ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/4714/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 149; )
до Куньєвської сільської ради (64323, Харківська обл., Ізюмський р-н, с. Куньє, вул. Миру, 4-А; )
про стягнення заборгованості
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

08.11.2023 Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Куньєвської сільської ради, в якій просить суд стягнути з Куньєвської сільської ради заборгованість у загальному розмірі 280 820,61 грн., з яких: заборгованість з оплати послуг з розподілу електричної енергії у розмірі 232 159,19 грн., заборгованість з оплати послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії у розмірі 6 393,49 грн., пені у розмірі 19 235,94 грн., 3 % річних у розмірі 4 435,23 грн., інфляційні збитки за порушення строків оплати за надану послугу з розподілу електричної енергії у розмірі 18 596,76 грн., а також покласти витрати зі сплати судового збору на відповідача.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині оплати вартості послуг з розподілу електричної енергії та послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, отриманих на підставі договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №61-469 від 01.01.2019 та договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, який є Додатком №10 до договору на надання послуг з розподілу електричної енергії №61-469 від 01.01.2019.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.11.2023 прийнято позовну заяву Акціонерного товариства "Харківобленерго" до Куньєвської сільської ради про стягнення заборгованості до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/4714/23. Вирішено розгляд справи №922/4714/23 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

12.01.2024 через кабінет Електронного Суду від представника позивача найшло клопотання (вх.№947 від 12.01.2024) про долучення доказів, в якому просить суд долучити до матеріалів справи примірник договору про надання про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, який є додатком №10 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №61-469.

В обґрунтування клопотання представники позивача зазначив, що під час подання позову позивачем випадково не було надано до суду примірник договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, який є додатком №10 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №61-469. Вказаний додаток №10, є невід`ємною частиною договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №61-469 та вважається укладеним на підставі п.1.1.2 ПРРЕЕ з моменту приєднання споживача до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №61-469 на основі Типового договору про надання про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, форма котрого затверджена Правилами роздрібного ринку електричної енергії (додаток №2) та розміщена в публічному доступі в інтернет мережі, режим доступу: https://www.oblenergo.kharkov.ua/uk.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що предметом цього позову є, зокрема, заборгованість з оплати вартості послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, отриманих на підставі договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, який є Додатком №10 до договору на надання послуг з розподілу електричної енергії №61-469 від 01.01.2019, та який представник позивача просить долучити до матеріалів справи.

Відповідно до положень частини 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, згідно з частиною 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими та електронними доказами, відповідно до частини другої наведеної норми.

За загальним правилом обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами тягаря доказування визначається предметом спору.

Відповідно до вимог частини 2 статті 80 ГПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (ч.5 ст.80 ГПК України).

Водночас, згідно з частиною першою статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Як вбачається із практики Європейського суду з прав людини, яку він викладає у своїх рішеннях, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З урахуванням викладеного, враховуючи обставини зазначені позивачем в клопотанні про долучення доказів, суд вважає за необхідне прийняти відповідні докази до розгляду та долучити їх до матеріалів справи, оскільки втрата процесуальної можливості на подання відповідних доказів є процедурним поняттям, яке може порушити принцип забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті.

Згідно з абз.1 ч.6 ст.6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Відповідно до вимог п.2 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідач - Куньєвська сільська рада належить до осіб, які в силу ст.6 ГПК України зобов`язані зареєструвати свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Однак, Куньєвська сільська рада станом на день прийняття цього рішення електронний кабінет не зареєструвала.

Відтак, копію ухвали суду про відкриття провадження по справі №922/4714/23 від 13.11.2023 судом було надіслано на офіційну поштову адресу Куньєвської сільської ради, а саме: 64323, Харківська обл., Ізюмський р-н, с. Куньє, вул. Миру, 4-А, яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як адреса місцезнаходження юридичної особи.

Вище зазначену судову кореспонденцію відповідачу було вручено 17.11.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Крім цього, процесуальні документи щодо розгляду даної справи офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) та знаходяться у вільному доступі.

Суд наголошує, що право бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, яка передбачена статтею 129 Конституції України і статтею 6 Конвенції. Учасник справи повинен мати можливість захистити свою позицію в суді. Така можливість сприяє дотриманню принципу змагальності через право особи бути почутою та прийняттю обґрунтованого і справедливого рішення. Загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи та хід її розгляду.

Такі принципи господарського судочинства, як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі, реалізуються, зокрема, шляхом надання особам, які беруть участь у справі, рівних процесуальних прав й обов`язків, до яких, зокрема, віднесено право знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються їхніх інтересів, а також право давати усні та письмові пояснення, доводи та заперечення (відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03.08.2022 у справі №909/595/21).

Однак, відповідач своїм правом наданим відповідно до ст.251, ст.252 ГПК України не скористався, відзив на позов не надав, з клопотанням про розгляд справи в порядку загального позовного провадження до суду не звертався.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно з частиною 3 зазначеної статті судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Відповідно до частини 1, пункту 10 частини 3 статті 2 та частини 2 статті 114 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом, а строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Так, процесуальні документи у цій справі направлялись всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу та інформацією з КП "Діловодство спеціалізованого суду" про доставку електронного листа в електронний кабінет.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також судом надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Проте, станом на 12.01.2024 від відповідача будь-яких заяв по суті спору та/або з процесуальних питань до суду не надходило.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність у матеріалах справи достатньої кількості документів для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

11.06.2017 набрав чинності Закон України Про ринок електричної енергії, який розмежовує діяльність суб`єкта господарювання з постачання та діяльність з розподілу електричної енергії.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.7 Закону України Про ліцензування видів господарської діяльності, діяльність у сфері електроенергетики є ліцензованою та ліцензується з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про ринок електричної енергії".

