ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2024 Справа № 914/2853/23

Суддя Господарського суду Львівської області Король М.Р., за участі секретаря судового засідання Щерби О.Б., розглянувши справу

за позовом: Управління майном спільної власності Львівської обласної ради (позивач 1),

Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня» (позивач 2),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАГНОЗІС МЕДІКАЛІС»,

про: стягнення заборгованості, припинення договору, виселення із займаних приміщень,

представники:

позивача-1: Горак Я.П.,

позивача-2: ОСОБА_1 ,

відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2023р. на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Управління майном спільної власності Львівської обласної ради (позивач 1), Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня» (позивач 2), до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАГНОЗІС МЕДІКАЛІС» про стягнення заборгованості, припинення договору, виселення із займаних приміщень.

02.10.2023р. Господарський суд Львівської області постановив ухвалу, якою, зокрема, ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 01.11.2023р.; викликати представників сторін у підготовче засідання.

Хід розгляду справи відображено в ухвалах суду та протоколах судових засідань.

22.11.2023р. в підготовчому засіданні суд постановив протокольну ухвалу відповідно до якої, зокрема, ухвалив: продовжити строк підготовчого провадження на 30 календарних днів; відкласти підготовче засідання на 06.12.2023р.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 06.12.2023р., суд постановив протокольну ухвалу відповідно до якої ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 03.01.2024р.

Відповідач про місце, дату та час судових засідань повідомлявся судом за юридичною адресою. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Станом на 03.01.2024р. до господарського суду повернулася поштова кореспонденція, скерована на юридичну адресу відповідача з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд вважає, що ним було виконано умови Господарського процесуального кодексу України стосовно належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, а відповідач мав достатньо часу для виконання вимог ухвал суду щодо встановленого строку на подання відзиву на позов, однак таким правом не скористався.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. З огляду на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених статтями 202, 216 Господарського процесуального кодексу України, надання відповідачу можливості для подання відзиву на позов, суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Позиція позивачів:

Позивачі обґрунтовують позовні вимоги тим, що між позивачем-1 та відповідачем було укладено договір оренди нежитлових приміщень, які перебувають на балансі позивача-2. Позивач-1 передав у користування відповідачу майно. Відповідач систематично не сплачує орендну плату та має заборгованість по орендній платі більш, ніж за три місяці підряд. Тому позивачі звернулися до суду з вимогою про стягнення заборгованості з орендної плати та пені, дострокове припинення договору оренди шляхом його розірвання та виселення відповідача з орендованих приміщень.

Позиція відповідача:

Відповідач, повідомлений належним чином про відкриття даного судового провадження, стосовно заявлених вимог не заперечив, доказів на спростування викладених позивачем обставин, відзиву чи пояснень не подав.

Відповідач в судові засідання жодного разу не з`явився, вимог ухвал Господарського суду Львівської області у даній справі не виконав.

За результатами дослідження поданих доказів та матеріалів справи, пояснень представників позивачів, суд встановив наступне:

15.02.2022р. між Управлінням майном спільної власності Львівської обласної ради (позивач-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІАГНОЗІС МЕДІКАЛІС» (відповідач) укладено договір оренди №32/22/1 нежитлових приміщень. Відповідно до п.1.1 цього договору позивач - 1 (орендодавець) на підставі протоколу електронного аукціону № LLE001-UA-955 від 18.01.2022р. передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІАГНОЗІС МЕДІКАЛІС» (відповідач/орендар) прийняв в платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення, загальною площею 209,0 кв.м., що розміщене за адресою: АДРЕСА_1 для проведення господарської діяльності з медичної практики, приміщення перебувають на балансі Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня» (позивач-2).

Відповідно до п.2.1 цього договору, він вважаєrься укладеним з моменту досягнення сторонами домовленості з усіх істотних умов і підписання ними тексту договору. Початок перебігу терміну дії договору та настання обов`язку сплати орендарем орендної плати починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі майна.

Договір укладено строком до 09.02.2027р. (п.8.1 договору).

Розмір орендної плати за об`єкт оренди (п.3.1 договору) визначається відповідно до протоколу електронного аукціону №LLE001-UA-955 від 18.01.2022р. і становить 22 260 грн. 00 коп. без ПДВ за грудень 2022р. Сума ПДВ становить 4 452 грн. 00 коп.

Відповідно до п.3.2 договору, розмір орендної плати коригується щомісячно на відповідний індекс інфляції. В інших випадках, розмір орендної плати переглядається тільки за згодою сторін або за рішенням суду, господарського суду.

Відповідно пункту 3.4 договору, встановлену орендну плату за користування об`єктом оренди в поточному місяці, відповідач зобов`язується перераховувати не пізніше 25 числа поточного місяця на розрахунковий рахунок позивача-2.

