ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2024 р. Справа№910/14983/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Коробенка Г.П.

за участю секретаря судового засідання Невмержицької О.В.

за участю представника учасника справи згідно протоколу судового засідання від 08.01.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» про стягнення витрат на професійну допомогу

при розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл»

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 (повний текст рішення складно та підписано 21.07.2023)

у справі №910/14983/22 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл»

до Приватного акціонерного товариства «Нафтогазвидобування»

про стягнення 50 634 662,07 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Нафтогазвидобування» (далі по тексту - відповідача) заборгованості у розмірі 32 717 896,38 грн, з яких: 21 039 455,99 грн - основний борг, 3 929 708,79 грн - переоцінка вартості виконаних робіт, 4 496 102,93 грн - пеня, 2 815 123,28 грн - інфляційні втрати, 437 505,40 грн - 3% річних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на порушення відповідачем умов Договору про виконання робіт з буріння свердловини від 17.11.2021 №6589-НГД в частині оплати виконаних робіт, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 21 039 455,99 грн. Крім того, за порушення умов Договору позивач нарахував відповідачу 4 496 102,93 грн пені згідно з пунктом 8 Додатку І до Договору, а також 2 815 123,93 грн інфляційних втрат та 437 505,40 грн 3% річних, нарахованих відповідно до положень частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України).

На стадії підготовчого засідання позивач збільшив розмір позовних вимог, шляхом збільшення розміру суми основного боргу до 41 246 466,42 грн, 3% річних до 620 808,06 грн та зменшення інфляційних витрат до 341 575,88 грн, розмір переоцінки вартості виконаних робіт та розмір пені залишились незмінними. Заява позивача про збільшення розгляду позовних вимог прийнята до розгляду судом першої інстанції як така, що відповідає приписам статті 46 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК України).

Господарський суд міста Києва рішенням від 03.07.2023 у справі №910/14983/22 позов задовольнив частково; стягнув з відповідача на користь позивача 1 246 466,42 грн основного боргу, 3 929 708,78 грн вартості переоцінки робіт, 1 590 928,79 грн пені та судовий збір в сумі 745 084,16 грн; в іншій частині позовних вимог суд першої інстанції відмовив; відстрочив виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі №910/14983/22 на шість місяців, а саме - до 03.01.2024.

Ухвалюючи вказане рішення суд першої інстанції, встановивши, що строк оплати виконаних робіт за Договором настав, а доказів оплати їх в повному обсязі відповідачем не надано, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 41 246 466,42 грн, а також заборгованості з переоцінки вартості виконаних робіт за актом від 16.03.2022 №5 на суму 3 929 708,78 грн. Також місцевий господарський суд, перевіривши розрахунок пені позивача, дійшов висновку, що він є арифметично вірним та обґрунтованим. При цьому суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій та зменшив пеню на 60% у зв`язку з чим стягнув з відповідача на користь позивача пені в сумі 1 590 928,79 грн. Водночас суд відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення компенсаційних виплат, оскільки грошове зобов`язання за Договором від 17.11.2021 №6589-НГД виражене у гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, а тому нарахування позивачем інфляційних втрат та 3% річних є безпідставним. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для розстрочення виконання рішення суду у справі №910/14983/22 згідно зі статтею 331 ГПК України на 6 місяців.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі №910/14983/22 в частині відмови у стягненні інфляційних витрат у сумі 341 575,88 грн з переоцінки вартості виконаних робіт до акта від 16.03.2022 №5 та 3% річних в сумі 620 808,06 грн за прострочення виконання грошового зобов`язання по акту виконаних робіт №5 від 16.03.2022; прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача на його користь інфляційні витрати у сумі 341 575,88 грн з переоцінки вартості виконаних робіт до акта від 16.03.2022 №5 та 3% річних у сумі 620 808,06 грн за прострочення виконання грошового зобов`язання по акту виконаних робіт від 16.03.2022 №5 за період з 19.04.2022 по 12.04.2023.