Органом ліцензування діяльності у сфері електроенергетики є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП, Регулятор).

Відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 16.11.2018 №1446, Акціонерне товариство Харківобленерго є оператором системи розподілу (ОСР), який відповідно до п.13 розділу XVII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ринок електричної енергії з 01.01.2019 здійснює діяльність з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме: на території м. Харкова та Харківської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, та не є постачальником електричної енергії.

Нормативно-правовими документами, які встановлюють вимоги та регулюють взаємовідносини між ОСР, електропостачальниками та споживачами (разом учасники роздрібного ринку), є зокрема, Закон України Про ринок електричної енергії, Кодекс систем розподілу (надалі КСР), затверджений Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №310, та Правила роздрібного ринку електричної енергії (надалі ПРРЕЕ), затверджені Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (надалі Постанова №312), в яких визначені права, обов`язки та відповідальність сторін.

Доступ до системи розподілу та послуги з розподілу надаються ОСР з 01.01.2019 усім споживачам, електроустановки яких приєднані до мереж ОСР на території його діяльності на підставі публічного договору приєднання - договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається між Акціонерним товариством "Харківобленерго" та споживачем, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, за формою (типовою формою) договору, що є додатком №3 до ПРРЕЕ та розміщена на офіційному сайті АТ Харківобленерго: www.oblenergo.kharkov.ua.

Договір споживача з розподілу вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання та/або сплати за рахунком, який надсилається одночасно з договором споживача про розподіл та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії (п.4 Постанови №312, п.п.1.2.15, п.п.2.1.6 ПРРЕЕ).

Відповідно до абз.3, п.5 Постанови №312, з дати набрання чинності договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії ОСР надає послуги комерційного обліку споживачам.

Згідно п.2.1.5. ПРРЕЕ договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії в частині розрахунків за послуги оператора системи діє, якщо згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією відповідного енергопостачальника оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії забезпечує споживач.

Як свідчать матеріали справи, між Акціонерним товариством Харківобленерго (Оператором системи розподілу) та Куньєвською сільською радою (споживачем) було укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №61-469 від 01.01.2019 шляхом підписання заяви-приєднання, що діє на умовах договору про постачання електричної енергії №766/61469 від 01.01.2019 (надалі - Договір).

20.02.2023 між сторонами було підписано письмовий примірник договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №61-469 від 01.01.2019.

Згідно з п.1.1 Договору цей договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам (надалі - споживач) як послуги Оператора системи. Цей Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього Договору.

Відповідно до п.1.2 Договору, умови Договору розроблені відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, та є однаковими для всіх споживачів.

Оператор системи надає споживачу послуги з розподілу електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №309, та Кодексом системи розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є Додатком 2 до цього Договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних Оператора системи (п.2.1.Договору).

Відомості про засіб (засоби) вимірювання обсягу електричної енергії, що використовується на об`єкті (об`єктах) споживача, зазначається разом із енергетичними ідентифікаційними кодами (ЕІС кодами) в додатку 3 до цього Договору (п.2.2.Договору).

Споживач оплачує за розподіл електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього Договору та інші послуги Оператора системи згідно з Додатком 4 "Порядок розрахунків" (п.2.3.Договору).

Відповідно до п. 3.1, 3.2, 3.4 Договору, облік (у тому числі приладовий) електричної енергії, що передається Оператором системи розподілу та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №311 (далі - Кодекс комерційного обліку) та з урахуванням вимог цього Договору. За розрахункову одиницю розподіленого та спожитого обсягу електричної енергії береться одна кіловат година (кВт*год.). За підсумками розрахункового місяця постачальник послуг комерційного обліку (Оператор системи) забезпечує визначення обсягу електричної енергії за точками комерційного обліку споживачу незалежно від того, хто є власником комерційного засобу (засобів) обліку, та в установленому порядку передає ці дані Адміністратору комерційного обліку для можливості їх використання суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі постачальником споживача. Дані комерційного обліку щодо обсягу електричної енергії за розрахунковий місяць зазначаються Оператором системи розподілу в особистому кабінеті споживача (за умови його запровадження) та/або в рахунку про сплату послуги за цим Договором, у тому числі якщо оплату за цим договором забезпечує електропостачальник споживача. За необхідності для споживача (його постачальника) забезпечувати визначення обсягу електричної енергії частіше ніж один раз на місяць споживач (його постачальник) має укласти із Оператором системи розподілу або іншим акредитованим постачальником послуг комерційного обліку окремий платний договір, у якому визначити порядок формування даних комерційного обліку про обсяг електричної енергії за розрахунковий місяць та передачу цих даних до Адміністратора комерційного обліку (за необхідності). Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця надати постачальнику послуг комерційного обліку (Оператору системи) звіт про покази засобів обліку за розрахунковий місяць. При обладнанні комерційних засобів обліку засобами дистанційної передачі даних, інформація про покази засобів обліку за розрахунковий місяць формується через канати дистанційного зв`язку.

Згідно з п.п.5.1-5.5 Договору ціною цього Договору є вартість послуг з розподілу електричної енергії на об`єкт (об`єкти) споживача, зазначена в Паспорті точки (точок) розподілу за об`єктом споживача. Оплата послуг з розподілу електричної енергії за цим Договором здійснюється на поточний рахунок оператора. Тариф (ціна) на послугу з розподілу електричної енергії та терміни оплати послуги зазначаються в додатку 4 "Порядок розрахунків". Споживач оплачує послугу з розподілу Оператору системи, якщо згідно з умовами договору про постачання споживач забезпечує оплату послуги з розподілу, або купує електричну енергію для власного споживання за двостороннім договором та на організованих сегментах ринку. Постачальник оплачує послугу з розподілу Оператору системи, якщо згідно з умовами договору про постачання оплату послуги з розподілу забезпечує постачальник. Оператор системи в особовому рахунку споживача зазначає сторону, яка здійснює оплату наданих споживачу послу г з розподілу електричної енергії.