Відповідно до п.7.1 договору, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Як ствердили позивачі, станом на 01.09.2023р. за Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІАГНОЗІС МЕДІКАЛІС» заборгованість з орендної плати становить 579 505, 24 грн., термін прострочення якої більше трьох місяців.

Станом на 01.09.2023р. відповідачу, на підставі вищевикладеного, нараховано 3% річних від простроченої суми у розмірі 1447,97 грн. і суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 7 413, 23 грн.

Пунктом 3.6 договору визначено, що за несвоєчасну сплату орендної плати стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення. З урахуванням цієї умови договору, до стягнення з відповідача нарахована пеня, яка згідно з розрахунком складає 8 606,14 грн. В прохальній частині позову позивачі просять стягнути з відповідача 8 954,59 грн. пені.

Згідно з ч.2 пункту 3.6 договору, несплата орендної плати в повному обсязі протягом трьох місяців підряд є підставою для дострокового розірвання договору.

Пунктом 2.3 договору встановлено, що у разі припинення цього договору, майно (нежитлові приміщення) повертається орендарем балансоутримувачу - Комунальному некомерційному підприємству Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня».

Орендар повертає майно за актом приймання - передачі, що підписується орендарем, орендодавцем (позивач-1) та балансоутримувачем (позивач-2).

Позивачем-1 зазначено, що відповідачу було повідомлено (претензія від 10.08.2023р. №1176), що у випадку непогашення допущеної заборгованості Управління майном спільної власності Львівської обласної ради звертатиметься до господарського суду про розірвання договору оренди, виселення із займаних нежитлових приміщень та стягнення заборгованості з орендної плати.Відповідач заборгованості не погасив і відповіді на претензію не надав.

Наведене стало підставою для звернення позивачів до Господарського суду Львівської області.

Оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивачів підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з приписами ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Між сторонами у справі виникли права і обов`язки на підставі укладеного договору оренди майна, що належить до спільної власності територіальної громади області.

Відповідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 525 Цивільного Кодексу України гласить, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відносини оренди майна, які належать до державної або комунальної власності, регулюються Законом України «Про оренду державного та комунального майна» (від 03.10.2019р. № 157-ІХ) (надалі - Закон).

Положеннями ч.3 ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендар зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату, в силу ч. 1 ст. 19 цього ж Закону, орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі (ч. 3 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до положень договору, відповідач як орендар зобов`язався перераховувати орендну плату не пізніше 25 числа поточного місяця (п.3.4 договору).

Відповідно до ч.2 ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Доказів оплати заборгованості з орендних платежів матеріали справи не містять.

Дослідивши поданий позивачами розрахунок суми основного боргу, суд встановив правомірність до стягнення з відповідача 579 505,24 грн. заборгованості з орендних платежів.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

На підставі ст.625 ЦК України позивачі нарахували відповідачу 1 447,97 грн. 3% річних, 7 413, 23 грн інфляційних втрат.

За перерахунком суду, сума 3% річних склала 1 452,86 грн., а інфляційні втрати складають суму 7 625,43 грн., що є більшою, ніж нараховано позивачами, однак суд не вправі виходити за межі позовних вимог, тому такі підлягають задоволенню в межах позовних вимог.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Здійснивши власний перерахунок суми пені, судом встановлено, що сума пені, що підлягає до стягнення з відповідача, становить 8 606,49 грн., як зазначено позивачем у розрахунку, долученому до позовної заяви. Разом з тим, оскільки позивачами не подано клопотання про допущення та виправлення описки в прохальній частині позовної заяви, суд вважає вимогу про стягнення пені в розмірі 8954,59 грн.

Відтак, враховуючи встановлене, в задоволенні позовних вимог щодо стягнення решти суми пені слід відмовити за необгрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з ч.2 пункту 3.6 договору, несплата орендної плати в повному обсязі протягом трьох місяців підряд є підставою для дострокового розірвання договору.

Відповідно до п. 1 статті 782 ЦК України, орендодавець має право відмовитись від договору оренди і вимагати повернення речі, якщо орендар не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до п. 2 ст. 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав передбачених цим законом або договором.

Таким чином, договір оренди нерухомого майна з підстав, встановлених у договорі (порушення строків внесення орендної плати більше, ніж на три місяці) або Законом України «Про оренду державного та комунального майна» (у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань) може бути розірваний за рішенням суду (відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України).

Суд констатує, що відповідач безпідставно не вносив орендну плату більше трьох місяців підряд у межах заявленого періоду, що є безумовною підставою для дострокового розірвання договору оренди №32/22/1 нежитлових приміщень, що належить до спільної власності територіальних громад області від 15.02.2022р., укладений між Управлінням майном спільної власності Львівської обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІАГНОЗІС МЕДІКАЛІС».