Північний апеляційний господарський суд постановою від 19.12.2023 у справі №910/14983/22 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі №910/14983/22 задовольнив частково; скасував рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі №910/14983/22 в частині відмови у стягненні 620 808,06 грн 3% річних та ухвалив в цій частині нове рішення про задоволення позову.Пункт 2 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі №910/14983/22 апеляційний господарський суд виклав у наступній редакції: «Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Нафтогазвидобування» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» основний борг в сумі 41 246 466,42 грн, вартість переоцінки робіт в сумі 3 929 708,79, пеню в сумі 1 590 928,79 грн, 620 808,06 грн 3% річних та судовий збір у сумі 710 818,68. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі №910/14983/22 суд апеляційної інстанції залишив без змін та здійснив розподіл судових витрат за подання апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України.

22.12.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду представником позивача надіслано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для правничої допомоги у справі №910/14983/22 у суді апеляційної інстанції (далі по тексту - заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу), згідно якої заявник просить суд апеляційної інстанції вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції на суму 10 600,00 грн. При цьому позивач просить суд апеляційної інстанції розглядати заяву про стягнення витрат на професійну допомогу без участі представника.

Протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 22.12.2023 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/14983/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Євсіков О.О., Ходаківська І.П.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 25.12.2023 у справі №910/14983/22 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу призначив на 01.01.2024 на 14 год. 00 хв.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 29.12.2023 у зв`язку із перебуванням суддів Євсікова О.О. та Ходаківської І.П., які входять до складу колегії суддів і не є суддями-доповідачами, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2023 справу №910/14983/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Шаптала Є.Ю., Коробенко Г.П.

Північним апеляційним господарським судом ухвалою від 29.12.2023 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/14983/22 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Шаптала Є.Ю., Коробенко Г.П.; зазначено, що розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, призначений на 01.01.2024 на 14 год. 00 хв. не відбудеться у зв`язку із зміною складу колегії суддів. Розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу призначено на 08.01.2024 на 13 год. 20 хв.

Представник відповідача у судовому засіданні 08.01.2024 заперечив проти задоволення заяви позивача про стягнення витрат на професійну допомогу, посилаючись на те, що акт від 19.12.2023 прийому-передачі послуг за Договором з боку позивача підписано неуповноваженою на це особою.

Розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, колегія суддів встановила наступне.

Конституцією України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу (ст. 59).

За приписами статті 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно положень ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову/апеляційної скарги, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 вказано, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1, 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно із частинами 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій (ч.ч. 1, 2, 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі по тексту - Закон №5076-VI).

Згідно із частиною 1 статті 27 Закону №5076-VI договір про надання правничої допомоги укладається в письмовій формі.

Відповідно до статті 30 Закону №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 17.05.2022 між позивачем (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Агрос» (Виконавець) укладено Договір про надання правничої допомоги №13/22 (далі по тексту - Договір), за умовами якого Клієнт замовляє Виконавцю надання правничої допомоги по захисту прав і законних інтересів у судах всіх рівнів та юрисдикції, підприємствах, установах, організаціях будь-якої форми власності в спорах з фізичними, юридичними особами та державою. Правнича допомога надається Клієнту Виконавцем на платній основі відповідно до умов, визначених цим Договором (п.п. 1.1., 1.2. Договору) (т. 1 а.с. 208-209).

Обсяг та характер правничої допомоги сторони узгодили у розділі 2 Договору.

У розділі 4 Договору сторони узгодили наступні умови: оплата за надання правничої допомоги здійснюється Клієнтом у безготівковій формі шляхом передоплати авансу, відповідно до орієнтовної вартості правничої допомоги визначеної у Додатку №1. Після відпрацювання авансу, що може на вимогу клієнта, підтверджуватися актом приймання-передачі, подальша оплата гонорару проводиться по факту надання послуги, виконання роботи, відповідно до орієнтовної вартості правничої допомоги визначеної в Додатку 1 протягом 3 (трьох днів) або за домовленістю сторін в кінці відповідного місяця. Порядок обрахунку вартості гонорару визначається відповідно до орієнтовної вартості правничої допомоги визначеної у Додатку 1.

