ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2024 р. Справа№ 910/6449/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко А.І.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2023 (повний текст складено 11.08.2023)

у справі №910/6449/23 (суддя С.А. Ковтун)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»

до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»

про стягнення 122 050,57 грн,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі, позивач або Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня № 3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі, відповідач або Комунальне підприємство) про стягнення 122 050,57 грн, з яких: 83 167,86 грн основного боргу за поставлений природний газ за листопад-грудень 2021 року, 11 483,66 грн пені, 2 974,83 грн 3% річних та 24424,22 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов типового Договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» в частині своєчасної оплати за поставлений природний газ у період з 01.11.2021 по 30.11.2021 та з 02.12.2021 по 12.12.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2023 залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (далі, третя особа).

Короткий зміст оскарженого рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.06.2023 у справі №910/6449/23 задоволено повністю позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Присуджено до стягнення з Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» 83 167,86 грн боргу, 11 483,66 грн пені, 2 974,83 грн 3% річних, 24 424,22 грн інфляційних втрат, 2 684,00 грн судового збору.

Приймаючи вказане рішення, місцевий господарський суд зазначив, що відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015, договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. Такий договір не потребує двостороннього підписання.

Суд дійшов висновку, що позивачем, як постачальником «останньої надії», на підставі належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України доведено факт постачання відповідачу природного газу в період з 01.11.2021 по 30.11.2021 на суму 30021,60 грн (1,78700 тис.куб.м) та в період з 02.12.2021 по 12.12.2021 на суму 53 146,26 грн (1,14944 тис.куб.м).

Відповідачем, у свою чергу, не надано до суду належних доказів на підтвердження оплати ним суми основного боргу в розмірі 83 167,86 грн, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення основного боргу підлягають задоволенню.

Оскільки відповідач допустив порушення строків оплати за отриманий природний газ, суд, перевіривши надані позивачем розрахунки, дійшов також висновку про обґрунтованість заявлених до стягнення з відповідача на підставі статті 625 Цивільного кодексу України 2 974,83 грн 3% річних, 24 424,22 грн інфляційних втрат за період з 01.01.2022 по 31.03.2023 та пені на підставі пункту 4.5. договору в сумі 11 483,66 грн за період з 01.01.2022 по 31.07.2022.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 28.08.2023 (про що свідчить поштовий ідентифікатор Укрпошти на конверті) Комунальне некомерційне підприємство «Київська міська клінічна лікарня № 3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2023 у справі №910/6449/23 та ухвалити нове, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у справі №910/6449/23 залишити без задоволення; витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покласти на позивача; судові витрати у вигляді сплати судового збору на суму 4 026,00 грн за подання апеляційної скарги покласти на позивача.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до наступного:

- позивачем не надано суду законних підтверджень з посиланням на нормативно-правові акти того, що договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання;

- відповідач отримував послуги з постання природного газу від ТОВ «Екотехінвест» згідно Договору №1555 від 05.02.2021 (строк дії закінчився 15.10.2021), а у листопаді-грудні 2021 року (спірному періоді) на підставі Договору №25-1045/21-БО-Т від 09.11.2021, укладеного із Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», а з не позивачем. У період з 15.10.2021 до 11.11.2021 газ відповідачем не споживався, що підтверджується додатковою угодою №3 від 23.09.2022 до Договору №25-1045/21-БО-Т від 09.11.2021. Отже, у спірному періоді відповідач мав інших постачальників, а положення пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015 в даному випадку не діють.

У тексті апеляційної скарги апелянтом викладено також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2023 у справі №910/6449/23, яке мотивоване тим, що рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2023 у справі №910/6449/23 скаржник отримав 17.08.2023.

Узагальнені доводи та заперечення позивача

У відзиві на апеляційну скаргу, поданому до суду електронною поштою 22.09.2023, позивач просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач наголошує, що у зв`язку з відсутністю постачання природного газу відповідачу іншим постачальником Оператором газотранспортної системи за участю Операторів газорозподільних систем об`єми спожитого відповідачем (бюджетна установа) природного газу в період з 29.10.2021 по 31.10.2021, з 01.11.2021 по 30.11.2021 та з 02.12.2021 по 12.12.2021 автоматично було включено до портфеля постачальника «останньої надії» - ТОВ «ГК «Нафтогаз України» і, відповідно, спожитий газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Щодо доводів скаржника про отримання послуг з постачання природного газу у спірному періоді від Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» позивач наголосив на тому, що факт початку постачання природного газу пов`язується із вчинення певних дій щодо зміни постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС. Такі умови передбачені і в Типовому договорі постачання природного газу постачальником «останньої надії» (пункт 11.3.), і в Договорі №25-1045/21-БО-Т від 09.11.2021 з іншим постачальником - ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (пункт 3.2.). Однак, у спірному періоді відповідач отримував газ саме від позивача, договір із постачальником «останньої надії» не розривав, продовжив споживати газ за ним.