Оператор системи має право на отримання своєчасної оплати на надання послуги з розподілу електричної енергії (п.7.1.Договору).

За внесення платежів, передбачених цим Договором, з порушенням термінів, визначених додатком 4 до цього Договору, у разу якщо главою 5 цього Договору передбачено, що оплату за послугу з розподілу здійснює споживач безпосередньо Оператору системи, споживач сплачує оператору системи пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком (п.8.5.Договору).

Відповідно до п.11.1 Договору цей Договір набирає чинності з дня приєднання споживача до умов цього договору і діє протягом 1 року, якщо інший термін не зазначено в заяві-приєднання. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Оплата послуг, наданих Оператором системи, здійснюється за тарифами (цінами), які встановлюються Регулятором відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи (ціни) на послуги оператора системи оприлюднюються операторами систем у порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Згідно з п.1 Додатка №4 Порядок розрахунків до Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць та встановлюється з 1 числа місяця до такого ж числа наступного місяця.

У відповідності до п.3 Додатка №4 Порядок розрахунків до Договору, оплата послуги з розподілу електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати визначеної на основі фактичного обсягу розподіленої електричної енергії за відповідний попередній розрахунковий період. Якщо авансовий платіж розраховується для споживача, фактичне значення обсягу розподіленої електричної енергії якого за попередній розрахунковий період дорівнює 0 (або для нових споживачів), сума попередньої оплати визначається на основі розрахункових значень обсягу розподіленої електричної енергії на наступний період.

Згідно п.4 Додатка №4 Порядок розрахунків до Договору розрахунок суми попередньої оплати здійснюється споживачем шляхом множення чинного у розрахунковому періоді тарифу (ціни) на розподіл на фактичний обсяг розподіленої електричної енергії за відповідний попередній період та надається рахунок на попередню оплату.

Відповідно до п.5 Додатка №4 Порядок розрахунків до Договору, остаточний розрахунок суми коштів, яку має оплатити споживач за послуги з розподілу електричної енергії за розрахунковий період, визначається виходячи з фактичного обсягу розподіленої електричної енергії на діючий тариф (ціну) з розподілу у розрахунковому періоді. Фактичний обсяг складається з кількості спожитої (розподіленої) електричної енергії за приладами обліку та витрат розподілених відповідно до додатку №8 до Договору.

Пунктами 6 Додатка №4 Порядок розрахунків до Договору визначено, що рахунки за послуги з розподілу електричної енергії та із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії надаються уповноваженому представнику споживача (пД6 цього додатку) Оператором системи розподілу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду у відповідних структурних підрозділах Оператора системи розподілу. В разі неотримання споживачем рахунків Оператор системи розподілу направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення. Рахунки за послуги з розподілу електричної енергії та із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії мають бути оплачені протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем.

У разі порушення строків оплати за розподіл електричної енергії та із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, передбачених п. 7 даного Порядку, Споживач сплачує Оператору системи розподілу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, інфляційні, 3% річних від суми боргу; за кожен день прострочення, у тому числі за день оплати. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у рахунку окремими рядками, та повинні бути сплачені Споживачем протягом 5 робочих днів від дня його отримання (п.7.Додатка №4).

У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у графі "Призначення платежу" посилань на період, за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за послугу з розподілу електричної енергії, із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, за необліковану електричну енергію та суми збитків Оператор системи розподілу має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості споживача з найдавнішим терміном її виникнення (п.8.Додатка №4).

Згідно з п.1.1 Додатку №10 Договір про надання послуг з перетікання реактивної електричної енергії до Договору на надання послуг з розподілу електричної енергії, Оператор системи надає послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії до електроустановок споживачів, що експлуатують електромагнітно незбалансовані установки з неефективним співвідношенням активної і реактивної потужності, а споживач вживає вичерпних технологічних заходів щодо компенсації перетікань реактивної електричної енергії у своїх електричних мережах та/або здійснює оплату Оператору системи за перетікання реактивної електричної енергії згідно з умовами цього Договору та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами.

Відповідно до п.2.2 Додатку №10 до Договору, споживач зобов`язується здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії згідно з Порядком розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії (Додаток 1 до цього Договору).

Пунктом 7 Порядку розрахунку за перетікання реактивної електричної енергії, який є Додатком №1 до Додатку №10 до Договору, визначено, що рахунки за послуги з перетікання реактивної електричної енергії мають бути оплачені протягом 5 робочих днів від отримання рахунку споживачем.

19.01.2022 між Акціонерним товариством Харківобленерго (Оператором системи розподілу) та Куньєвською сільською радою (споживачем) було укладено договір про закупівлю послуг з розподілу електричної енергії (надалі - Договір про закупівлю).

Відповідно до п.1.1. Договору про закупівлю, учасник надає послуги з розподілу електричної енергії / перетікання реактивної енергії код ДК 021:2015 - 65310000-9 (код за ДК 021:2015 - 65310000-9 розподіл електричної енергії/ із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії) для забезпечення потреб замовника, а замовник оплачує учаснику вартість послуги з розподілу електричної енергії/ із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами публічного договору приєднання - договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №61-469 від 01.01.2019 (далі по тексту - Договір про розподіл).

Сторони уклали цей договір для врегулювання правових та економічних засад (умов, порядку та процедури) здійснення закупівель послуг для забезпечення потреб територіальної громади в особі замовника по Договору про розподіл.

