ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"08" січня 2024 р. м. Київ Справа № 910/18467/23

Суддя Рябцева О.О., розглянувши матеріали

за позовом Міністерства оборони України, м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна «Фірма Соти», Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Святопетрівське

про стягнення 7265407,13 грн

встановив:

03.01.2024 р. до господарського суду Київської області за підсудністю з господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна «Фірма Соти» стягнення 7265407,13 грн, з яких 4565312,66 грн пені та 2700094,47 штрафу.

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу III Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. Позивачем не дотримано вказаних вимог. Позивачем не зазначено правильного найменування відповідача. Як вбачається з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, правильним найменуванням юридичної особи за кодом 39745565, вказаним як код відповідача у цій справі, є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Соти», тоді як позивачем у позовній заяві вказано: Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна «Фірма Соти».

Крім того, позивачем не зазначено адреси електронної пошти сторін та інформації щодо наявності у відповідача електронного кабінету.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позивачем не дотримано вказаних вимог. Позивачем додано до позовної заяви докази направлення позовної заяви відповідачу (опис вкладення у цінний лист № 668 та накладну № 668), наказ № 62/нм від 04.02.2023 р., витяг із переліку осіб, уповноважених діяти від імені Міністерства оборони України (самопредставництво) у судах та інших державних органах, квитанція № 356529 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС, проте вказані документи відсутні в переліку додатків до позовної заяви.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Позивачем не дотримано вказаних вимог, оскільки до позовної заяви не додано доказів направлення відповідачу всіх доданих до позовної заяви документів.

Як доказ направлення відповідачу копії позовної з доданими до неї документами позивачем додано опис вкладення у цінний лист № 668 та накладну № 668.

Як вбачається з опису вкладення у цінний лист № 668, позивачем не було направлено відповідачу копії наказу № 62/нм від 04.02.2023 р., витягу із переліку осіб, уповноважених діяти від імені Міністерства оборони України (самопредставництво) у судах та інших державних органах, квитанцію № 356529 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС, які долучені до позовної заяви.

Отже, опис вкладення у цінний лист № 668 не є доказом направлення відповідачу копій усіх документів, доданих до позовної заяви.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня - 2684 грн.

Позивачем не дотримано вказаних вимог. Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд стягнути 7265407,13 грн, (4565312,66+2700094,47). Таким чином, при зверненні з даним позовом до суду підлягає сплаті 108981,11 грн (7265407,13 х 1,5 %) судового збору.

Проте позивачем взагалі не додано до позовної заяви доказів сплати судового збору.

Втім, позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання даної позовної заяви до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умови, зокрема, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Суд вважає за доцільне вказати, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, приписи ст. 8 Закону України "Про судовий збір" наділяють суд правом на відстрочення сплати судового збору лише за наявності виняткових обставин, а саме з урахуванням того, що в майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, позивач матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору.

Обґрунтовуючи клопотання про відстрочення сплати судового збору, позивач посилається на те, що у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, з метою забезпечення виконання поставлених перед ЗСУ завдань, ефективного та економного використання бюджетних коштів, зважаючи, що кошти на сплату судового збору за подачу цього позову розподіляються з бюджетної підпрограми код 2101150/7 «Капітальний ремонт (інші види відновлювальних робіт) озброєння та військової техніки», в яких існує нагальна потреба для проведення ремонту та відновленні озброєння та військової техніки, тому, як виняток, в умовах діючого іншого правового режиму ніж мирний час воєнному стані, вважає допустимим відстрочити сплату судового збору.

Позивачем не додано жодних доказів на підтвердження своїх доводів щодо того, що кошти на сплату судового збору за подачу цього позову розподіляються з бюджетної підпрограми код 2101150/7 «Капітальний ремонт (інші види відновлювальних робіт) озброєння та військової техніки», які також розподіляються на проведення ремонту та відновлення озброєння та військової техніки.

У свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

З огляду на викладене вище, розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем обставин, які перешкоджають сплаті судового збору в розумінні ст. 8 Закону України «Про судовий збір», а відтак, вказане клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя

постановив:

1. Відмовити у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

2. Залишити позовну заяву без руху.

3. Встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом 10 днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

4. Запропонувати позивачу надати до суду:

- докази сплати до Державного бюджету України 108981,11 грн судового збору;

- докази направлення відповідачу копій всіх документів, доданих до позовної заяви;

- пояснення чи доповнення до позовної заяви із зазначенням:

1) правильного найменування відповідача, адрес електронної пошти сторін, інформації щодо наявності у відповідача електронного кабінету;

2) уточненого (правильного) переліку, доданих до позовної заяви документів.

5. Попередити позивача про те, що у разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили після її підписання відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України та не підлягає оскарженню.

Суддя О.О. Рябцева