номер провадження справи 27/271/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
08.01.2024 Справа № 908/2583/23
м.Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Корсуна В.Л., при секретарі судового засідання Станіщуку Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ТОВ БІС-СОФТ за вих. від 27.12.23 про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2583/23
про стягнення 148 951,12 грн
В судовому засіданні присутні представники:
від позивача: не з`явився
від відповідача: Кучерук О.В., довіреність №38 від 07.07.23
У провадженні Господарського суду Запорізькій області знаходиться справа № 908/2583/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю БІС-СОФТ до комунального підприємства Центр управління інформаційними технологіями про стягнення 148 951,12 грн.
27.12.23 судом (суддя Дроздова С.С.) оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі № 908/2583/23.
27.12.23 до Господарського суду Запорізької області в системі Електронний суд надійшла заява ТОВ БІС-СОФТ за вих. від 27.12.23 про ухвалення додаткового рішення суду по справі № 908/2583/23, в якій представник останнього просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача суму судових витрат, що складає витрати на правничу допомогу у сумі 31 500,00 грн.
Витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.12.23 вказана вище заява передана на розгляд судді Дроздовій С.С.
Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 28.12.23 № П-776/23, на підставі доповідної записки, у зв`язку з перебуванням судді Господарського суду Запорізької області Дроздової С.С. у щорічній основній відпустці з 01.01.24 по 10.01.24, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 908/2583/23 для розгляду заяви ТОВ БІС-СОФТ за вих. від 27.12.23 про ухвалення додаткового рішення суду по справі.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 28.12.23 справу № 908/2583/23 передано на розгляд судді Корсуну В.Л.
Ухвалою від 29.12.23 судом призначено заяву ТОВ БІС-СОФТ за вих. від 27.12.23 про ухвалення додаткового рішення суду по справі № 908/2583/23 до розгляду у судовому засіданні з повідомленням сторін на 08.01.24 об 11 год. 30 хв.
08.01.24 в системі «Електронний суд» представником ТОВ «БІС-СОФТ» сформовано заяву про участь в судовому засіданні 08.01.24 об 11 год. 30 хв. в режимі відеоконференції.
Ухвалою від 08.01.24 залишено без задоволення заяву представника ТОВ «БІС-СОФТ» від 08.01.24 про участь у судовому засіданні 08.01.24 об 11 год. 30 хв. у справі №908/2583/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Також в заяві про проведення судового засідання 08.01.24 в режимі відеоконференції представник позивача просить у разі неможливості організувати розгляд справи в режимі відеоконференції, перенести розгляд справи на іншу дату із можливістю забезпечити право представника брати участь в режимі відеоконференції.
Частиною 4 статті 244 ГПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Зважаючи на присічний строк розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, у суду відсутні підстави для задоволення заяви представника позивача про відкладення розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення на іншу дату.
В судове засідання 08.01.24 представник заявника /позивача/ не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.
За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представника заявника /позивача/.
В судовому засіданні 08.01.24 представниця відповідача підтримала заперечення від 04.01.24.
Розглянувши заяву ТОВ БІС-СОФТ за вих. від 27.12.23 про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2583/23 суд дійшов висновку про наступне.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 1 ст. 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, у т.ч., належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 123 ГПК України).
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано копії наступних документів:
- договору про надання правничої (правової) допомоги №01/09/23 від 01.09.23;
- додаткової угоди №1 від 02.09.23 до договору;
- акту приймання-передачі отриманих послуг правничої (правової) допомоги у справі №908/2583/23 від 27.12.23.
Пунктом 3.1. наведеного вище договору визначено, що розмір винагороди (гонорару) адвокату за надання правової допомоги та порядок розрахунків згідно цього договору, визначається за погодженням сторін у окремій угоді, що є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до п. 1 додаткової угоди №1 від 02.09.23, сторони визначили та погодили, що година надання адвокатом правничої (правової) допомоги у судовій справі №908/2583/23, яка розглядається в Господарському суді Запорізької області за позовом ТОВ «БІС-СОФТ» до КП «Центр управління інформаційними технологіями» про стягнення заборгованості 148 951,12 грн встановлюється у розмірі 3000,00 грн.
Сторони погодили, що клієнт оплачує адвокату загальну вартість отриманих годин правничої (правової) допомоги протягом 20 календарних днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі отриманих послуг правничої (правової) допомоги.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в т.ч. гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
За приписами ч. 2 ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Враховуючи положення ст. 28 Правил адвокатської етики (затв. звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.17), необхідно дотримуватись принципу розумного обґрунтування розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.
