РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.01.2024Справа № 910/11782/23

Суддя Господарського суду міста Києва Приходько І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи "РИНГ"

про стягнення 17 661,61 грн.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи "РИНГ" про стягнення 17 661,61 грн., з яких: 15 363,84 грн. - заборгованість з компенсації витрат балансоутримувача, 1,62 грн. - заборгованість з компенсації витрат за користування земельною ділянкою, 324,53 грн. - пені, 250,67 грн. - 3% річних та 1 720,95 грн. - інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором № 431/3393 про компенсацію витрат Балансоутримувача та компенсацію витрат Балансоутримувача за користування земельною ділянкою за адресою: місто Київ, вулиця Райдужна, будинок № 6, літер А від 22.06.2021 на підставі Договору оренди № 3393 нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 22.06.2021 в частині здійснення повної та своєчасної оплати орендних платежів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/11782/23 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Про розгляд Господарським судом міста Києва справи № 910/11782/23 сторони повідомлялися належним чином, що підтверджується повернутими на адресу суду повідомленнями про вручення поштових відправлень з відмітками про їх вручення.

15.08.2023 до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

01.09.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про визнання позову, яка підписана директором Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи "РИНГ" - Ключкою О.В.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до статті 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

До суду надійшла заява відповідача про визнання позову, підписана директором Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи "РИНГ" - Ключкою О.В., а отже суд не вбачає, що визнання позову у даній справі суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, а тому не вбачає підстав для відмови у прийнятті заяви відповідача про визнання позову та вбачає за можливе ухвалити рішення у справі.

Станом на дату розгляду справи інших заяв та/або доказів від сторін на підтвердження своїх вимог та заперечень, в тому числі клопотань процесуального характеру до Господарського суду міста Києва не надходило.

За приписами пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень", для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.06.2021 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Орендодавець) та Комплексною дитячо-юнацькою спортивною школою "РИНГ" (далі - Відповідач/Орендар) та Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (далі - Позивач/Балансоутримувач) укладено Договір оренди № 3393 нерухомого майна, що належить до комунальної власності (далі - Договір оренди), відповідно до умов якого Орендодавець і балансоутримувач передають, а Орендар приймає у строкове платне користування майно (нежитлові приміщення загальною площею 401,10 кв.м за адресою: місто Київ, вулиця Райдужна, будинок № 6, літер А; у т.ч. 1 поверх - 401,10 кв.м) (пункт 1.1. Договору оренди).

Цей договір укладено на строк 2 роки і 364 дні з моменту набрання ним чиннсті. Перебіг строку договору починається з дня набрання чинності цим договором. Цей договір набирає чинності в день його підписання стронами. Строк оренди за цим договором починається з дати підписання акта приймання -передачі і закінчується датою припинення цього договору (пункт 11.1. Договору оренди)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору оренди № 3359 від 22.06.2021 балансоутримувач передав, а орендар в свою чергу прийняв в оренду нерухоме майно - нежитлові приміщення загальною площею 401,10 кв.м за адресою: місто Київ, вулиця Райдужна, будинок № 6, літер А, що підтверджується Актом приймання - передачі майна від 22.06.2021.

08.04.2021 між Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (далі - Позивач/Балансоутримувач) та Комплексною дитячо-юнацькою спортивною школою "РИНГ" (далі - Відповідач/Орендар) укладено Договір № 431/3393 про компенсацію витрат балансоутримувача та компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою за адресою: місто Київ, вулиця Райдужна, будинок № 6, літер А (далі - Договір).

Балансоутримувач та орендар на підставі Договору оренди від 22.06.2021 № 3393 нерухомого майна, що належить до комунальної власності клали цей договір про компенсацію витрат балансоутримувача та компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою нежилих приміщень, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва за адресою: місто Київ, вулиця Райдужна, будинок № 6, літер А, для розміщення бюджетної установи, яка повністю утримується за рахунок бюджету міста Києва. Цей договір визначає взаємовідносини сторін щодо строкової, платної орендарем компенсації витрат балансоутримувача та компенсації витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою (пункт 1.1., 1.2. Договору).

