ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 рокуСправа № 912/1552/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участі секретаря судового засідання Лупенко А.І., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу №912/1552/23

за позовом Міністерства юстиції України, вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001

до відповідачів

1. Громадської організації "Громадянська перспектива", вул. Яновського, 90, м. Кропивницький, 25009

2. Комуністичної партії України, вул. Борисоглібська, 7, м. Київ, 04070

про визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації

Представники

від позивача - Ватульов В.А., витяг з ЄДР (в порядку самопредставництва);

від відповідача 1. - Коваль Р.О., адвокат, ордер серії АІ №1183902 (в режимі відеоконференції);

від відповідача 2. - участі не брав.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

28.08.2023 Міністерство юстиції України подало господарському суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви від 24.08.2023 з вимогами вжити заходи забезпечення позову шляхом:

накладення арешту на нерухоме майно - квартиру загальною площею 42,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 08;

заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування/припинення реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам та інше) щодо об`єкта нерухомого майна - квартири загальною площею 42,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 08.

Ухвалою від 30.08.2023 вказану заяву задоволено. Накладено арешт на нерухоме майно - квартиру загальною площею 42,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 08. Заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування/припинення реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам та інше) щодо об`єкта нерухомого майна - квартири загальною площею 42,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 08.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Міністерства юстиції України до Громадської організації "Громадянська перспектива" та Комуністичної партії України з такими вимогами:

- визнати недійсним договір дарування нерухомого майна - квартири загальною площею 42,3 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, укладений 17.07.2015 між Комуністичною партією України та Громадською організацією "Громадянська перспектива", посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Тітаренко Н.В. та зареєстрований за №393;

- скасувати державну реєстрацію прав Громадської організації "Громадянська перспектива" на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 08;

- покладення судових витрат.

Ухвалою від 18.09.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/1552/23 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 17.10.2023 о 14:00 год та встановив учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Крім того, за клопотанням позивача суд витребував оригінал договору дарування нерухомого майна №393 у приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Тітаренко Н.В., Громадської організації "Громадянська перспектива", Комуністичної партії України.

27.09.2023 на адресу суду від приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Тітаренко Н.В. надійшов лист №01-16/76 від 25.09.2023, до якого додано засвідчену копію витребуваного договору дарування.

17.10.2023 засобами електронного зв`язку (з КЕП) відповідач 1. подав суду клопотання про відкладення розгляду справи.

В підготовчому засіданні 17.10.2023 суд оголосив перерву до 06.11.2023 о 14:00 год.

В підготовчому засіданні 06.11.2023 представник відповідача 1. заявив в усній формі клопотання про відкладення засідання та продовження строку для подання відзиву на позов.

Протокольною ухвалою від 06.11.2023 суд відмовив у задоволенні вказаного клопотання з огляду на те, що встановлений строк для подання відзиву закінчився 06.10.2023, доказів поважності його пропуску відповідачем 1. не надано, мотивована заява або клопотання в письмовій формі про продовження такого строку до суду у встановленому порядку не надходили.

Ухвалою від 06.11.2023 суд продовжив строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів, закрив підготовче провадження у справі №912/1552/23 та призначив справу до судового розгляду по суті на 14.12.2023 об 11:00 год.

17.11.2023 через систему "Електронний суд" відповідач 1. подав суду заяву про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, яка мотивована тим, що оспорюваний правочин стосується цивільних правовідносин між його сторонами та не підлягає у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України розгляду у порядку господарського судочинства.

21.11.2023 відповідач 1. подав суду відзив №36/11-23 від 17.11.2023 на позовну заяву, у якому викладено клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву та в його обґрунтування зазначено про ненадходження позовної заяви на адресу відповідача 1., а зміст вказаної заяви стало відомо відповідачу лише 03.11.2023.

Ухвалою від 14.12.2023 суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача 1. про поновлення строку на подання відзиву, залишив без розгляду відзив №36/11-23 від 17.11.2023 на позов відповідача 1. та відмовив в задоволенні заяви від 17.11.2023 відповідача 1. про закриття провадження у справі.

Протокольною ухвалою від 14.12.2023 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 08.01.2024 о 14:00 год.

