РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.01.2024Справа № 910/10488/23

За позовомОб`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Антоновича, 122"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Веліант Буд"
простягнення 69 141,30 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:

без виклику.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Антоновича, 122" (далі також - позивач, ОСББ «Антоновича, 122) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Веліант Буд" (далі також - відповідач, ТОВ "Веліант Буд") про стягнення заподіяних збитків в розмірі 69 141,30 грн.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 10.07.2023 відкрито провадження у справі № 910/10488/23, вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

При цьому, суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Так, ухвала суду про відкриття була надіслана за адресою відповідача, яка містяться у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Окрім того, суд зауважує, що ухвала суду про відкриття провадження у даній справі була офіційно оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень - на сайті за посиланням https://reyestr.court.gov.ua, а також знаходяться у вільному доступі в мережі Інтернет на інших відповідних веб-сайтах.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що в силу положень пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день складення підприємством поштового зв`язку повідомлення про повернення поштового відправлення у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою (18.07.2023), вважається днем вручення відповідачу ухвали Господарського суду міста Києва від 10.07.2023.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України та ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами з урахуванням згаданого вище припису ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.11.2021 між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Антоновича, 122» (як замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Веліант Буд» (як підрядником) було укладено договір підряду № 1/21 (далі також - договір), за умовами якого замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов`язання якісно та у встановлені терміни виконати роботи з Капітального ремонту та утеплення фасадів в обсязі 1 968 кв.м. в будинку ОСББ «Антоновича, 122» за адресою: вул. Антоновича, 122, м. Київ (далі також - об`єкт).

Відповідно до п. 1.3. договору, підрядник виконує роботи згідно з проектом «Капітальний ремонт та утеплення фасаду житлового будинку ОСББ «Антоновича, 122» за адресою: вул. Антоновича, 122, Голосіївський район, м. Київ» (далі - Проект), який передається замовником підряднику при підписанні цього договору.

У розділі 2 договору сторони погодили, що загальна вартість робіт по даному договору складає 1 995 000,00 грн, в тому числі ПДВ 20% - 332 500,00 грн і включає витрати на виконання робіт, обладнання і матеріали для проведення робіт з капітального ремонту і утеплення фасадів об`єкта.

Згідно з п. 3.1. договору, капітальний ремонт та утеплення фасадів будинку необхідно виконати до 31.12.2021. Підрядник має право достроково виконати роботи. Фактичним строком початку робіт вважається дата зарахування коштів на рахунок підрядника відповідно до п. 4.1.1. договору.

Як встановлено в п. 4.1. договору, замовник здійснює оплату по даному договору на поточний рахунок підрядника наступним чином:

- 70% від загальної вартості робіт та матеріалів на умовах попередньої оплати протягом 3 днів з дати підписання цього договору.

Розрахунок здійснюється за фактично виконані роботи протягом 3 банківських днів з дати належно оформлених, затверджених та підписаних сторонами актів приймання-передачі виконаних робіт згідно з цим договором. Остаточний розрахунок здійснюється протягом 3 банківських днів з дати належно оформленого, затвердженого та підписаного підсумкового Акту передачі-приймання виконаних робіт згідно з цим договором.

Відповідно до п. 13.1. договору, даний договір складено у двох оригінальних примірниках по одному для кожної із сторін та набирає чинності з дати зарахування коштів на рахунок підрядника відповідно до п. 4.1.1. цього договору і діє до 31.12.2021 та в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

25.11.2021 сторони підписали Акт прийому-передачі об`єкту, згідно з яким проведено візуальний огляд об`єкту та зафіксовано факт прийняття об`єкта та меж будівельного майданчика генпідрядником (відповідачем).

Як стверджує позивач, роботи виконувалися відповідачем із застосуванням будівельних люльок, противаги яких були закріплені на даху будинку безпосередньо на покрівлі з руберойду без належного захисту покрівлі. В грудні 2021 ТОВ «Веліант Буд» фактично припинило роботи, однак не розібрало і не вивезло люльки та комплектуючі (противаги) до них. Влітку 2022 покриття даху (руберойд, смола) під вагою розташованих на ньому противаг до будівельних люльок зсунулось по даху вниз, оголивши перекриття.

Крім того, позивач наголосив, що у зв`язку з незавершенням відповідачем робіт, новий підрядник (ТОВ «БК «Будстар») провело обстеження фасадів і покрівлі будинку, що відображено в Акті фіксації пошкоджень покрівлі жилого будинку від 23.11.2022.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, на думку позивача, що неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором підряду призвело до пошкодження покрівлі об`єкта та завдало збитків на загальну суму 69 141,30 грн.