Суд здійснюючи розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) вказує наступне.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Розподіляючи витрати за послуги адвоката суд вказує, що наявні в матеріалах справи вказані вище докази на підтвердження заявлених витрат на правничу допомогу, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у такому розмірі з іншої сторони, адже розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Судом враховано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок позивача, відповідно до положень ст. 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.19 у справі № 922/445/19 сформувала правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а, натомість, покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у т.ч. чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Акт вбачається з акту приймання-передачі отримання послуг правничої (правової) допомоги у справі №908/2583/23, адвокатом надано, а клієнтом прийнято наступні послуги:
- складання позовної заяви про стягнення заборгованості в розмірі 141 666 гривень 68 за договором № 7225/01 від 13.02.2023 року - 9000,00 гривень (3 години);
- складання відповіді на відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості в розмірі 141 666 гривень 68 коп. за договором № 7225/01 від 13.02.2023 року - 3000,00 грн година;
- складання заяви про усунення недоліків позовної заяви про стягненні заборгованості за договором № 7225/01 від 13.02.2023 року, оновленої позовної заяви, детального розрахунку штрафних санкцій - 3000,00 гривень (1 годин);
- складання заяви про долучення оригіналів документів в обґрунтування своїх позовних вимог для огляду у справі № 908/2583/23 - 1500,00 гривень (0,5 годин);
- участь у судовому засіданні у справі № 908/2583/23 09.10.2023 - 3000,00 гривень (1 година);
- участь у судовому засіданні у справі № 908/2583/23 13.11.2023 - 3000,00 гривень (1 година);
- складання Додаткових пояснень щодо заперечень Відповідача на відповідь на відзив на позовну заяву у справі 908/2583/23 1500,00 грн (0,5 годин);
- участь в переговорах щодо укладення мирової угоди та складання додаткових пояснень щодо неможливості укладення мирової угоди у справі 908/2583/23 - 1500,00 (0,5 годин);
- участь у судовому засіданні 18.12.2023 року - 3000, 00 гривень (1 година);
- участь у судовому засіданні 27.12.2023 року - 3000,00 гривень (1 година).
Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позовна заява та заява про усунення недоліків позовної заяви складені 09.08.23 та 22.08.23 відповідно. В той же час, договір про надання правничої (правової) допомоги №01/09/23 укладено адвокатом та ТОВ «БІС-СОФТ» 01.09.23, тобто після складання позовної заяви за заяви про усунення недоліків. Відповідно, витрати у загальній сумі 12 000,00 грн за складання позовної заяви про стягнення заборгованості в розмірі 141 666 гривень 68 за договором № 7225/01 від 13.02.2023 року - 9000,00 гривень (3 години) та складання заяви про усунення недоліків позовної заяви про стягненні заборгованості за договором № 7225/01 від 13.02.2023 року, оновленої позовної заяви, детального розрахунку штрафних санкцій - 3000,00 гривень (1 годин) включені до акту приймання-передачі наданих послуг безпідставно та стягненню з відповідача не підлягають.
При цьому, судом не приймаються заперечення відповідача щодо вартості послуг адвоката за участь в судових засіданнях враховуючи незначну тривалість судових засідань 10.10.23, 13.11.23, 18.12.23 та 27.12.23.
Як свідчать матеріали справи (протоколи судових засідань), судові засідання тривали приблизно 1-1,5 годин. Відтак, заявлені позивачем до стягнення витрати за участь адвоката в судових засіданнях 13.11.23, 18.12.23, 27.12.23 підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.
В той же час, позивач просить стягнути з відповідача витрати за участь адвоката в судовому засіданні 09.10.23. Однак, як свідчать матеріали справи, судове засідання у справі №908/2583/23 було призначено та відбулось 10.10.23.
Будь-яких письмових заяв щодо уточнення чи виправлення дати судового засідання від позивача не надходило.
За таких обставин, витрати позивача на оплату послуг адвоката за участь в судовому засіданні 09.10.23 відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.
Крім того, з огляду на критерії пропорційності, розумності та виправданості витрат, судом зменшено на 50% розмір витрат за складання заяви про долучення оригіналів документів в обґрунтування своїх позовних вимог для огляду у справі № 908/2583/23 - 1500,00 гривень (0,5 годин);
В той же час, судом враховано, що у відповідності до ст. 129 ГПК України, судові витрати з розгляду даної справи розподіляються між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням викладеного, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума понесених судових витрат у розмірі 15 500,00 грн. Відповідно, заява позивача підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 13, 42, 46, ч. 4 ст. 116, ст. ст. 123, 129, 233, 244 ГПК України, суд
Заяву ТОВ БІС-СОФТ за вих. від 27.12.23 про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2583/23 задовольнити частково.
В іншій частині заяви відмовити.
Відповідно до ч. ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 116 ГПК України, повний текст рішення складено 12.01.24

Суддя В.Л. Корсун