Відповідач 2. своїм процесуальним правом на участь в засіданні суду не скористався, уповноважених представників не направив.

Копії ухвал господарського суду в період з 18.09.2023 і по даний час, направлені на адресу відповідача 2., яка є офіційною адресою його місцезнаходження згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, повернуті з довідками відділення поштового зв`язку: "адресат відсутній за вказаною адресою". Зокрема, повернутий органом поштового зв`язку із довідкою з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" з датою на поштовому штемпелі 27.09.2023 поштовий конверт із вкладенням - копією ухвали про відкриття провадження у даній справі від 18.09.2023, якою встановлено відповідачу 2. строк для подання відзиву протягом 15 днів з дня вручення такої ухвали.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, дата невдалої спроби вручити поштовий конверт з ухвалою від 18.09.2023 вважається днем вручення відповідачу 2. судового рішення, таким чином строк для подання відзиву на позов сплив 12.10.2023.

Згідно з ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Водночас, місцезнаходження відповідача 2. суду відоме і на таку адресу направлено ухвали господарського суду в період з 18.09.2023 і по даний час.

Верховний Суд у своїй постанові від 08.04.2019 у справі №922/2887/16 наголошує, що відповідно до ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. Сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, вказує на суб`єктивну поведінку сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвал суду у даній справі відповідачем 2. та повернення їх до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача 2. щодо їх належного отримання та неповідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

Ухвали також направлялись на офіційну електронну адресу.

Таким чином, господарський суд вчинив всі необхідні дії для повідомлення відповідача 2. про дату, час та місце проведення засідання суду.

Окрім того, відповідач 2. мав право та можливість ознайомитись з ухвалами у даній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

З огляду на наведене, відповідач 2. вважається повідомленим про призначене судове засідання належним чином і причини неявки представника відповідача 2. у засідання судом не визнаються поважними.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 08.01.2024 за відсутності представника відповідача 2.

На підставі ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України у зв`язку з неподанням відповідачами відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 08.01.2024 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі, представник відповідача 1. позовні вимоги заперечив.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.

У 2014 році Міністерство юстиції України звернулось до суду з позовом про заборону діяльності Комуністичної партії України у зв`язку із порушенням партією статті 5 Закону України "Про політичні партії в Україні", чинної на момент подання позовної заяви.

Рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі №826/9751/14, яке набрало законної сили 27.07.2022, задоволено позов Міністерства юстиції України до Комуністичної партії України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служби безпеки України, Всеукраїнського об`єднання "Свобода", Радикальної партії Олега Ляшка, Громадської організації "Воля-Громада-Козацтво", Української республіканської партії, ОСОБА_1 , за участю Офісу Генерального прокурора, про заборону діяльності політичної партії. Вказаним рішенням заборонено діяльність Комуністичної партії України, передано майно, кошти та інші активи Комуністичної партії України, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави.

Згідно з п. 2 Порядку переходу у власність держави майна, коштів та інших активів забороненої судом політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.2022 №896 (далі - Порядок), після набрання законної сили рішенням суду про заборону політичної партії, у резолютивній частині якого зазначено про передачу майна політичної партії у власність держави, Мін`юст вживає заходів до розшуку майна політичної партії, зокрема, за відомостями єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Мін`юст.

Міністерством юстиції видано наказ від 07.11.2022 №4964/5 "Про затвердження Переліку майна, коштів та інших активів забороненої судом Комуністичної партії України (ідентифікаційний код 00049147), її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень, що передається у власність держави", до якого вносились відповідні зміни.

За наслідком опрацюванням відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивачем встановлено, що після відкриття 11.07.2014 судом провадження в адміністративній справі про заборону Комуністичної партії України нею відчужено Громадській організації "Громадянська перспектива" квартиру загальною площею 42,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 08, на підставі договору дарування від 17.07.2015 №393, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Тітаренко Н.В.

Позивач у позові наголошує на тому, що договір дарування від 17.07.2015 підлягає визнанню недійсним, як фіктивний, з огляду на те, що сторони при його укладанні знали заздалегідь, що він не буде виконаний, а його укладання спрямовано не на реальне настання наслідків договору дарування, а має на меті уникнення передачі майна у державну власність.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача з позовом до Господарського суду Кіровоградської області про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна від 17.07.2015 та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 08.