Всі умови зазначеного Договору про розподіл залишаються чинними та обов`язковими для виконання їх сторонами. В разі виникнення спірних питань між умовами цього договору та умовами Договору про розподіл пріоритет має договір про розподіл.

Учасник надає послуги з розподілу електричної енергії із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії змовнику за бюджетні кошти відповідно до Додатка №1 Відомості фізичних величин електроенергії на 2022 р.", який є невід`ємною частиною цього Договору (п.1.2.Договору про закупівлю).

Ціна закупівлі послуги з розподілу електричної енергії/ із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії може бути змінена залежно від реального фінансування видатків. Замовник несе відповідальність за своєчасну зміну ціни цього договору у разі зменшення реального фінансування видатків (п.1.3.Договору про закупівлю).

Ціна договору на період з 01.01.2022 згідно з обсягами державного бюджетного фінансування становить 323 569,83 грн., в т.ч. ПДВ 53 928,31 грн. (п.3.1.Договору про закупівлю).

Вартість послуг з розподілу електричної енергії за 1 кВт*год визначається єдиним роздрібним тарифом на відповідний розрахунковий період (без ПДВ) згідно з нормаитвно-правовими актами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (п.3.3.Договору про закупівлю).

На момент проведення процедури закупівлі вартість послуг з розподілу електричної спермі за 1 кВт*год становить 0,91998 грн. (без ПДВ).

Для розрахунку плати за послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії застосовується середньозважена фактична ціна електричної енергії на ринку "на добу наперед" за перші 20 днів попереднього розрахункового періоду, яка визначається та оприлюднюється щомісячно (без ПДВ) Оператором ринку на його офіційному веб-сайті в мережі Інтернет не пізніше 25 числа попереднього розрахункового періоду: www.oree.com.ua. Станом на 01.01.2022 вартість послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії до електроустановок споживача за 1 кВт*год становить 3,16369 грн. (без ПДВ) (п.3.3.Договору про закупівлю).

Розрахунки споживача за надання послуг з розподілу електричної енергії/ із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії здійснюються на підставі виставленого Оператором системи розподілу рахунка та акта приймання-передачі розподіленої електричної енергії у строки визначені Договором про розподіл (п.4.1.Договору про закупівлю).

Строк (термін) надання послуг з розподілу електричної енергії/ із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії на період з 01 січня 2022 по 31 грудня 2022 (п.5.1.Договору про закупівлю).

Місце надання послуг з розподілу електричної енергії/ із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії: Україна, 64323, Харківська область, с.Куньє, об`єкти споживача, згідно Додатку №2 до Договору (Перелік об`єктів споживача, на які поставляється електроенергія) (п.5.2.Договору про закупівлю).

Кількість розподіленої електричної енергії/ забезпеченого перетікання реактивної електричної енергії, яку планує отримати замовник, зазначається у Додатку №1 до Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, за січень 2022 року позивачем було розподілено електричну енергію в обсязі 74249 кВт*год, що зафіксовано Актом про обсяги розподіленої енергії за січень 2022 року, який складено на підставі Відомостей про витрати електричної енергії на січень 2022 року. На підставі вказаного між сторонами підписано Акт приймання передачі послуг з розподілу електричної енергії. В подальшому 31.01.2022 позивачем було виставлено рахунок на оплату послуги з розподілу електричної енергії розподіленої в січні 2022 року на суму 81 969,17 грн., який повинен був бути оплачений відповідачем до 07.02.2022.

За лютий 2022 року позивачем було розподілено електричну енергію в обсязі 8385 кВт*год, що зафіксовано Актом про обсяги розподіленої енергії за лютий 2022 року. На підставі вказаного між сторонами підписано Акт приймання передачі послуг з розподілу електричної енергії. В подальшому позивачем було виставлено рахунок на оплату послуги з розподілу електричної енергії розподіленої в лютому 2022 року на суму 9 256,87 грн.

За грудень 2022 року позивачем було розподілено електричну енергію в обсязі 146865 кВт*год, що зафіксовано Актом про обсяги розподіленої енергії за грудень 2022 року, який складено на підставі Відомостей про витрати електричної енергії на грудень 2022 року. На підставі вказаного між сторонами підписано Акт приймання передачі послуг з розподілу електричної енергії. 31.12.2022 позивачем було виставлено рахунок на оплату послуги з розподілу електричної енергії розподіленої в грудні 2022 року на суму 162 135,42 грн., який повинен був бути оплачений відповідачем до 11.01.2023.

За лютий 2023 року позивачем було розподілено електричну енергію в обсязі 38361 кВт*год, що зафіксовано Актом про обсяги розподіленої енергії за лютий 2023 року, який складено на підставі Відомостей про витрати електричної енергії на лютий 2022 року. На підставі вказаного між сторонами підписано Акт приймання передачі послуг з розподілу електричної енергії. В подальшому позивачем було виставлено рахунок на оплату послуги з розподілу електричної енергії розподіленої в лютому 2023 року на суму 48 381,82 грн.

За березень 2023 року позивачем було розподілено електричну енергію в обсязі 38279 кВт*год, що зафіксовано Актом про обсяги розподіленої енергії за березень 2023 року, який складено на підставі Відомостей про витрати електричної енергії на березень 2023 року. На підставі вказаного між сторонами підписано Акт приймання передачі послуг з розподілу електричної енергії. В подальшому позивачем було виставлено рахунок на оплату послуги з розподілу електричної енергії розподіленої в березні 2023 року на суму 48 728,38 грн.

Як стверджує позивач, заборгованість відповідача з оплати послуг з розподілу електричної енергії з урахуванням оплат, які були здійснені відповідачем у травні 2023 року на суму 16 807,06 грн., становить 232 159,19 грн.