Позивач стверджує, що у його діях відсутні будь-які порушення нормативно-правових актів, що регулюють діяльність на ринку природного газу, оскільки відповідач з огляду на відсутність постачальника та необхідність у забезпеченні його природним газом для покриття власних потреб, був автоматично включений до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на Інформаційній платформі Оператора ГТС.

Також позивач у відзиві звернув увагу суду на останню судову практику Верховного Суду в аналогічному спорі - постанова від 14.06.2023 у справі №904/2867/22.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2023 апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2023 у справі №910/6449/23 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Скрипка І.М.

Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/6449/23, відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2023 у справі №910/6449/23 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

11.09.2023 матеріали справи №910/6449/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2023 у справі №910/6449/23, розгляд справи, враховуючи частину 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), оскільки предметом розгляду у справі є вимоги про стягнення 122 050,57 грн, а отже вказана справа відноситься до малозначних у розумінні положень пункту 1 частини 5 статті 12 та частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України. Щодо клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду в даній справі, то останнє судом не розглядалося, оскільки апеляційна скарга була подана у двадцятиденний строк з дня складення його повного тексту.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження (довідки про доставку ухвали в електронному вигляді до електронного кабінету позивача в системі «Електронний суд» та повідомлень про вручення поштових відправлень відповідачу та третій особі), а також закінчення встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 процесуальних строків на подачу відзиву, заперечення на відзив, всіх заяв та клопотань, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (позивач, постачальник) відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 04.07.2017 №880 здійснює ліцензоване постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №917-р від 22.07.2020 ТОВ «ГК «Нафтогаз України» визначено постачальником «останньої надії» на ринку природного газу.

Відповідно до пункту 26 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» №329-VIII від 09.04.2015 постачальник «останньої надії» - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

26.10.2021 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 №1102 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 №809 та від 09.12.2020 №1236», відповідно до якої (пункт 2), з метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального періоду 2021/22 року акціонерному товариству «Магістральні газопроводи України», товариству з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», оператором газорозподільних систем:

- забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи, за участю операторів газорозподільних систем, до портфеля постачальника «останньої надії» обсягів природного газу, спожитих з 01 жовтня 2021 року бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалось жодним постачальником;

- забезпечити безумовне відновлення газопостачання бюджетних установ (у значенні Бюджетного кодексу України), закладів охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладів охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо);

- забезпечити внесення операторами газорозподільних систем до інформаційної платформи оператора газотранспортної системи інформації щодо всіх захищених споживачів, приєднаних до газорозподільної системи, із зазначенням відповідної категорії, до якої належить такий споживач: побутові споживачі; бюджетні установи (в значенні Бюджетного кодексу України); заклади охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та заклади охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо); виробники теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива.

Акціонерному товариству «НАК «Нафтогаз України» разом із Міністерством розвитку громад та територій, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, юридичним особам теплоенергетики державної та комунальної форм власності мають забезпечити, зокрема, укладення до 01.12.2021 договорів постачання газу між бюджетними установами (у значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо), закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо) та постачальником «останньої надії».

Комунальне некомерційне підприємство «Київська міська клінічна лікарня №3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (відповідач, споживач) є бюджетною установою (у значенні Бюджетного кодексу України).

У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі - оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 01.11.2021 по 30.11.2021 в розмірі 1 787,00 тис.м.куб. та з 02.12.2021 по 12.12.2021 в розмірі 1 149,44 тис.м.куб. автоматично включено до портфеля постачальника «останньої надії» - Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Факт включення відповідача до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу, спожитого відповідачем у спірному періоді, до портфеля постачальника «останньої надії» підтверджується, зокрема, листом Оператора ГТС України від 27.09.2022 №ТОВВИХ-22-10366; інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від Оператора ГРМ; а також відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС України щодо споживача з ЕІС-кодом 56ХS00005BJQM00Z (у вигляді принтскрину з особистого кабінету ПОН на інформаційній платформі Оператора ГТС).

Позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату заборгованості за спожитий газ непобутовим споживачем постачальнику «останньої надії» у сумі 83 167,86 грн, яка була направлена 14.06.2022, що підтверджується відміткою штемпеля Укрпошти на списку розсилки поштової кореспонденції, поштовою квитанцією та описом вкладення.

Вказана заборгованість відповідачем погашена не була, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із позовом у даній справі про стягнення з відповідача 83 167,86 грн основного боргу за типовим договором постачання природного газу постачальником «останньої надії» б/д б/н та за порушення виконання грошового зобов`язання 11 483,66 грн пені за період з 01.01.2022 по 31.07.2022, 2 974,83 грн 3% річних за період з 01.01.2022 по 31.03.2023 та 24 424,22 грн інфляційних втрат за період з 01.01.2022 по 31.03.2023.

Заперечуючи проти позову, відповідач стверджує, що позивачем не надано обґрунтування та правових підстав, які б підтверджували зобов`язання відповідача сплатити позивачу заявлену до стягнення суму, договір на постачання природного газу із позивачем відповідачем не підписувався, у спірному періоді відповідач отримував природний газ від Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг».

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із наступних підстав.

Правове регулювання технічних, організаційних, економічних та правових засад функціонування газотранспортної системи України здійснюється Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП №2493 від 30.09.2015 (зареєстровано МЮУ за №1378/27823) (далі - Кодекс ГТС у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно пункту 1 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 (далі - Правила постачання природного газу), та за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді. Постачальник, крім постачальника «останньої надії», не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника в розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

Відповідно до пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання, які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником «останньої надії» та випадків, передбачених пунктом 6 цієї глави) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем. Реєстрація споживача в Реєстрі споживачів постачальником «останньої надії» здійснюється на період, що не може перевищувати граничний строк постачання, визначений Законом України «Про ринок природного газу» та Правилами постачання природного газу. Реєстрація постачальником, крім постачальника «останньої надії», побутового споживача здійснюється на безстроковий період.

Згідно частини 2 статті 15 Закону України «Про ринок природного газу» постачальник «останньої надії» постачає природний газ споживачу протягом строку, який не може перевищувати 60 діб та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії».

У випадку постачання природного газу постачальником «останньої надії» кінцева дата постачання визначається автоматично інформаційною платформою оператора газотранспортної системи відповідно до граничного строку постачання, визначеного Законом України «Про ринок природного газу» та Правилами постачання природного газу (абз. 4 пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Дата початку постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії» визначається в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі (абз. 9 пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Інформаційна платформа щоденно до 06:00 UTC (08:00 за київським часом) години для зимового періоду та 05:00 UTC (08:00 за київським часом) години для літнього періоду газової доби надсилає операторам газорозподільних систем, оператору газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та постачальнику «останньої надії» перелік ЕІС-кодів споживачів, які були в попередній газовій добі зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» (абз. 12 пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику «останньої надії» через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача; назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими); поштову адресу об`єкта споживача (абз. 13 пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Для здійснення діяльності постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі забезпечується функціонування окремого Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» (абз. 15 пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Як уже зазначалося, факт включення відповідача до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу, спожитого відповідачем у спірному періоді, до портфеля постачальника «останньої надії» підтверджується, зокрема, листом Оператора ГТС України від 27.09.2022 №ТОВВИХ-22-10366; інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від Оператора ГРМ; а також відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС України щодо споживача з ЕІС-кодом 56ХS00005BJQM00Z (у вигляді принтскрину з особистого кабінету ПОН на інформаційній платформі Оператора ГТС).

Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів.

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається в випадках, передбачених пунктом 3 цього розділу, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання. На письмове звернення споживача постачальник «останньої надії» зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня отримання такого письмового звернення надати споживачу підписаний уповноваженою особою постачальника примірник договору постачання природного газу.

Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

З огляду на наведені норми Правил постачання, доводи скаржника про неукладання договору з позивачем, оскільки такий не був підписаний у двосторонньому порядку, є безпідставними.

Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» (надалі - Договір) затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2501.

Так, відповідно до пункту 2.1. Договору постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Згідно з пунктом 3.1. Договору постачання природного газу споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що період безперервного постачання природного газу постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу споживачу постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору.

Відповідно до підпункту 4.2. розділу IV Договору об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора ГТС та доведені споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Згідно з підпунктом 1 пункту 5.1. та підпунктом 1 пункту 5.2. Договору споживач має право отримувати природний газ на умовах, зазначених у договорі та зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами договору.