В засіданні відповідачем 1. зазначено, що на момент виникнення спірних правовідносин не існувало положень законодавства України щодо переходу у власність держави майна, коштів та інших активів політичної партії у разі заборони судом політичної партії, оскільки оспорюваний позивачем правочин укладено 17.07.2015, а ст. 21 Закону України "Про політичні партії в Україні" доповнена частиною 4 відповідного змісту лише 03.05.2022.

Також відповідач вказує, що на момент виникнення спірних правовідносин не існувало будь-яких обмежень чи передумов відчуження майна, яке було предметом договору дарування від 17.07.2015 на користь будь-якої іншої особи, а не ГО "Громадянська перспектива".

Окрім того, відповідач наголошує, що ГО "Громадянська перспектива" відкрито володіє та користується майном понад вісім років, що підтверджує як реальність, так і дійсність намірів сторін оспорюваного правочину.

За доводами відповідача позивачем не надано жодних доказів та умисно не конкретизовано в чому взагалі та яким чином ОСОБА_2 вплинула на укладення оспорюваного правочину.

Поряд з цим, відповідач стверджує, що позивачем безпідставно пропущено строк позовної давності для оскарження правочину від 17.07.2015.

Розглядаючи спір по суті, суд враховує таке.

Згідно зі ст. 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені положеннями ст. 203 ЦК України, а саме зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У силу приписів ст. 215 ЦК України недодержання особою при вчиненні правочину наведених вимог є правовою підставою для визнання його недійсним у судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

17.07.2015 між Комуністичною партією України (Дарувальник) та ГО "Громадянська перспектива" (Обдаровуваний) укладений договір дарування №б/н, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Тітаренко Н.В. та зареєстрований за №393 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого за цим договором Дарувальник передає квартиру у власність Обдаровуваного безоплатно, а Обдаровуваний приймає цю квартиру.

Відповідно до п. 1.2. Договору предметом цього Договору є квартира, номер АДРЕСА_1 . За даними правовстановлювального документа, реквізити якого вказано в п. 1.3. цього Договору, квартира, яка дарується має загальну площу 42,3 кв.м, житлову площу 24,7 кв.м, складається з коридору 6,7 кв.м, житлової 13,4 кв.м, житлової 11,3 кв.м, кухні 10,9 кв.м.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.08.2023 №344636357 власником квартири, об`єкт житлової нерухомості, опис: загальна площа 42,3 кв.м, житлова площа 24,7 кв.м, квартира складається з 1 - коридору, 2 - житлова, 3 - житлова, 4 - кухня, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є ГО "Громадянська перспектива", код ЄДР 39336747.

Відповідно до ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише "про людське око", знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином.

Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків, які встановлені законом для цього виду правочину (висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі №910/7547/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) зроблено висновок, що "позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якого може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України.

Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, вважає, що така протизаконна ціль, як укладення особою договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним".

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24.07.2019 у справі №405/1820/17 (провадження №61-2761св19) зазначено, що "однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Цивільно-правовий договір (в тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (в тому числі, вироку). Боржник (дарувальник), який відчужує майно на підставі безвідплатного договору на користь своєї матері після пред`явлення до нього позову банку про стягнення заборгованості, діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора, оскільки уклав договір дарування, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Наявність умислу у сторін угоди означає, що вони усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність угоди, що укладалася, та сторони прагнули або свідомо допускали ненастання правових наслідків, обумовлених договором.

Судом встановлено, що рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі №826/9751/14, яке набрало законної сили 27.07.2022, задоволено позов Міністерства юстиції України до Комуністичної партії України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служби безпеки України, Всеукраїнського об`єднання "Свобода", Радикальної партії Олега Ляшка, Громадської організації "Воля-Громада-Козацтво", Української республіканської партії, ОСОБА_1 , за участю Офісу Генерального прокурора, про заборону діяльності політичної партії. Вказаним рішенням заборонено діяльність Комуністичної партії України, передано майно, кошти та інші активи Комуністичної партії України, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави.