Доказів оплати послуг з розподілу електричної енергії за вищевказаний період на суму 232 159,19 грн. відповідач не надав.

Водночас, як свідчать матеріали справи, на виконання умов Додатку №10 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №61-469 позивачем надавались відповідачу послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії.

Зокрема, за грудень 2021 року позивачем було надано відповідачу послуги з перетікань реактивної електричної енергії у обсязі 2149,22 кВт*год, що зафіксовано Актом про обсяги розподіленої енергії за грудень 2021 року та розрахунком нарахувань за ПРЕЕ, які складені на підставі Відомостей про витрати електричної енергії на грудень 2021 року. На підставі наведеного 31.12.2021 позивачем було виставлено рахунок на оплату послуги за перетікання реактивної електричної енергії на суму 2 149,22 грн., який повинен був бути оплачений відповідачем у строк до 19.01.2022.

У січні 2022 року позивачем було надано відповідачу послуги з перетікань реактивної електричної енергії в обсязі 318,3158 кВт*год що зафіксовано Актом про обсяги розподіленої енергії за січень 2022 року та розрахунком нарахувань по ПРЕЕ, який складено на підставі Відомостей про витрати електричної енергії на січень 2022 року. На підставі вказаного між сторонами підписано Акт приймання передачі послуг з перетікань реактивної електричної енергії. 31.01.2022 позивачем було виставлено рахунок на оплату послуги з перетікання реактивної електричної енергії в січні 2022 року на суму 1 574,17 грн., який повинен був бути оплачений відповідачем у строк до 07.02.2022.

У грудні 2022 року позивачем було надано відповідачу послуги відповідачу з перетікань реактивної електричної енергії в обсязі 833,5166 кВт*год що зафіксовано Актом про обсяги розподіленої енергії за грудень 2022 року та розрахунком нарахувань з ПРЕЕ, який складено на підставі Відомостей про витрати електричної енергії на грудень 2022 року. На підставі вказаного між сторонами підписано Акт приймання передачі послуг з перетікань реактивної електричної енергії. 31.01.2022 позивачем було виставлено рахунок на оплату послуги з перетікання реактивної електричної енергії в грудні 2022 року на суму 4 244,27 грн.

У лютому 2023 року позивачем було надано відповідачу послуги з перетікань реактивної електричної енергії в обсязі 111 кВт*год, що зафіксовано Актом про обсяги розподіленої енергії за лютий 2023 року та розрахунком нарахувань з ПРЕЕ, який складено на підставі Відомостей про витрати електричної енергії на лютий 2023 року. На підставі вказаного між сторонами підписано Акт приймання передачі послуг з перетікань реактивної електричної енергії. В подальшому позивачем було виставлено рахунок на оплату послуги з перетікання реактивної електричної енергії в лютому 2023 року на суму 600,92 грн.

У березні 2023 року позивачем було надано відповідачу послуги з перетікань реактивної електричної енергії в обсязі 166 кВт*год, що зафіксовано Актом про обсяги розподіленої енергії за березень 2023 року та розрахунком нарахувань з ПРЕЕ, який складено на підставі Відомостей про витрати електричної енергії на березень 2023 року. На підставі вказаного між сторонами підписано Акт приймання передачі послуг з перетікань реактивної електричної енергії. В подальшому позивачем було виставлено рахунок на оплату послуги з перетікання реактивної електричної енергії в березні 2023 року на суму 855,84 грн.

Як стверджує позивач, заборгованість відповідача з оплати послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, з врахуванням оплат здійснених відповідачем у травні 2023 року на суму 727,79 грн., становить 6 393,49 грн.

Доказів оплати послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії за вищевказаний період на суму 6 393,49 грн. відповідач не надав.

Вказані обставини стали підставою для нарахування позивачем відповідачу пені, 3% річних, інфляційних збитків та звернення позивача до суду з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також інші юридичні факти.

За змістом ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України).

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також як наслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання (ст. 174 ГК України).

Згідно з ч.ч.1-3 ст.180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Правовідносини щодо надання послуг регулюються Главою 63 ЦК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з вимогами ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Тобто, за змістом зазначених норм, за договором про надання послуг виконавець зобов`язується виконати певні дії або здійснити певну діяльність, які, як правило, не мають матеріального результату (наприклад, послуги зв`язку, освітні послуги, спортивно-оздоровчі та ін.). Деякі послуги можуть мати матеріальний результат, як, наприклад, медичні послуги із надання стоматологічної допомоги (пломбування хворого зуба, встановлення коронки). Проте всім послугам властива одна спільна ознака - результату передує здійснення дій, які не мають матеріального змісту, адже при наданні послуг продається не сам результат, а дії, які до нього призвели. Отже, предметом договору про надання послуг є виконання певних дій або здійснення певної діяльності, які не мають матеріального результату.

При цьому, зі змісту ч.2 ст.901 ЦК України вбачається, що положення Глави 63 цього Кодексу поширюються на всю низку договорів, предметом яких є надання послуги, що споживається, в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, які передбачені цим Кодексом поза межами глави (перевезення, страхування, транспортне експедирування, зберігання, доручення, комісія, управління майном та ін.) так які не передбачені Кодексом, але містяться в інших нормативно-правових актах - Законі України Про аудиторську діяльність, Законі України Про зв`язок тощо. Окрім цього, положення зазначеної глави поширюються на інші види договорів, які не передбачені законодавством взагалі, але мають своїм предметом надання послуг.

Основними нормативно-правовими документами, які встановлюють вимоги та регулюють взаємовідносини між оператором системи розподілу (ОСР), електропостачальниками та споживачами (разом - учасники роздрібного ринку), є зокрема, Закон України Про ринок електричної енергії, Кодекс систем розподілу (КСР), затверджений Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №310, та Правила роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затверджені Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, в яких визначені права, обов`язки та відповідальність сторін.