Згідно з частиною 1 статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу або у стані, який було обумовлено договором.

Пунктом 2.3 договору встановлено, що у разі припинення цього договору, майно (нежитлові приміщення) повертається орендарем балансоутримувачу - Комунальному некомерційному підприємству Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня».

Орендар повертає майно за актом приймання - передачі, що підписується орендарем, орендодавцем (позивач-1) та балансоутримувачем (позивач-2).

Оскільки позовні вимоги про дострокове припинення договору, шляхом його розірвання підлягають до задоволення, позовна вимога про повернення орендованих приміщень балансоутримувачу (позивачу-2) є правомірною та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи наведене, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Що стосується істотності порушення умов договору, то в цій частині суд звертає увагу на мету укладення договору найму нерухомого майна. Наймодавець, вступаючи в договірні відносини, розраховує, зокрема, на належне і своєчасне виконання умов договору оренди, в тому числі в частині внесення орендної плати. Суттєве порушення фінансової дисципліни наймачем очевидно є істотним порушенням та підставою для розірвання такого договору в судовому порядку.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позивачі підтвердили наявність заборгованості по основному зобов`язанню та підставність позовних вимог щодо дострокового припинення договору оренди в судовому порядку та виселення з орендованих нежитлових приміщень, а суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Сплачена позивачем сума судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжною інструкцією №7658 від 19.09.2023р. на суму 8 954,59 грн. та платіжною інструкцією №731 від 14.09.2023р. на суму 5 368,00 грн.

Витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 73-74, 76-79, 86, 129, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Достроково припинити шляхом розірвання договір оренди №32/22/1 від 15.02.2022р.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАГНОЗІС МЕДІКАЛІС» (місцезнаходження: Україна, 79041, Львівська обл., місто Львів, вул.Окружна, будинок 57 А, офіс 404, ідентифікаційний код - 44644032) на користь Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня» (місцезнаходження: Україна, 79010, Львівська обл., місто Львів, вул.Чернігівська, будинок 7, ідентифікаційний код - 01996711) згідно договору оренди №32/22/1 від 15.02.2022р., станом на 01.09.2023р., заборгованість з орендної плати у розмірі 579 505,24 грн., 3% річних у розмірі 1 447,97 грн., 7 413,23 грн. інфляційних втрат, 8 606,49 грн. пені.

4.Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІАГНОЗІС МЕДІКАЛІС» (місцезнаходження: Україна, 79041, Львівська обл., місто Львів, вул.Окружна, будинок 57 А, офіс 404, ідентифікаційний код - 44644032) з нежитлових приміщень, а саме: 1 - поверх, площі спільного користування: № 1- 3,1 кв.м., № 2- 2,1 кв.м., № 3-2,1 кв.м., № 4 - 2,4 кв.м., № 11 - 4,8 кв.м, № Г- 7,0 кв.м., корисна площа: № 5- 13,6 кв.м., № 6- 4,8 кв.м., № 7 - 27,9 кв.м., № 8 - 6,9 кв.м., № 9 - 1,2 кв.м., № 10 - 1,5 кв.м., № 12- 2,0 кв.м., № 13- 27,3 кв.м., № 14 - 27,4 кв.м., усього по поверху 134,1 кв.м., 2 - поверх площі спільного користування: № 28-18,8 кв.м., № 29 - 1,0 кв.м., № 31 - 1,3 кв.м., № 32 - 1,2 кв.м,, № 33 - 2,0 кв.м., № 34 - 2,3 кв.м., № 35- 1,2 кв.м., № 37 - 1,1 кв.м., № І - 9,0 кв.м., усього по поверху: 74,9 кв.м., загальною площею 209,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

5.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАГНОЗІС МЕДІКАЛІС» (місцезнаходження: Україна, 79041, Львівська обл., місто Львів, вул.Окружна, будинок 57 А, офіс 404, ідентифікаційний код - 44644032) на користь Управління майном спільної власності Львівської обласної ради (місцезнаходження: Україна, 79008, Львівська обл., місто Львів, ВУЛ.ВИННИЧЕНКА, будинок 18, ідентифікаційний код - 25255072) 5 368,00 грн. судового збору.

6.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАГНОЗІС МЕДІКАЛІС» (місцезнаходження: Україна, 79041, Львівська обл., місто Львів, вул.Окружна, будинок 57 А, офіс 404, ідентифікаційний код - 44644032) на користь Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня» (місцезнаходження: Україна, 79010, Львівська обл., місто Львів, вул.Чернігівська, будинок 7, ідентифікаційний код - 01996711) 8 954,59 грн. судового збору.

7.В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

8.Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повний текст рішення складено 15.01.2024 р.

Суддя Король М.Р.