Пунктом 8.1. Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену договором та чинним законодавством.

У пункті 8.2. Договору сторони передбачили, що постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, а споживач відшкодовує збитки, понесені постачальником, виключно у разі: порушення споживачем строків розрахунків з постачальником - в розмірі, погодженому сторонами в договорі; відмови споживача надати представнику постачальника доступ до свого об`єкта, що завдало постачальнику збитків, - в розмірі фактичних збитків постачальника.

У пункті 11.1. Договору передбачено, що договір набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу постачальником. Розірвання (припинення дії) договору не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість постачальнику за договором.

Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу XIІ Кодексу газотранспортної системи у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.

Отже, позивач проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС.

Так, згідно наявних у матеріалах справи доказів, обсяг природного газу, використаний споживачем з ЕІС-кодом 56ХS00005BJQM00Z (відповідачем), становить, зокрема:

- у період з 01.11.2021 по 30.11.2021 - 1, 78700 тис.м.куб.

- у період з 02.12.2021 по 12.12.2021 - 1, 14944 тис.м.куб.

Згідно пункту 4.1. розділу IV Договору постачальником «останньої надії» постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для Сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення Постачальником на власному сайті.

З 01.10.2021 ціна природного газу, що постачається постачальником «останньої надії» щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника "останньої надії", затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 30.09.2015 №809 в редакції Постанови КМ №1102.

Цією ж Постановою КМ №1102 на період постачання з 01.10.2021 по 30.11.2021 встановлено граничний розмір ціни природного газу для бюджетних організацій, яка не може перевищувати 16,8 грн за 1 куб.м. з урахуванням податку на додану вартість (далі - ПДВ).

Протягом жовтня-листопада 2021 року розрахована за формулою ціна природного газу перевищувала 16,8 грн за куб.м., отже, у цей період застосовується гранична ціна в 16,8 грн за куб.м.

З 01.12.2021 ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов договору опублікована/оприлюднена на сайті позивача за посиланням https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price.

Розрахунок за поставлений постачальником «останньої надії» природний газ здійснюється споживачем в установлений договором термін (пункт 8 розділу VI Правил постачання природного газу).

Виходячи з умов пунктів 4.3. та 4.4. Договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено).

Споживач, у свою чергу, зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3. цього Договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Доданими до позовної заявами реєстрами відправки рекомендованої поштової кореспонденції та поштовими квитанціями підтверджується, що позивачем направлялись на адресу відповідача наступні рахунки: №32700 на суму 30 021,60 грн (за спожитий природний газ обсягом 1,78700 тис.м.куб. у листопаді 2021 року) та №1765 на суму 53 146,26 грн (за спожитий природний газ обсягом 1,14944 тис.м.куб. у грудні 2021 року) разом із актами приймання-передачі природного газу.

Отже, позивачем як постачальником «останньої надії» на підставі належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України доведено факт постачання відповідачу природного газу в період з 01.11.2021 по 30.11.2021 та з 02.12.2021 по 12.12.2021 загальною вартістю 83 167,86 грн.

Згідно пункту 4.4. Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3. цього Договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Згідно статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, виходячи з умов пункту 4.4. Договору, відповідач мав розрахуватись за спожитий природний газ у листопаді 2021 року в строк по 31.12.2022 (оплату прострочено з 01.01.2022), а за грудень 2021 року в строк до 31.01.2022 (оплату прострочено з 01.02.2022).

Відповідачем, втім, не надано суду належних доказів на підтвердження оплати суми основного боргу в розмірі 83 167,86 грн у повному обсязі або частково.

Відповідач під час розгляду справи судом першої інстанції та в апеляційній скарзі зазначає про відсутність у позивача підстав для стягнення з нього зазначених коштів, оскільки він отримував послуги з постання природного газу від ТОВ «Екотехінвест» згідно Договору №1555 від 05.02.2021, а у листопаді-грудні 2021 року на підставі Договору №25-1045/21-БО-Т від 09.11.2021, укладеного із Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», а з не позивачем. У період з 15.10.2021 до 11.11.2021 газ відповідачем не споживався, що підтверджується додатковою угодою №3 від 23.09.2022 до Договору №25-1045/21-БО-Т від 09.11.2021. Отже, як стверджує відповідач, у спірному періоді він мав інших постачальників, а положення пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) №2496 від 30.09.2015 в даному випадку не діють.

