ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.01.2024м. ДніпроСправа № 904/4967/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Колісника І.І.

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення 30 130,68 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 30130,68 грн у порядку відшкодування шкоди.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2684,00 грн позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані нестачею вантажу (коксу доменного) у кількості 1996 кг у вагоні № 64657786 під час перевезення за залізничною накладною № 45203031.

Ухвалою суд від 15.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами; відповідачу для подання відзиву на позов встановлено 15-тиденний строк з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала суду від 15.09.2023 про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачу на його електронну адресу /. Того ж дня ухвала суду була доставлена до електронної скриньки відповідача, що підтверджується наявною у справі довідкою, сформованою комп`ютерною програмою "Діловодство спеціалізованого суду" (а.с. 43).

Надсилання ухвал суду на офіційну електронну адресу сторони у справі відповідає нормативним приписам статей 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, підпункту 5.8 пункту 5 розділу 1 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21.

Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За викладених обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (далі - покупець, позивач) та Приватним акціонерним товариством "Южкокс" (далі - постачальник) укладено договір № 12-37/21 від 28.12.2021 (далі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти та оплатити коксову продукцію (далі - ресурси) на умовах, викладених у цьому договорі.

Кількість, найменування та асортимент ресурсу, що постачається за цим договором, зазначається сторонами в додатках до цього договору (специфікаціях) (п. 2.1 договору).

Пунктом 10.2 договору передбачено, що цей договір набирає чинності з 01.01.2022 та діє до 31.12.2023, але в будь-якому випадку до повного та належного виконання сторонами всіх взятих на себе зобов`язань, у тому числі гарантійних, за цим договором.

Згідно зі специфікацією № 7 від 01.07.2022 (далі - специфікація) до цього договору сторони узгодили поставку ресурсів - кокс доменний класу крупності 25 мм і більше марка КДУ-3 ТУ У 19.1-6:2013 у кількості 21000 т за ціною сухої маси без ПДВ 12579,61 грн за тонну на загальну суму 317 006 172,00 грн (з ПДВ).

На виконання умов договору та специфікації 16.07.2022 на адресу позивача зі станції Запоріжжя-Кам`янське Придніпровської залізниці до станції призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці за залізничною накладною № 45203031 було відправлено у вагоні №64657786 вантажопідйомністю 70,0 т кокс доменний у вологому стані (графа 7 перевізного документа), маса вантажу 40200 кг, відправник - ПрАТ "Южкокс".

Після прибуття вказаного вагону у складі поїзду 2601 на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці вантаж у вагоні № 64657786, що прибув за залізничною накладною №45203031, 18.07.2022 було видано одержувачу зі складанням комерційного акта № 460005/434 від 18.07.2022.

У комерційному акті зафіксовано, що вагон № 64657786 вантажопідйомністю 70,0 т прибув на станцію призначення 17.07.2022 поїздом № 2601. На підставі акта загальної форми № 50504 від 17.07.2022 станції Запоріжжя-Ліве комісією у складі: приймальника поїздів ОСОБА_1 , прийомоздавальника заводу ОСОБА_2, слідчого Заводського ВП Сінько Є.В. у присутності заступника начальника станції ОСОБА_3 під час комісійної видачі вантажу було проведено зважування вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача № 4226190, огляд-повірка - 09.06.2022.

Згідно з перевізним документом у вагоні № 64657786 значиться: тара 25750 кг, нетто 40200 кг. Фактично виявилось: брутто 63150 кг, тара з документа 25750 кг, нетто 37400 кг, що менше документа на 2800 кг. У комерційному відношенні навантаження шапкою, вище рівня бортів 30 см, вантаж помаркований у формі усіченої призми, що відповідає перевізному документу. Ліворуч над 1-7-м люками порушене маркування, виїмка довжиною 1050 см, шириною 120-150 см, глибиною 20-30 см. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг. У технічному відношенні вагон справний, бездверний, люки зачинені, просипу вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися. Начальник вантажного двору за штатним розкладом відсутній.

Комерційний акт підписали: заступник начальника станції ОСОБА_5, касир товарний ОСОБА_4, прийомоздавальник поїздів ОСОБА_1, прийомоздавальник заводу ОСОБА_6

Позивач вважає, що нестача вантажу у вагоні № 64657786 виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, що й стало причиною спору.

Предметом доказування у справі є обставини, пов`язані з належним виконанням/невиконанням відповідачем зобов`язань щодо перевезення вантажу.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (ст. 924 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини третьої статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Спірні відносини сторін виникли при перевезенні вантажів залізницею, а тому мають регулюватися також Статутом залізниць України (далі - Статут), який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 (із змін. і доп.) та визначає обов`язки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ, які користуються залізничним транспортом.

Згідно зі статтею 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Статтею 129 Статуту передбачено, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Указані в комерційному акті № 460005/434 від 18.07.2022 відомості свідчать про незбереження вантажу під час його перевезення.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що спірний вагон з вантажем був прийнятий залізницею до перевезення без зауважень до відправника, вантаж прибув у технічно справному вагоні, враховуючи дані, наведені в комерційному акті щодо порушення маркування вантажу, а також цілісності вантажу, відповідальність за його збереження з часу прийняття до перевезення й до моменту видачі одержувачу покладається на залізницю.

Відповідно до статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу. Зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно з пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №862/5083), норма природної втрати ваги для вантажу, зданого до перевезення у вологому стані, становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

Згідно з наявними у матеріалах справи специфікацією № 7 від 01.07.2022 (Додаток № 7 до договору № 12-37/21 від 28.12.2021), актом прийому-передачі № 94608743 від 16.07.2022, рахунком-фактурою № 94608743 від 16.07.2022 ціна однієї тонни вантажу (кокс доменний) становить 12579,61 грн без ПДВ (а.с. 17, 25-28).

Вартість нестачі вантажу у вагоні № 64657786 у кількості 2800 кг, з урахуванням природної втрати ваги 2% - 804 кг (40200 х 2% = 804), відповідальної нестачі вантажу - 1996 кг (2800 - 804 = 1996) та вартості 1 тонни вантажу у сумі 12579,61 грн без ПДВ, визначена позивачем у загальній сумі 30130,68 грн з ПДВ (1,996 х 12579,61 = 25108,90 грн без ПДВ; 25108,90 х 20% = 30130,68).

Перевіркою здійсненого розрахунку підстав для зменшення заявленої до стягнення суми шкоди, завданої нестачею вантажу у вагоні № 64657786, судом не виявлено.

Тому позовні вимоги про стягнення вартості нестачі вантажу в сумі 30130,68 грн є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір у сумі 2684,00 грн покладається на відповідача відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" до Акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" про стягнення шкоди у сумі 30130,68 грн - задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код 40075815; місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код 40081237; місцезнаходження: 49038, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 108) на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (ідентифікаційний код 00191230; місцезнаходження: 69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 72) шкоду у сумі 30130,68 грн, судовий збір у сумі 2684,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 01.01.2024.

Суддя І.І. Колісник