Матеріали даної справи містять Додаток №1 до Договору (т.1 а.с. 210), який містить перелік послуг та їх вартість.

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, об`єднана палата Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі по тексту - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, саме суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи був їх розмір обґрунтованим.

Згідно із частинами 4, 5 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 15.06.2022 у справі №910/12876/19 зазначила, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач своїм правом, визначеним у частині 5 вказаної норми, не скористався клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката не надав.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

ЄСПЛ вказав, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі «Гімайдуліна і інші проти України» та у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015).

У рішення від 18.02.2022 у справі «Чоліч проти Хорватії» ЄСПЛ зазначив (п. 77), що згідно з практикою ЄСПЛ скаржник має право на відшкодування витрат у випадку, якщо такі витрати були дійсними, необхідними а також були розумними у своєму розмірі.

Тобто ЄСПЛ підкреслює необхідність об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність).

В цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Вказаний правовий висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19.

Отже, суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. Аналогічний правовий висновок викладено в додатковій постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №925/1545/20.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у детальному опису робіт (наданих послуг), який є аналогічним із актом від 19.12.2023 прийому-передачі послуг за Договором, визначено наступні послуги: 08.08.2023 складання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 (6 арк.), формування її, надсилання сторонам по справі та суду, вартість послуги 4 800,00 грн; 31.10.2023 участь у судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду, вартість послуги 3 700,00 грн; 19.12.2023 участь у судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду, вартість послуги 2 100,00 грн. Загальна вартість послуг за серпень - грудень 2023 року у справі №910/14983/22 складає 10 600,00 грн.

Вказаний перелік послуг та виконаних робіт, обсяг витраченого адвокатом часу, підтверджується матеріалами даної справи, при цьому судом апеляційної інстанції враховано складність справи, ціну позову та виконані адвокатом роботи (надані послуги), а тому вартість витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 600,00 грн є доведеною, обґрунтованою та співмірною із предметом позову та складністю справи.

Судом апеляційної інстанції з`ясовано, що Акт прийому-передачі послуг від 19.12.2023 з боку позивача підписано заступником директора з економіки та комерційних питань Зьомброю Сергієм Михайловичем, що спростовує доводи представника відповідача про те, що акт підписано з боку позивача неуповноваженою на це особою.

Матеріали даної справи містять Ордер №1159419 від 08.08.2023, виданий позивачем адвокату Остапенко Олександру Петровичу на представництво у Північному апеляційному господарському суді, який був присутній у судових засіданнях 31.10.2023 та 19.12.2023 при розгляді справи №910/14983/22.

Водночас загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України.

Так, відповідно до частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За результатами апеляційного перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі №910/14983/22 Північний апеляційний господарський суд постановою від 19.12.2023 у справі №910/14983/22 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі №910/14983/22 задовольнив частково та скасував рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі №910/14983/22 в частині відмови у стягненні 620 808,06 грн 3% річних та ухвалив в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Враховуючи положення частини 4 статті 129 ГПК України розподіл судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу, підлягає пропорційно задоволених вимог, а тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 6 837,78 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Статтею 244 ГПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

За результатами розгляду заяви позивача про стягнення витрат на професійну допомогу у даній справі суд апеляційної інстанції приймає додаткову постанову.

З урахуванням того, що за прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат судовий збір не сплачується, то розподіл судових (судового збору) у такому випадку не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» про стягнення витрат на професійну допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Нафтогазвидобування» (02660, м. Київ, вул. Магнітогорська, будинок 1, кімната 42, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 32377038) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» (36000, Полтавська область, місто Полтава, вул. Небесної Сотні, будинок 9/17; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 38516938) 6 837,78 грн (шість тисяч вісімсот тридцять сім гривень 78 копійок) витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

3. Видачу наказу на виконання даної додаткової постанови доручити Господарському суду міста Києва.

4. Матеріали справи №910/14983/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в статтях 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено та підписано суддями 09.01.2024.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді Є.Ю. Шаптала

Г.П. Коробенко