Частиною 2 ст. 21 Закону України "Про політичні партії в Україні" у редакції, яка діяла на момент відкриття провадження у справі №826/9751/14, було встановлено, що заборона діяльності політичної партії тягне за собою припинення діяльності політичної партії, розпуск керівних органів, обласних, міських, районних організацій політичних партій, її первинних осередків та інших структурних утворень, передбачених статутом партії, припинення членства в політичній партії.

Згідно з ст. 23 Закону України "Про політичні партії в Україні" у редакції, яка діяла на момент відкриття провадження у справі №826/9751/14, політичні партії припиняють свою діяльність шляхом реорганізації чи ліквідації (саморозпуску) або в разі заборони її діяльності чи анулювання реєстраційного свідоцтва в порядку, встановленому цим та іншими законами України.

Рішення про реорганізацію чи саморозпуск приймається з`їздом (конференцією) політичної партії відповідно до статуту політичної партії. Одночасно з прийняттям такого рішення з`їзд (конференція) політичної партії приймає рішення про використання майна та коштів політичної партії на статутні чи благодійні цілі.

Отже, станом на момент укладення оскаржуваного договору та після відкриття провадження у справі №826/9751/14 Закон України "Про політичні партії в Україні" не містив норм, які б регулювали порядок використання майна та коштів політичної партії, діяльність якої заборонена.

При цьому ч. 3-4 ст. 105 ЦК України у редакції, яка діяла на момент відкриття провадження у справі №826/9751/14, визначено, що суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

За положеннями ч. 1-2 ст. 110 ЦК України у редакції, яка діяла на момент відкриття провадження у справі №826/9751/14, юридична особа ліквідується:

1) за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами;

2) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, за позовом учасника юридичної особи або відповідного органу державної влади;

3) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи в інших випадках, встановлених законом, - за позовом відповідного органу державної влади.

Якщо з позовом про ліквідацію юридичної особи звернувся орган державної влади, ліквідатором може бути призначений цей орган, якщо він наділений відповідними повноваженнями.

Частиною 12 ст. 111 ЦК України у редакції, яка діяла на момент відкриття провадження у справі №826/9751/14, було передбачено, що майно юридичної особи, що залишилося після задоволення вимог кредиторів (у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування), передається учасникам юридичної особи, якщо інше не встановлено установчими документами юридичної особи або законом.

В той же час, як вказано вище, за нормами Закону України "Про політичні партії" заборона діяльності політичної партії тягне за собою припинення діяльності політичної партії, розпуск керівних органів, обласних, міських, районних організацій політичних партій, її первинних осередків та інших структурних утворень, передбачених статутом партії, припинення членства в політичній партії.

Таким чином, станом на момент укладення оскаржуваного договору сторони могли передбачати, що у разі заборони діяльності політичної партії суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи призначить комісію з припинення юридичної особи (ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора, яким може бути орган державної влади, що звернувся з відповідним позовом; управління справами забороненої політичної партії перейде до ліквідатора (ліквідаційної комісії); майно юридичної особи, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, не буде передано учасникам юридичної особи, оскільки членство в політичній партії припинено.

Судом враховується, що розгляд справи №826/9751/14 тривав з 2014 року.

Суд приймає до уваги, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони політичних партій" від 03.05.2022, який набрав чинності 18.05.2022, внесено зміни, зокрема, до Закону України "Про політичні партії в Україні".

Статтю 21 Закону доповнено частиною четвертою, згідно з якою у разі заборони судом політичної партії майно, кошти та інші активи політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень переходять у власність держави, про що зазначається у рішенні суду.

Ураховуючи пряму військову агресію з боку Російської Федерації, зважаючи на антиукраїнську політичну та організаційну діяльність, пропаганду війни, реальні загрози порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підриву її безпеки, а також дії, спрямовані на незаконне захоплення державної влади, демонстрацію проявів колабораціонізму, насильства, поширення відомостей про виправдування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, діяльність Комуністичної партії України, її структурних утворень 05.07.2022 судом заборонено.

Передано майно, кошти та інші активи політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави.

Наслідки прийняття судового рішення про заборону діяльності партії варто розуміти як позбавлення права власності на майно, що є санкцією за вчинення правопорушення, що передбачена законом.