Згідно з пунктом 3.1. Договору плата за об`єкт компенсації витрат балансоутримувача та компенсації витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою визначена на підставі статей 286, 287 Податкового кодексу України, рішення Київської міської ради від 18.10.2018 №1910/5974 "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629 "Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві", від 13.02.2020 № 129/8299 і становить: - компенсація витрат балансоутримувача без ПДВ за базовий місяць розрахунку квітень 2021 складає: 1 066,93 грн. місяць; - компенсація витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт оренди без ПДВ за базовий місяць розрахунку квітень 2021 складає: 1 326,21 грн. на місяць.

Відповідно до пункту 3.2. Договору у разі користування об`єктом протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова компенсація витрат балансоутримувача та компенсація витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою за дні користування визначається на основі компенсації витрат балансоутримувача та компенсації витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою за відповідні місяці пропорційно дням користування.

У відповідності до пункту 3.3. Договору розмір компенсації витрат балансоутримувача та компенсації витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою змінюється за вимогою балансоутримувача в односторонньому порядку у випадку зміни розрахунку розміру накладних витрат на утримання нежилих будинків і приміщень, що закріплені за ним на праві господарського відання та зміни розмірів земельного податку згідно з чинним законодавством України.

Пунктом 3.4. Договору визначено, що додатково до компенсації витрат балансоутримувача та компенсації витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з компенсацією витрат балансоутримувача та компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою.

У пункті 3.5. Договору сторони погодили, що компенсація витрат балансоутримувача та компенсація витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою сплачується орендарем на рахунок балансоутримувача, починаючи з дати підписання договору оренди №3393 від 22.06.2021 року і застосовується з 22.06.2021 року.

Згідно з пунктом 3.6. Договору компенсація витрат балансоутримувача та компенсація витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця за поточний місяць.

Цей договір є укладеним з моменту укладення договору оренди №3393 від 22.06.2021 року і діє: з 22.06.2021 до 20.06.2024 (пункт 7.1. Договору).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконав свої обов`язки по оплаті витрат балансоутримувача та компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою за адресою: місто Київ, вулиця Райдужна, будинок № 6, літер А за період 01.01.2022 - 31.12.2022. Загальний розмір заборгованості складає 17 661,61 грн., з яких: 15 363,84 грн. - заборгованості з компенсації витрат балансоутримувача , 1,62 грн. - заборгованості з компенсації витрат за користування земельною ділянкою, 324,53 грн. - пені, 250,67 грн. - 3% річних та 1 720,95 грн. - інфляційних втрат.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Внаслідок укладення договору № 431/3393 про компенсацію витрат балансоутримувача та компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою за адресою: місто Київ, вулиця Райдужна, будинок № 6, літер А від 22.06.2021 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1, 7 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положенням частини 2 статті 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до статті 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (стаття 530 Цивільного кодексу України).

У відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України).

До матеріалів справи долучено довідку заборгованості про нарахування і надходження платежів по компенсації витрат підприємства місто Київ, вулиця Райдужна, будинок № 6, літер А згідно Договору від 22.06.2021 № 431/3393 Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа "РИНГ", згідно якої заборгованість складає 15 363,84 грн. за період з 01.01.2022 по 31.12.2022.

Згідно довідки заборгованості про нарахування і надходження платежів по компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою: місто Київ, вулиця Райдужна, будинок № 6, літер А згідно Договору від 22.06.2021 № 431/3393 Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа "РИНГ", заборгованість складає 1,62 грн. за період з 01.01.2022 по 31.12.2022.

Будь-яких доказів оплати матеріали справи не містять.

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості з компенсації витрат балансоутримувача у розмірі 15 363,84 грн. за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 та заборгованості компенсації витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою у сумі 1,62 грн. за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 250,67 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 720,95 грн. за загальний період з 01.01.2022 по 31.12.2022.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив розрахунки позивача та вважає їх обґрунтованими, а суму 3% річних у розмірі 1 720,95 грн. і втрат від інфляції у розмірі 1 720,95 грн. такими, що підлягають стягненню з відповідача.

