області 04.12.2023 та винести нову ухвалу, якою змінити спосіб і порядок виконання наказу про примусове виконання рішення Господарського суду Волинської області від 07.03.2022 по даній справі про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь Волинського обласного центру зайнятості (Луцького міського центру зайнятості) 14168,35 грн заборгованості та 2270,00 грн витрат по сплаті судового збору, встановивши наступний спосіб виконання вказаного судового рішення: Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області виплатити на користь Волинського обласного центру зайнятості (Луцького міського центру зайнятості) 14168,35 грн заборгованості та 2270,00 грн витрат по сплаті судового збору. Розгляд справи проводити за участю представника Головного управління Казначейства.

Листом №903/1058/21/8590/23 від 28 грудня 2023 р. апеляційний господарський суд витребував матеріали справи №903/1058/21 з Господарського суду Волинської області.

08.01.2024 р. до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №903/1058/21.

Вивчивши зміст апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються: докази сплати судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.7. ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 24.07.2020 у справі №911/4241/15 вказала на те, що положення пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", якою передбачено ставку судового збору з апеляційної скарги на ухвалу господарського суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, стосується подання апеляційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню.

У ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб 2684, 00 грн.

З наведеного вбачається, що за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, Головному управлінню Державної казначейської служби у Волинській області необхідно було сплатити 2684,00 грн. судового збору.

Проте, судом з`ясовано, що Головне управління Державної казначейської служби у Волинській області в апеляційній скарзі просить звільнити Казначейство від сплати судового збору або відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі.

В обґрунтування заяви зазначає, що на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22 травня 2015 року органи Казначейства не мають пільг при сплаті судового збору. Казначейство утримується за рахунок державного бюджету, є державним органом з відповідним обсягом фінансування та затвердженим кошторисом для фінансування власної установи. Головному управлінню Казначейства кошторисні призначення для сплати судового збору на 2023 рік передбачені у недостатньому обсязі. Враховуючи кількість справ, які потребують оскарження при здійсненні захисту інтересів держави у судах, а також введення воєнного стану на території України, Головне управління Казначейства не має змоги своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату судового збору.

Проте, Північно-західний апеляційний господарський суд не приймає зазначені доводи, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», відстрочення, розстрочення сплати судового збору на певний строк або звільнення від сплати такого є правом суду, а не обов`язком.

Зокрема, частиною 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведені представником Державної казначейської служби у Волинській області обставини не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення або звільнення від сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Відповідно до частини третьої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Заявник не вказав обґрунтовані підстави, з якими чинне законодавство пов`язує відстрочення або звільнення від сплати судового збору, оскільки жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про майновий стан Державної казначейської служби у Волинській області не надав.

Жодних документів на підтвердження факту відсутності коштів на рахунку установи для сплати судового збору до суду апеляційної інстанції не додано, а тому у задоволенні клопотання про відстрочення або звільнення від сплати судового збору, слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, для забезпечення розгляду апеляційної скарги, Головному управлінню Державної казначейської служби у Волинській області потрібно сплатити судовий збір у розмірі 2684 грн.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на те, що частиною1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст оскаржуваної ухвали суду було складено 06.12.2023, отже останнім днем строку подання апеляційної скарги є 18.12.2023 (враховуючи вихідні дні).

Проте, апеляційна скарга була подана скаржником 21.12.2023, що вбачається із апеляційної скарги.

Слід зауважити на тому, що відповідно до ч.1 ст.119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Також згідно з ч. 4 зазначеної статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

З аналізу вказаних процесуальних норм вбачається, що пропущений процесуальний строк може бути поновлений виключно за заявою скаржника, а не з ініціативи суду.

Однак, Головним управлінням Державної казначейської служби у Волинській області до апеляційної скарги не додано заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, також такої заяви не викладено і у прохальній частині апеляційної скарги.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Частина 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України визначає, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч.2 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано належним чином вимоги ст. 258 ГПК України, що відповідно до ст.260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне надати можливість апелянту усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки шляхом подання оригіналу платіжного документа (квитанції, платіжного доручення, тощо) про сплату судового збору в розмірі 2684 грн та подати мотивоване клопотання про поновлення строку для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Волинської області від 04.12.2023 р. у справі №903/1058/21 .

Керуючись статтями ст. 174, 234, 235, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Головному управлінню Державної казначейської служби у Волинській області у задоволенні клопотання про відстрочення або звільнення від сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби у Волинській області на ухвалу Господарського суду Волинської області від 04.12.2023 року про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №903/1058/21 - залишити без руху.

3. Головному управлінню Державної казначейської служби у Волинській області протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлений при поданні апеляційної скарги недоліки:

- подати оригінал платіжного документа (квитанції, платіжного доручення, тощо) про сплату судового збору в розмірі 2684 грн.

- подати мотивоване клопотання про поновлення строку для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Волинської області від 04.12.2023 року у справі №903/1058/21

4. У разі невиконання вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

5. Копію ухвали направити Головному управлінню Державної казначейської служби у Волинській області.

Суддя Філіпова Т.Л.