Відповідно до ст.4 Закону України Про ринок електричної енергії, учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Доступ до системи розподілу та послуги з розподілу надаються ОСР з 01.01.2019 усім споживачам, електроустановки яких приєднані до мереж ОСР на території його діяльності на підставі публічного договору приєднання - договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається між ОСР та споживачем, з урахуванням ст.633, 634, 641, 642 ЦК України, за формою (Типовою формою) договору, що є додатком №3 до ПРРЕЕ та розміщена на офіційному сайті АТ Харківобленерго: www.oblenergo.kharkov.ua.

Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання та/або сплати за рахунком, який надсилається одночасно з договором споживача про розподіл та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії (п.4 Постанови 312, п.п.1.2.15, п.п.2.1.6 ПРРЕЕ).

Відповідно до абз. 3, п.5 Постанови 312, з дати набрання чинності договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії ОСР надає послуги комерційного обліку споживачам.

Відповідно до п.1.2 Типового договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, умови Договору розроблені відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії та ПРРЕЕ, та є однаковими для всіх споживачів, що відповідає положенням ст. 633, 634 ЦК України.

Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є основним документом та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін. Зокрема, укладення договору означає, що між розподільчою організацією та споживачем досягнуто згоди з усіх його умов.

Відповідно до п.2.1.5. ПРРЕЕ, договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії в частині розрахунків за послуги оператора системи діє, якщо згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією відповідного енергопостачальника оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії забезпечує споживач.

Пунктом 1.1 Типового договору передбачено, що сторонами погоджено, що цей договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (Договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам як послуги Оператора системи. Цей Договір укладається сторонами з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання Споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього Договору.

Згідно п. 2.1 Типового договору, Оператор системи надає споживачу послуги з розподілу електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №309, та Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є Додатком 2 до цього Договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних Оператора системи.

Відповідно до п.3.1, 3.2, 3.4 Типового договору, облік (у тому числі приладовий) електричної енергії, що передається Оператором системи розподілу та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 (Кодекс комерційного обліку) та з урахуванням вимог цього Договору. За розрахункову одиницю розподіленого та спожитого обсягу електричної енергії береться одна кіловат година (кВт*год.). За підсумками розрахункового місяця постачальник послуг комерційного обліку (Оператор системи) забезпечує визначення обсягу електричної енергії за точками комерційного обліку споживачу незалежно від того, хто є власником комерційного засобу (засобів) обліку, та в установленому порядку передає ці дані Адміністратору комерційного обліку для можливості їх використання суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі постачальником споживача. Дані комерційного обліку щодо обсягу електричної енергії за розрахунковий місяць зазначаються Оператором системи розподілу в особистому кабінеті споживача (за умови його запровадження) та/або в рахунку про сплату послуги за цим Договором, у тому числі якщо оплату за цим договором забезпечує електропостачальник споживача. За необхідності для споживача (його постачальника) забезпечувати визначення обсягу електричної енергії частіше ніж один раз на місяць споживач (його Постачальник) має укласти із Оператором системи розподілу або іншим акредитованим постачальником послуг комерційного обліку окремий платний договір, у якому визначити порядок формування даних комерційного обліку про обсяг електричної енергії за розрахунковий місяць та передачу цих даних до Адміністратора комерційного обліку (за необхідності). Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця надати Постачальнику послуг комерційного обліку (Оператору системи) звіт про покази засобів обліку за розрахунковий місяць. При обладнанні комерційних засобів обліку засобами дистанційної передачі даних, інформація про покази засобів обліку за розрахунковий місяць формується через канали дистанційного зв`язку.

Відповідно до п.5.1-5.5 Типового договору, ціною цього Договору є вартість послуг з розподілу електричної енергії на об`єкт (об`єкти) споживача, зазначена в Паспорті точки (точок) розподілу за об`єктом споживача. Оплата послуг з розподілу електричної енергії за цим Договором здійснюється на поточний рахунок оператора. Тариф (ціна) на послугу з розподілу електричної енергії та терміни оплати послуги зазначаються в додатку 4 "Порядок розрахунків". Споживач оплачує послугу з розподілу Оператору системи, якщо згідно з умовами договору про постачання Споживач забезпечує оплату послуги з розподілу, або купує електричну енергію для власного споживання за двостороннім договором та на організованих сегментах ринку. Постачальник оплачує послугу з розподілу Оператору системи, якщо згідно з умовами договору про постачання оплату послуги з розподілу забезпечує постачальник. Оператор системи в особовому рахунку Споживача зазначає сторону, яка здійснює оплату наданих споживачу послуг з розподілу електричної енергії.

Згідно п.11.1 Типового Договору, цей Договір набирає чинності з дня приєднання споживача до умов цього договору і діє протягом 1 року, якщо інший термін не зазначено в заяві-приєднання. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Згідно із пп.5.1.1 Глави V ПРРЕЕ та п.7.1 Типового договору, Оператор системи має право на отримання своєчасної оплати на надання послуги з розподілу електричної енергії та перетікання реактивної енергії відповідно до умов договорів та законодавства України.

Оплата послуг, наданих оператором системи, здійснюється за тарифами (цінами), які встановлюються Регулятором відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи (ціни) на послуги оператора системи оприлюднюються операторами систем у порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Згідно п.1 Додатка №4 Порядок розрахунків до Типового договору, розрахунковим періодом є календарний місяць та встановлюється з 1 числа місяця до такого ж числа наступного місяця.