Як зазначалося вище, перехід належного партії та її структурним утворенням майна, коштів та інших активів у власність держави забезпечує Мін`юст, який виступає кредитором у спірних правовідносинах.

Судом встановлено, що укладання договору дарування від 17.07.2015 між Комуністичною партією України та ГО "Громадянська перспектива" відбувалося після відкриття 11.07.2014 провадження у справі №826/9751/14.

Крім того, за твердженням позивача, набувачем за спірним договором стала ГО "Громадянська перспектива" керівником якої є ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка змінила прізвище на "Компацька" та яка була обрана членом керівних органів Комуністичної партії України на підставі постанови 42 з`їзду Комуністичної партії України від 22.06.2008, постанови 44 з`їзду Комуністичної партії України від 19.06.2011, що свідчить про пов`язаність осіб правочину та спільну реалізацію ними волевиявлення на свідоме зловживання правом на шкоду іншій особі, оскільки діючи недобросовісно та зловживаючи правами на шкоду позивачу, як кредитору, мали спільний умисел на використання правочину з укладання договору дарування виключно з метою уникнення звернення стягнення на майно другого відповідача внаслідок заборони діяльності його партії за рішенням суду.

За таких обставин спірний договір кваліфікований судом, як правочин, який не був спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, тобто, як фіктивний правочин.

Враховуючи викладене вище у своїй сукупності, договір дарування, укладений 17.07.2015 між Комуністичною партією України та ГО "Громадянська перспектива" підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Оскільки під час розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині визнання спірного договору дарування від 17.07.2015 недійсним, в силу ст. 216 ЦК України вказаний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

За таких обставин, вимоги позивача про скасування державної реєстрації прав ГО "Громадянська перспектива" на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 08, також підлягають задоволенню.

Враховуючи, що саме на Міністерство юстиції України покладені повноваження щодо вжиття заходів стосовно розшуку майна забороненої політичної партії, складення та затвердження переліку її майна, переданого у власність держави, відтак Міністерство юстиції України є належним позивачем у справі.

Реалізуючи свої повноваження, Міністерство юстиції України, як представник держави, після отримання відомостей щодо переліку майна забороненої судом Комуністичної партії України, з метою повернення такого майна у власність держави та запобіганню незаконного його відчуження, звернулось до суду з даним позовом.

На переконання суду, на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів у їх сукупності, позивачем доведено наявність порушеного права держави, що підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання недійсним оспорюваного правочину та скасування державної реєстрації речових прав відповідача 1. на спірне нерухоме майно.

Відповідачем 1. заявлено про застосування строку позовної давності при ухваленні рішення по даній справі, оскільки позивач звернувся до суду з позовом тільки у вересні 2023 року, в той час як оспорюваний правочин укладено 17.07.2015.

Позивач зазначив про помилкову позицію відповідача 1. про сплив строку позовної давності, з врахуванням дати ухвалення рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі №826/9751/14 та дати набрання ним законної сили - 27.07.2022, а також Порядку переходу у власність держави майна, коштів та інших активів забороненої судом політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.2022 №896, в якому визначено механізм та суб`єкт владних повноважень, який вживає заходів до розшуку майна політичної партії, а саме - Міністерства юстиції України. Таким чином, строк позовної давності у даному випадку не пропущений.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу України).

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 256, 261 Цивільного кодексу України позовна давніть є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звернутися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

При цьому, як у випадку пред`явлення позову особою, право якої порушено, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою особою, відлік позовної давності обчислюється з того моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Частиною 1 ст. 261 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, перебіг строку позовної давності пов`язаний не з моментом відповідного порушення прав особи, а з моментом, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.11.2019 у справі №914/3224/16.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники.

Аналіз стану поінформованості особи, вираженого дієсловами "довідалася" та "могла довідатися" у ст. 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Європейський суд з прав людини у справі "Фінікарідов проти Кіпру" зазначив, що механізм застосування позовної давності повинен корелювати із суб`єктивним фактором, а саме обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права.

А у справі "Богдель проти Литви" ЄСПЛ підтримав позицію Верховного Суду Литви про те, що позовна давність починається із дня, коли відповідний орган "здобув достатні докази для того, щоб довести, що публічний інтерес було порушено".