Відповідач відзив на позов не надав, викладених у позовній заяві доводів не спростував.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору № 1/21 від 04.11.2021, суд дійшов висновку, що вказаний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі також - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Так, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Статтею 844 Цивільного кодексу України встановлено, що ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

За приписами ст. 846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частиною 4 ст. 882 Цивільного кодексу України встановлено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Статті 224, 225 ГК України визначають порядок відшкодування збитків за порушення господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібно довести наявність елементів складу цивільного правопорушення, а саме:

- протиправної поведінки,

- факт понесення збитків,

- причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками,

- вину.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Згідно ч. 1 ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються зокрема:

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором (ч. 2 ст. 623 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Таким чином, збитки є наслідками неправомірної поведінки, дії чи бездіяльності особи, яка порушила права або законні інтереси іншої особи, зокрема, невиконання або неналежне виконання установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності, господарське правопорушення, порушення майнових прав або законних інтересів інших суб`єктів тощо.

Пред`явлення вимоги про стягнення з відповідача збитків на підставі ст.ст. 224-225 ГК України покладає на позивача обов`язок довести, що у позивача з відповідачем наявні господарські зобов`язання і відповідач несе відповідальність за їх порушення у тому числі у вигляді відшкодування збитків.

Крім того, позивач мав довести суду порушення відповідачем його прав, чи неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, наявності та розміру збитків, наявності причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та понесеними збитками.

Під час розгляду справи встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір підряду № 1/21 від 04.11.2021.

Як уже було вказано вище, згідно з п. 3.1. договору, капітальний ремонт та утеплення фасадів будинку необхідно виконати до 31.12.2021.

07.12.2021 сторони підписали Акт обстеження об`єкту з якого вбачається, що було проведено обстеження стану, якості та перевірки обсягів робіт і встановлено виконання робіт на фасадах зі сторони двору будинку:

- фасад в осях Н-М площею 200 кв.м. - роботи виконані в повному обсязі;

- фасад в осях 6-8 М/Л (пожежні виходи) площею 213 кв.м. - роботи не виконані;

- фасад 6-10 (включаючи холодну перетяжку в осях 6-8) площею 400 кв.м. - роботи виконані, недоробки - не виконане опорядження керамічною плиткою цоколя фасаду;

- фасад в осяг М-Е (над двоповерховою прибудовою) площею 707 кв.м. - роботи не виконані;

- фасад в осях 9-8 (над вхідною групою) площею 292 кв.м. - роботи виконані частково;

- фасад в осях Е-Д/Г (над вхідною групою) площею 156 кв.м. - роботи не виконані.

З метою усунення виявлених недоробок і недоліків, запропоновано підряднику ТОВ «Веліант Буд» до 31.12.2021 завершити роботи визначені в дефектному акті, що додається.

У розділі 8 договору встановлено, що підрядник надає замовникові гарантії якості робіт та гарантує досягнення об`єктом показників, визначених проектом, та можливість експлуатації об`єкта протягом гарантійного строку. Перебіг гарантійного терміну починається з дати підписання сторонами підсумкового Акту виконаних робіт. Якщо протягом гарантійного терміну будуть виявлені недоліки (дефекти) робіт та/або матеріалів, то підрядник зобов`язаний усунути та/або замінити їх власними силами та засобами за власний рахунок. Виявлені недоліки (дефекти) фіксуються у дефектному акті. Для участі в складанні дефектного акту, погодження порядку та термінів усунення виявлених недоліків (дефектів), підрядник направляє свого представника не пізніше 5 календарних днів з дати отримання письмового повідомлення замовника.

Однак, всупереч вказаних умов договору, позивач не надав доказів звернення до підрядника з метою складання дефектного акту за участі уповноважених представників сторін.

Натомість, позивачем долучено до справи копію Акту фіксації пошкоджень покрівлі жилого будинку з вбудовано-прибудованими нежилими приміщеннями, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 122, який складено 23.11.2022 між представниками ОСББ «Антоновича, 122» та ТОВ «БК «Будстар».

Представники відповідача під час складання Акту фіксації від 23.11.2022 присутніми не були.

Більше того, з наданих позивачем доказів не вбачається за можливе встановити, що відповідач під час виконання робіт за договором застосовував на об`єкті будівельні люльки, противаги яких були закріплював на даху будинку безпосередньо на покрівлі з руберойду без належного захисту покрівлі.

Жодних фактичних даних, які б свідчили про пошкодження покрівлі даху об`єкту (крім Акту фіксації від 23.11.2022 який складено за відсутності представників відповідача) надано не було.

Таким чином, всупереч статей 77, 78, 79 ГПК України, позивач не надав суду належних доказів протиправної поведінки відповідача, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та заподіянням шкоди.

Судом не встановлено вини відповідача в заподіянні шкоди позивачу.

Крім того, позивачем не доведено розміру збитків, заявлену до стягнення суму збитків 69 141,30 грн жодним чином не обґрунтовано.

Оскільки судом не встановлено підстав для стягнення з відповідача 69 141,30 грн збитків, суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з покладенням судового збору на позивача згідно з вимогами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Антоновича, 122" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 11.01.2024 року.

Суддя Ю.О.Підченко