У відповідності до п.3 Додатка №4 Порядок розрахунків до Типового Договору, оплата послуги з розподілу електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати визначеної на основі фактичного обсягу розподіленої електричної енергії за відповідний попередній розрахунковий період. Якщо авансовий платіж розраховується для споживача, фактичне значення обсягу розподіленої електричної енергії якого за попередній розрахунковий період дорівнює 0 (або для нових споживачів), сума попередньої оплати визначається на основі розрахункових значень обсягу розподіленої електричної енергії на наступний період.

Відповідно п.4 Додатка №4 Порядок розрахунків до Типового договору, розрахунок суми попередньої оплати здійснюється Споживачем шляхом множення чинного у розрахунковому періоді тарифу (ціни) на розподіл на фактичний обсяг розподіленої електричної енергії за відповідний попередній період та надається рахунок на попередню оплату.

Згідно п.5 Додатка №4 Порядок розрахунків до Типового договору, остаточний розрахунок суми коштів, яку має оплатити споживач за послуги з розподілу електричної енергії за розрахунковий період, визначається виходячи з фактичного обсягу розподіленої електричної енергії на діючий тариф (ціну) з розподілу у розрахунковому періоді. Фактичний обсяг складається з кількості спожитої (розподіленої) електричної енергії за приладами обліку та витрат розподілених відповідно до додатку № 8 Договору

Крім того, згідно п.1.1 Додатку №10 Договір про надання послуг з перетікання реактивної електричної енергії до Типового договору, Оператор системи надає послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії до електроустановок споживачів, що експлуатують електромагнітно незбалансовані установки з неефективним співвідношенням активної і реактивної потужності, а Споживач вживає вичерпних технологічних заходів щодо компенсації перетікань реактивної електричної енергії у своїх електричних мережах та/або здійснює оплату Оператору системи за перетікання реактивної електричної енергії згідно з умовами цього Договору та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами.

Згідно п.2.2 Додатку №10 до Типового договору, споживач зобов`язується здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії згідно з Порядком розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії (додаток 1 до цього Договору).

Як свідчать матеріали справи, між Акціонерним товариством Харківобленерго (Оператором системи розподілу) та Куньєвською сільською радою (споживачем) було укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №61-469 від 01.01.2019 шляхом підписання заяви-приєднання, що діє на умовах договору про постачання електричної енергії №766/61469 від 01.01.2019.

20.02.2023 між сторонами було підписано письмовий примірник договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №61-469 від 01.01.2019.

З урахуванням вищезазначеного, проаналізувавши правовідносини, які склались між АТ Харківобленерго та Куньєвською сільською радою на підставі договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №61-469 від 01.01.2019 та договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, який є Додатком №10 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №61-469 від 01.01.2019, що били укладені шляхом підписання відповідачем заяви-приєднання, суд дійшов висновку, що вказаний договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №61-469 від 01.01.2019 разом із додатком №10 до нього за своєю правовою природою є публічними договором приєднання. При цьому, сторонами досягнуто всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а отже зазначений договір відповідає вимогам чинного законодавства України та, з огляду на положення ст.629 ЦК України, є обов`язковим для виконання обома сторонами.

Як було встановлено судом, позивачем на виконання умов Договору у січні 2022 року, лютому 2022 року, грудні 2022 року, лютому 2023 року, березні 2023 року було надано відповідачу послуги з розподілу електричної енергії на загальну суму 248 966,25 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами приймання-передачі послуги з розподілу електричної енергії за Договором за відповідні періоди, складеними та підписаними сторонами на підставі наданих відповідачем у відповідності до умов Договору звітів про покази засобів обліку електричної енергії, а також виставленими позивачем рахунками на оплату послуг з розподілу електричної енергії за вказаний період.

У травні 2023 року відповідачем було здійснено часткову оплату послуг з розподілу електричної енергії на суму 16 807,06 грн.

Заборгованість відповідача з оплати послуг з розподілу електричної енергії, отриманих у січні 2022 року, лютому 2022 року, грудні 2022 року, лютому 2023 року та березні 2023 року, з урахуванням оплат здійснених відповідачем у травні 2023 року на суму 16 807,06 грн., становить 232 159,19 грн. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Судом також встановлено, що позивачем на виконання умов договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, який є Додатком №10 до договору на надання послуг з розподілу електричної енергії №61-469 від 01.01.2019 та є невід`ємною частиною зазначеного Договору, у грудні 2021 року, січні 2022 року, грудні 2022 року, лютому 2023 року та березні 2023 року було надано відповідачу послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії на загальну суму 7 121,28 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи Актами приймання-передачі послуги за перетікання реактивної електричної енергії за Договором за відповідні періоди, складеними та підписаними сторонами на підставі наданих відповідачем у відповідності до умов Договору звітів про покази засобів обліку електричної енергії, а також виставленими позивачем рахунками на оплату послуг з перетікання реактивної електричної енергії за вказаний період.

У травні 2023 року відповідачем було здійснено часткову оплату послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії на суму 727,79 грн.

Заборгованість відповідача з оплати послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, отриманих у грудні 2021 року, січні 2022 року, грудні 2022 року, лютому 2023 року та березні 2023 року, з урахуванням оплат здійснених відповідачем у травні 2023 року на суму 727,79 грн., становить 6 393,49 грн. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонам.

За приписами ст. 525-526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або невизначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з п.п.7-8 Додатка №4 Порядок розрахунків до Договору, рахунки за послуги з розподілу електричної енергії та із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії мають бути оплачені протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем.

Пунктом 7 Порядку розрахунку за перетікання реактивної електричної енергії, який є Додатком №1 до Додатку №10 до Договору, визначено, що рахунки за послуги з перетікання реактивної електричної енергії мають бути оплачені протягом 5 робочих днів від отримання рахунку споживачем.

