ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2024 Справа № 917/1982/23

м. Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., при секретарі судового засідання Білій І.М., розглянувши матеріали

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЯК» (ідентифікаційний , село Соснівка, Гадяцький район, Полтавська область, 37352)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДВК АГРО», (ідентифікаційний , вул. Гагаріна, 31, село Новий Калкаїв, Семенівський район, Полтавська область, 38211)

про стягнення 50 000,00 грн

Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до cт. 247 ГПК України.

Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 50 000,00 грн боргу, який утворився на підставі договору поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 3 від 06.06.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем договірних зобов`язань, а саме не повернення у визначені договором строки коштів, у зв`язку з чим позивач вказує на існування заборгованості.

Згідно з ухвалою від 08.11.2023 суд залишив позовну заяву без руху.

Позивач у визначений судом термін усунув недоліки позовної заяви. Згідно з ухвалою від 14.11.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала суду від 14.11.2023 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі направлялась відповідачу до електронного кабінету 14.11.2023, що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного листа.

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позов не подав.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки необхідних для вирішення спору доказів у справі достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

06.06.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАЯК» (Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДВК АГРО» (Позичальник) укладений договір про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 3 (далі Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору Кредитор надає Позичальнику безвідсоткову фінансову допомогу під якою сторони розуміють грошові кошти надані Кредитором Позичальнику у користування, у розмірі та на строк, що визначені у цьому Договорі.

Сторони домовились, що фінансова допомога, що надається за цим договором, є безвідсотковою (п. 1.2 Договору).

Згідно з п. 3.1 Договору Кредитор надає Позичальнику фінансову допомогу в розмірі 50 000,00 грн.

Згідно з п. 4.3. Договору Кредитор надає Позичальнику фінансову допомогу на строк до 16 червня 2023 року.

Згідно з п. 8.4. Договору строк, вказаний у п. 4.3. Договору, може бути продовжений за згодою сторін, шляхом підписання сторонами відповідної додаткової угоди.

Згідно з п. 8.7. Договору цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2023 року.

На виконання положень договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 3 від 06.06.2023 року, Кредитор - ТОВ «МАЯК» перерахував на користь Позичальника ТОВ «ДВК АГРО» поворотну фінансову допомогу у розмірі 50 000,00 грн.

Перерахування коштів підтверджується платіжною інструкцією № 4318 від 06.06.2023 року на суму 50 000,00 грн. В графі «призначення платежу» платіжної інструкції зазначено: «поворотна безвідсоткова фінансова допомога по Договору №3 від 06.06.2023 без ПДВ».

Отримання від позивача коштів у розмірі 50 000, 00 грн відповідачем не заперечується.

Отже, взяті на себе зобов`язання за Договором в частині надання коштів позивач виконав належним чином.

Докази повернення вказаної суми позивачу станом на момент розгляду справи в суді сторонами не надані.

Як встановлено судом, в п. 4.3. Договору сторони узгодили, що строк повернення фінансової допомоги не пізніше 16.06.2023.

Матеріали справи не містять доказів узгодження сторонами нового строку повернення коштів, таким чином, згідно з ч. 2 ст. 252 ЦК України останнім днем повернення позики є 16.06.2023, а з 17.06.2021 відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Виходячи з визначення у договорі поворотної фінансової допомоги вона за своєю суттю є договором безпроцентної позики та регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), в тому числі, параграфом 1 глави 71.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Докази визнання Договору від 06.06.2023 № 3 недійсним в судовому порядку в матеріалах справи відсутні.

Взяті на себе договірні зобов`язання щодо повернення коштів у визначені строки відповідач належним чином не виконав, станом на момент звернення з позовом до суду основний борг становить 50 000,00 грн.

Строк на який укладався Договір закінчився, проте, згідно норм Цивільного кодексу України (п. 4. ст. 631) закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за Договором, відповідач факт наявності заборгованості не заперечує, доказів повернення коштів у визначений строк та у повному обсязі матеріали справи не містять, тому позовні вимоги про стягнення 50 000,00 грн основного боргу підлягають задоволенню повністю.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, надано можливість сторонам обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 232-233, 237-238 ГПК України

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДВК АГРО», (ідентифікаційний , вул. Гагаріна, 31, село Новий Калкаїв, Семенівський район, Полтавська область, 38211) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЯК» (ідентифікаційний , село Соснівка, Гадяцький район, Полтавська область, 37352) 50 000,00 грн основного боргу; 2684,00 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

4. Копію рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Суддя Пушко І.І.