Із цього приводу колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до Правил постачання діючий постачальник - постачальник природного газу, до реєстру споживачів якого включений cпоживач у відповідному періоді постачання.

Період постачання природного газу відповідачу за Договором №1555 від 05.02.2021 із ТОВ «Екотехінвест» не збігається зі спірним періодом постачання природного газу позивачем (згідно додаткової угоди №20 до даного договору останній діяв до 15.10.2021), а тому посилання відповідача на нього є недоцільними.

Щодо постання природного газу відповідачу від Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», колегією суддів встановлено, що між відповідачем та вказаним товариством дійсно було укладено Договір на постачання природного газу №25-1045/21-БО-Т від 09.11.2021, строк дії якого з 09.11.2021 по 31.12.2022.

Водночас, згідно пункту 3.2. Договору на постачання природного газу №25-1045/21-БО-Т від 09.11.2021 постачання газу за цим Договором здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС.

Згідно пункту 11.3. Типового договору протягом строку дії цього Договору споживач має право укласти договір постачання природного газу з іншим постачальником. У такому випадку цей договір достроково припиняється по завершенню газової доби, що передує газові добі початку постачання новим постачальником (згідно з даними інформаційної платформи Оператора ГТС).

Отже, факт початку постачання природного газу іншим постачальником пов`язується з вчиненням певних дій щодо зміни постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС.

Однак, відповідач не надав суду жодного доказу того, що у спірний період з 01.11.2021 по 30.11.2021 та з 02.12.2021 по 12.12.2021 він був включений до реєстру споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», а тому відбулось автоматичне включення оператором ГТС до портфеля постачальника «останньої надії» обсягів природного газу, спожитих відповідачем, який є бюджетною установою, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Із наданих до суду першої інстанції письмових пояснень ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» вбачається, водночас, що відповідача було зареєстровано як споживача в реєстрі споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» з датою початку постачання з 13.12.2021 (дата, яка не охоплюється заявленим позивачем періодом).

Крім того, як вірно наголошує позивач, відповідач у спірному періоді не скористався правом на розірвання в односторонньому порядку типового договору на поставку природного газу постачальником «останньої надії», шляхом надання постачальнику «останньої надії» письмового повідомлення про відмову від постачання природного газу в порядку, встановленому п.9 розділу VI Правил постачання природного газу (в редакції чинній на момент існування спірних правовідносин).

Виходячи з вищевикладеного, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є позовні вимоги ТОВ «ГК «Нафтогаз України» про стягнення з відповідача основної заборгованості за поставлений природний газ вартістю 83 167,86 грн.

З огляду на порушення відповідачем грошових зобов`язань по оплаті вартості природного газу в указаному періоді в сумі 83 167,86 грн позивачем також було нараховано та заявлено до стягнення в межах даного позову 11 483,66 грн пені за період з 01.01.2022 по 31.07.2022, 2 974,83 грн 3% річних за період з 01.01.2022 по 31.03.2023 та 24 424,22 грн інфляційних втрат за період з 01.01.2022 по 31.03.2023.

Із приводу цієї частини позовних вимог колегія суддів зазначає наступне.

Прострочення з оплати, виходячи із умов пункту 4.4. Типового договору, за спожитий природний газ у листопаді 2021 року настало з 01.01.2022, а за грудень 2021 року - з 01.02.2022.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань від простроченої суми не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові, в тому числі, від знецінення грошової одиниці за час такого користування.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 2 статті 217 Господарського кодексу України установлено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Статтею 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пункту 4.5. Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» в разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором, він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Судом першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів, перевірено розрахунки позивача щодо нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат та вірно встановлено, що їх розмір за заявлені періоди є правомірним, обґрунтованим та таким, що підтверджується матеріалами справи; розрахунок позивача - арифметично вірний.

Отже, з огляду на доведеність факту порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань перед позивачем, заявлені ним позовні вимоги про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими і також підлягають задоволенню.

Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, чого скаржниками зроблено не було.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Доводи апеляційної скарги Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про необґрунтованість задоволених судом позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду в оскаржуваній частині.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі в оскаржуваній частині обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за її подання згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2023 у справі №910/6449/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2023 у справі №910/6449/23 залишити без змін.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Комунальне некомерційне підприємство «Київська міська клінічна лікарня №3» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Матеріали справи №910/6449/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді І.М. Скрипка

А.І. Тищенко