З огляду на зазначене, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні та відповідачем не надані суду у відповідності до вимог ст.73, 74 ГПК України докази, які б свідчили про оплату відповідачем у строки, передбачені Договором та Додатком №10 до нього, виставлених позивачем рахунків на оплату за надані послуги з розподілу електричної енергії у січні 2022 року, лютому 2022 року, грудні 2022 року, лютому 2023 року та березні 2023 року, та із перетікання реактивної електричної енергії у грудні 2021 року, січні 2022 року, грудні 2022 року, лютому 2023 року та березні 2023 року, перевіривши надані позивачем відповідні розрахунки заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості з оплати послуг з розподілу електричної енергії у розмірі 232 159,19 грн. та заборгованості з оплати послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії у розмірі 6 393,49 грн. є доведеними та обґрунтованими, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 4 435,23 грн. та інфляційні збитки за порушення строків оплати за послуги з розподілу електричної енергії у розмірі 18 596,76 грн.

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п.7 Додатка №4 Порядок розрахунків до Договору, у разі порушення строків оплати за розподіл електричної енергії та із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, передбачених п.7 даного Порядку, споживач сплачує Оператору системи розподілу, зокрема, інфляційні та 3% річних від суми боргу, за кожен день прострочення, у тому числі за день оплати.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013 року, з урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Верховний Суд України у постанові від 12 квітня 2017 року по справі №3-1462гс16 зазначив, що порушення відповідачем строків розрахунків за отриманий товар, що встановлені договором поставки, є підставою для нарахування платежів, передбачених ст. 625 ЦК України, а наявність форс-мажору не звільняє відповідача від обов`язку відшкодувати матеріальні втрати кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та не позбавляє кредитора права на отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами.

Верховний Суд України підкреслив, що платежі, встановлені ст.625 ЦК України, є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення виконання ним грошового зобов`язання, яка має компенсаційний, а не штрафний характер, які наприклад статті законів, які передбачають неустойку. Компенсація полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Також Верховний Суд України відмітив, що ст.617 ЦК України встановлені загальні підстави звільнення особи від відповідальності за порушення зобов`язання, а ст. 625 ЦК України є спеціальною та такою, що не передбачає жодних підстав для звільнення від відповідальності за порушення виконання грошового зобов`язання.

Отже, Верховний Суд України розв`язуючи спір застосовує принцип права щодо пріоритету спеціальної норми над загальною.

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 9 листопада 2016 року у справі № 3-1195гс16.

14 січня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи №924/532/19 досліджував питання щодо особливостей нарахування інфляційних втрат і 3% річних, де визначив, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат.

З огляду на вимоги статей 79, 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми % річних, інфляційних та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості. Аналогічні правові висновки викладені також в постановах Верховного Суду від 27.05.2019 по справі №910/20107/17, від 21.05.2019 по справі №916/2889/13, від 16.04.2019 по справам №922/744/18 та №905/1315/18, від 05.03.2019 по справі №910/1389/18, від 14.02.2019 по справі №922/1019/18, від 22.01.2019 по справі №905/305/18, від 21.05.2018 по справі №904/10198/15, від 02.03.2018 по справі №927/467/17.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3% річних суд встановив, що дані розрахунки здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства та є арифметично вірними, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з цим, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 19 235,94 грн.

Частина 1 статті 217 Господарського кодексу України визначає, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

Частина 2 зазначеної статті визначає такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Правові наслідки порушення грошового зобов`язання передбачені, зокрема, ст.ст. 549, 611, 625 ЦК України.

Відповідно до ст.230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За приписами частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Застосування штрафних санкцій, спрямовано перш за все на покарання за допущене правопорушення.

Крім того, невиконання або неналежне виконання боржником свого грошового зобов`язання не може бути залишене без реагування та застосування до нього міри відповідальності, оскільки б це суперечило загальним засадам цивільного законодавства, якими є справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 Цивільного кодексу України).

Згідно зі частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України, у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України).

Щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України, якою передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Даним приписом передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Разом з тим, умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Відповідно до п.4.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів від 29.05.2013 №10 даний шестимісячний строк не є позовною давністю, а визначає максимальний період часу, за який може бути нараховано штрафні санкції (якщо інший такий період не встановлено законом або договором).

Згідно з п.7 Додатка №4 Порядок розрахунків до Договору, у разі порушення строків оплати за розподіл електричної енергії та із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, передбачених п.7 даного Порядку, споживач сплачує Оператору системи розподілу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування.

В силу приписів статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши надані позивачем до позовної заяви розрахунки пені судом встановлено, що дані розрахунки здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства та є арифметично вірними, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Руїс-Матеос проти Іспанії від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі Надточій проти України суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Згідно з вимогами частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Харківобленерго" до Куньєвської сільської ради про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з Куньєвської сільської ради (64323, Харківська обл., Ізюмський р-н, с. Куньє, вул. Миру, 4-А; ) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 149; ) заборгованість з оплати послуг з розподілу електричної енергії у розмірі 232 159 (двісті тридцять дві тисячі сто п`ятдесят дев`ять) грн. 19 коп., заборгованість з оплати послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії у розмірі 6 393 (шість тисяч триста дев`яносто три) грн. 49 коп., пеню у розмірі 19 235 (дев`ятнадцять тисяч двісті тридцять п`ять) грн. 94 коп., 3% річних у розмірі 4 435 (чотири тисячі чотириста тридцять п`ять) грн. 23 коп., інфляційні збитки за порушення строків оплати за надану послугу з розподілу електричної енергії у розмірі 18 596 (вісімнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто шість) грн. 76 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 212 (чотири тисячі двісті дванадцять) грн. 31 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено "12" січня 2024 р.

Суддя Т.О. Пономаренко