Як вбачається з матеріалів справи спірний договір дарування нерухомого майна укладено 17.07.2015.

Рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі №826/9751/14, яким заборонено діяльність Комуністичної партії України, передано майно, кошти та інші активи Комуністичної партії України, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави, набрало законної сили - 27.07.2022.

Позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання недійсними договору, скасування державної реєстрації - 11.09.2023.

Відповідно до п. 1 Порядку переходу у власність держави майна, коштів та інших активів забороненої судом політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.2022 №896, цей порядок визначає механізм виконання рішення суду про заборону політичної партії в частині переходу у власність держави майна, коштів та інших активів забороненої судом політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень (далі - майно політичної партії).

Пунктами 2, 3 вказаного Порядку визначено механізм та суб`єкт владних повноважень, який вживає заходів до розшуку майна політичної партії, а саме - Міністерство юстиції України. Міністерство юстиції України вживає заходів до розшуку майна політичної партії, зокрема, за відомостями єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України. За результатами заходів із розшуку майна політичної партії Міністерство юстиції України складає та затверджує перелік майна політичної партії, переданого у власність держави.

Як вже зазначено, під час опрацювання відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.08.2023 №342920369) Міністерством юстиції України установлено, що власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 08, є Громадська організація "Громадянська перспектива".

Тобто, Міністерство юстиції України, діючи в межах своїх повноважень, вживаючи заходів з розшуку майна політичної партії, могло дізнатись про його наявність, тільки після набрання рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі №826/9751/14 законної сили та затвердження Порядку переходу у власність держави майна, коштів та інших активів забороненої судом політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень - не раніше 27.07.2022.

Отже, у суду немає підстав застосовувати наслідки спливу строку позовної давності, оскільки такий строк не порушено.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У ч. 1-3 ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Отже, з огляду на викладене вище у своїй сукупності, суд дійшов висновку, що доводи, якими позивач обґрунтовував позовні вимоги, знайшли своє підтвердження, більш того, відповідачами спростовані не були, у зв`язку з чим, суд й дійшов висновку, що позов Міністерства юстиції України підлягає задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про дію заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 30.08.2023, суд зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 145 ГПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Таким чином, оскільки позовні вимоги Міністерства юстиції України в даній справі суд задовольнив, при цьому вжиті заходи забезпечення позову є гарантією виконання рішення суду і потреба у забезпеченні позову на час ухвалення рішення не відпала, такі заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили відповідно до ч. 7 ст. 145 ГПК України.

Витрати по сплаті судового збору понесені позивачем при поданні позовної заяви до суду у розмірі 5 368,00 грн та витрати по сплаті судового збору за звернення із заявою про вжиття заходів забезпечення позову 1 342,00 грн, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідачів.

Керуючись ст. 74, 76-77, 123, 129, 145, 233, 236-241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір дарування нерухомого майна - квартири загальною площею 42,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 17.07.2015 між Комуністичною партією України (код ЄДР 00049147, вул. Борисоглібська, 7, м. Київ, 04070) та Громадською організацією "Громадянська перспектива" (код ЄДР 39336747, вул. Яновського, 90, м. Кропивницький, 25009), посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Тітаренко Н.В. та зареєстрований за №393.

Скасувати державну реєстрацію прав Громадської організації "Громадянська перспектива" (код ЄДР 39336747, вул. Яновського, 90, м. Кропивницький, 25009) на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 08.

Стягнути з Громадської організації "Громадянська перспектива" (код ЄДР 39336747, вул. Яновського, 90, м. Кропивницький, 25009) на користь Міністерства юстиції України (код ЄДР 00015622, вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001) 3 355,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Комуністичної партії України (код ЄДР 00049147, вул. Борисоглібська, 7, м. Київ, 04070) на користь Міністерства юстиції України (код ЄДР 00015622, вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001) 3 355,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити позивачу (до Електронного кабінету), Громадській організації "Громадянська перспектива" (до Електронного кабінету представника), Комуністичній партії України (вул. Борисоглібська, 7, м. Київ, 04070; ).

Повне рішення складено 15.01.2024.

Суддя В.Г. Кабакова