Суд відзначає, що згідно умов договору оплата орендної плати та компенсації витрат за користування земельною ділянкою має здійснюватися орендарем не пізніше 5 числа поточного місяця. Отже, відповідач є таким, що прострочив оплачу кожного чергового платежу з 6 числа поточного місяця. Натомість, при здійсненні розрахунків штрафних санкцій позивач визначав період починаючи з 1 числа поточного місяця. Вказані обставини не вплинули на розрахунок втрат від інфляції, оскільки, вони визначаються не на кожну конкретну дату, а за місяць в цілому. Суд погоджується з розрахунком втрат від інфляції, здійсненим позивачем, а отже з відповідача підлягає стягненню сума у розмірі 1 720,95 грн.

Суд здійснив перерахунок 3% річних, з урахуванням строку виникнення зобов`язань з 06 числа поточного місяця, в межах визначеного позивачем періоду. Згідно розрахунку суду з відповідача підлягають стягненню 3 % річних у розмірі 1 720,95 грн.

Позивач також просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 324,53 грн. за період з 30.06.2022 по 31.12.2022.

Згідно з частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 6.1. Договору за несвоєчасну та не в повному обсязі сплату компенсації витрат балансоутримувача та компенсації витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою на користь балансоутримувача орендар сплачує на користь балансоутримувача пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених компенсацій витрат балансоутримувача та компенсацій витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України. Крім того, орендар згідно з пунктом 2 статті 625 Цивільного кодексу України сплачує інфляційні витрати по заборгованості та 3% річних від простроченої суми заборгованості.

Суд перевірив розрахунок позивача та вважає його обґрунтованим та арифметично вірним, а суму пені у розмірі 324,53 грн. такою, що підлягає стягненню з відповідача.

Суд відзначає, що відповідачем було визнано позов у повному обсязі.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (частина 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на визнання позову відповідачем та встановлені при розгляді справи обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки, відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у позивача виникає право повернення за наявності відповідного клопотання з бюджету 50% сплаченого ним судового збору у розмірі 1 342,00 грн.

Решта судового збору покладається на відповідача згідно приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Радою Суддів України затверджено Рішення № 23 від 05.08.2022 "Про затвердження рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану" відповідно до якого, у керівників організацій, установ, підприємств та інших роботодавців має бути відпрацьований чіткий та зрозумілий алгоритм дій на випадок повітряної тривоги або інших сповіщень про небезпеку, які надходять від органів управління цивільного захисту, а у разі відсутності поблизу відповідних захисних споруд чи неможливості забезпечити надійний захист працівників у робочих приміщеннях, приймати рішення стосовно переведення працівників на дистанційну форму роботи.

З урахуванням Рішення Ради Суддів України № 23 від 05.08.2022, інтенсивністю повітряних тривог у місті Києві протягом липня - грудня 2023 року та загрозою ракетних ударів, судді та працівники суду змушені припиняти робочий процес та слідкувати у найближче укриття, яке розташоване за адресою: бульвар Тараса Шевченка, станція метро «Університет».

Враховуючи викладене, це значним чином вносить корективи у роботу суду та вищевказане впливає на дотримання строків під час розгляду справ у Господарському суді міста Києва.

Отже, беручи до уваги особливості режиму роботи суду, зважаючи на вищезазначені обставини, повний текст судового рішення по справі № 910/11782/23 виготовлено 08.01.2024.

На підставі викладеного та керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" до Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи "РИНГ" про стягнення 17 661,61 грн. - задовольнити.

2. Стягнути з Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи "РИНГ" (01001, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 12; ідентифікаційний код: 26438053) на користь Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (01001, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 51-А; ідентифікаційний код: 03366500) заборгованість з компенсації витрат балансоутримувача у розмірі 15 363 (п`ятнадцять тисяч триста шістдесят три) грн. 84 коп., заборгованість з компенсації витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою у розмірі 1 (одна) грн. 62 коп., 3% річних у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) грн. 67 коп., інфляційні втрати у розмірі 1 720 (одна тисяча сімсот двадцять) грн. 95 коп., пеню у розмірі 324 (триста двадцять чотири) грн. 53 коп. та судовий збір у розмірі 1 342 (одна тисяча триста сорок дві) грн. 00 коп.

3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 08.01.2024.

Суддя І.В. Приходько