І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/1559/23
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Тарасевич А. М.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Пері Україна»,
Предмет спору: про стягнення 726 330,41 грн,
ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пері Україна» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Активінвестбуд», у якому просить стягнути з відповідача 726 330,41 грн заборгованості.
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 29.12.2023 позов задоволено повністю.

Також, зважаючи на заяву позивача про надання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката після розгляду цієї справи по суті, судом було призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл цих судових витрат на 11.01.2024 на 11:15 (з урахуванням ухвали суду від 10.01.2024).

03.01.2024, тобто у встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України строк, представник позивача через систему «Електронний суд» подав заяву про ухвалення додаткового рішення з доданими до неї документами. У цій заяві позивач просить стягнути з відповідача 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Сторони були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, що підтверджується довідками про доставку електронного листа в Електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» в ЄСІТС, але у судове засідання 11.01.2024 не з`явились, будь-яких заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило.

У своїй заяві позивач просив розглядати заяву про ухвалення додаткового рішення без його участі

Враховуючи те, що за приписами ч. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, судове засідання 11.01.2024 проводилось за відсутності сторін (їх представників).

Частиною 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на викладене, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:

- фіксованого розміру,

- погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, у розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як докази витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивач надав: копію договору на надання правової (правничої) допомоги від 30.01.2023, укладеного між ТОВ «Пері Україна» та Адвокатським бюро «Малеванчук та партнери» (далі Договір від 30.01.2023); копію додаткової угоди №4 від 08.11.2023 до Договору від 30.01.2023; копії актів прийому-передачі наданих послуг №15/11/23 від 15.11.2023, № 26/12/23 від 26.12.2023, № 29/12/23 від 29.12.2023; копії рахунків-фактури №15/11 від 15.11.2023, №26/12 від 26.12.2023, №29/12 від 29.12.2023; копії платіжних інструкцій від 16.11.2023 на суму 7000,00 грн, від 26.12.2023 на суму 4000,00 грн, від 29.12.2023 на суму 4000,00 грн.

Відповідно до п. 1.1 Договору від 30.01.2023, укладеного між ТОВ «Пері Україна» (далі Клієнт) та Адвокатським бюро «Малеванчук та партнери» (далі Адвокатське бюро), Клієнт доручає Адвокатському бюро надавати йому правову (правничу) допомогу шляхом представництва, захисту, здійснення інших видів правової (правничої) допомоги та дій, що мають юридичне значення, згідно з законодавством про види адвокатської діяльності, а Адвокатське бюро зобов`язується виконувати отримані від Клієнта доручення від імені та за рахунок Клієнта в порядку та на умовах, визначених Договором.

Згідно з п. 3.1 Договору від 30.01.2023 оплата за надання правової та/або правничої допомоги на підставі Договору здійснюється у формі гонорару (винагороди).

За умовами п. 3.3 Договору від 30.01.2023 гонорар Адвокатського бюро погоджується за взаємною домовленістю Сторін. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, а також порядок оплати фактичних витрат Адвокатського бюро за виконання доручень Клієнта визначаються додатковою угодою до даного Договору, яка є невід`ємною його частиною та набуває чинності з дня її підписання.

08.11.2023 між ТОВ «Пері Україна» та АБ «Малеванчук та партнери» укладено додаткову угоду №4 до Договору від 30.01.2023, відповідно до п. 1 якої гонорар (винагорода) Адвокатському бюро за надання правової (правничої) допомоги, яка полягає в представництві інтересів Клієнта щодо стягнення з ТОВ «БК «Активінвестбуд» на користь ТОВ «Пері Україна» заборгованості в розмірі 726 330,41 грн з оплати наданих послуг оренди по Договору №СО-21-0001148 оперативної оренди обладнання від 26.07.2021, сторонами цієї Угоди визначена, зокрема, в таких розмірах:

1.1. Збір документів, що стосуються господарського спору (договору оперативної оренди обладнання, первинних бухгалтерських документів, банківських документів) по Договору №СО-21-0001148 оперативної оренди обладнання від 26.07.2021 року - 1000,00 грн;

1.2. Правовий аналіз та вивчення документів, що стосуються господарського спору (договору оперативної оренди обладнання, первинних бухгалтерських документів, банківських документів) по Договору №СО-21-0001148 оперативної оренди обладнання від 26.07.2021 року - 1000,00 грн;

1.3. Підготовка та подання до суду позовної заяви (додатків до позову) про стягнення солідарно з ТОВ «Будівельна компанія «Активінвестбуд» на користь ТОВ «Пері Україна» заборгованості в розмірі 726 330,41 грн з оплати наданих послуг оренди по договору №СО-21-0001148 оперативної оренди обладнання від 26.07.2021 року 5000,00 грн;

1.5. Представництво інтересів Клієнта в судовому засіданні Господарського суду Чернігівської області при розгляді позовної заяви про стягнення заборгованості по договору №СО-21-0001148 оперативної оренди обладнання від 26.07.2021 року в режимі відеоконференції - 4000, 00 грн (одне судове засідання незалежно від того чи відбулося таке засідання з причин, що не залежать від АБ «Малеванчук та партнери»).

З наданих позивачем документів вбачається, що Адвокатським бюро за Договором від 30.01.2023 надано Клієнту правничі послуги, визначені у п. 1.1.-1.3. та 1.5. Додаткової угоди №4, усього на загальну суму 15 000,00 грн.

Факт надання Адвокатським бюро позивачу правничої допомоги на загальну суму 15 000,00 грн підтверджується актами прийому-передачі наданих послуг №15/11/23 від 15.11.2023, № 26/12/23 від 26.12.2023, № 29/12/23 від 29.12.2023, а її характер та обсяг відповідає документам та інформації, що містяться у матеріалах судової справи.

Вказані послуги оплачені позивачем у повному обсязі, на підтвердження чого надано платіжні інструкції від 16.11.2023 на суму 7000,00 грн, від 26.12.2023 на суму 4000,00 грн, від 29.12.2023 на суму 4000,00 грн.

Таким чином, розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, який підтверджений належними доказами, становить 15 000,00 грн.

Заяви про неспівмірність або клопотання про зменшення витрат позивача на професійну правничу допомогу від відповідача до суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки позов задоволено повністю, стягненню з відповідача підлягають витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15 000,00 грн.

У зв`язку з неявкою усіх учасників справи у судове засідання, на підставі ч. 6 ст. 233 та ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України вступна та резолютивна частини додаткового рішення була підписана судом 11.01.2024 у нарадчій кімнаті без їх проголошення.

Керуючись ст. 13, 14, 42, 73-80, 86, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Активінвестбуд» (, вул. Любецька, 155, м. Чернігів, 14021) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Пері Україна (, вул. Об`їзна дорога, 60, м. Бровари, Київська область, 07400) 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 16.01.2024.

Суддя В. В. Шморгун