ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2024 року м.Дніпро Справа № 904/1985/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідача),

суддів: Дарміна М.О., Кощеєва І.М.

при секретарі судового засідання Солодова І.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Кобеляцький Д.М. адвокат (поза межами суду);

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали апеляційної скарги Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2023 (повний текст додаткового рішення складено 02.10.2023, суддя Новікова Р.Г.) у справі № 904/1985/23

за позовом Приватного підприємства "РАДОС", м. Нікополь

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води

про стягнення 3% річних у розмірі 127 873грн.77коп. та інфляційних втрат у розмірі 818440грн.84коп.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство Радос звернулось до Державного підприємства Східний гірничо-збагачувальний комбінат з позовом про стягнення 3% річних у розмірі 127873грн.77коп. та інфляційної складової у розмірі 818440грн.84коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.06.2023 позовні вимоги задоволені частково. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в розмірі 127836грн.13коп., інфляційну складову в розмірі 818440грн.84коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 14194грн.15коп. Відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних в розмірі 37грн.64коп.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2023, у даній справі, заяву Приватного підприємства Радос від 26.06.2023 про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі №904/1985/23 задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (ідентифікаційний код: 14309787; місцезнаходження: 52210, Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2) на користь Приватного підприємства "РАДОС" (ідентифікаційний код: 25522053; місцезнаходження: 53200, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Запорізька, буд. 49) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15500грн.

Не погодившись з зазначеним додатковим рішенням, Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване додаткове рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в частині стягнення 15 500,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- скаржник вважає оскаржуване додаткове рішення необґрунтованим, прийнятим без повного і всебічного з`ясування всіх обставин справи, тому є таким, що підлягає скасуванню;

- у договорі про надання правової допомоги не було визначено розміру гонорару, а тому сума 15 500,00 грн. є необґрунтованою та непідтвердженою;

- апелянт посилається на правовий висновок, зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, відповідно до якого витрати на надання правової допомоги мають бути документально підтверджені та доведені, а відсутність документального підтвердження таких витрат, їх розрахунку, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат;

- скаржник також обґрунтовує свою правову позицію практикою ЄСПЛ, відповідно до якої заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхніх розмір обґрунтованим; відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір;

- позивачем подано до суду лише позовну заяву, як заяву по суті спору, яка судячи з її змісту не вимагала значних витрат часу на її складення, клопотання про долучення до матеріалів справи документів та акту приймання-передачі послуг адвоката, тому заявлений в акті час, витрачений адвокатом на виконання зазначених у ньому робіт є явно завищеним та не відповідає критерію розумності, враховуючи те, що справа не є складною;

- позивачем не надано детального опису робіт (наданих послуг).

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.10.2023 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.10.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2023 у справі № 904/1985/23; розгляд апеляційної скарги призначено у судове засідання на 10.01.2024 о 10 год. 20 хв.

17.10.2023 від представника позивача до суду надійшла заява про надання документів в електронній формі.

19.10.2023 від представника позивача до суду надійшло клопотання про участь у судовому засіданні, призначеного на 10.01.2024 о 10:20, адвоката Кобеляцького Д.М. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника позивача.

19.10.2023 від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким просить суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі, оскаржуване рішення залишити без змін, стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 500,00 грн.

Відзив обґрунтований наступним:

- позивач та АО «ЛЕГАЛ ПАРТНЕРС ЮКРЕЙН» дотримувалися норм чинного законодавства України при укладанні та виконанні умов договору про надання правової допомоги, тому вимоги щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та доведеними;

- на підтвердження своїх вимог щодо стягнення зазначених витрат, позивач посилається на практику ЄСПЛ та постанову Верховного Суду від 30.01.2023 по справі №910/7032/17, де колегія суддів зазначила, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача;

- гонорар у розмірі 5% від задоволених позовних вимог був погоджений між сторонами договору про надання правової допомоги відповідно до п.6.8., 6.10 прайс-листа;

- позивач вважає, що витрати позивача на адвоката підтверджені документально, пов`язані із веденням цієї справи, а обсяг наданих послуг є співмірним із складністю справи та часом, витраченим адвокатом, повністю відповідає умовам договору про надання правової допомоги, реального обсягу такої допомоги у суді, критерію реальності витрат; також судом першої інстанції взято до уваги, що протиправна поведінка відповідача щодо несплати боргу з 2021 року, призвела до значних фінансових втрат підприємства.

03.01.2024 від представника позивача до суду надійшло клопотання про участь у судовому засіданні, призначеного на 10.01.2024 о 10:20, адвоката Кобеляцького Д.М. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника позивача.

У судовому засіданні 10.01.2024 брав участь представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (ухвалу суду від 16.10.2023 про відкриття апеляційного провадження та призначення до розгляду у судове засідання на 10.01.2024 отримано відповідачем 23.10.2023).

Згідно з ч.4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, порадившись на місці, вирішила розпочати слухання справи за відсутності представника відповідача, що був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 10.01.2024 представник позивача адвокат Кобеляцький Д.М. заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні, а додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що між Адвокатським об`єднанням Легал партнерс юкрейн (далі адвокатське об`єднання) та Приватним підприємством Радос (далі клієнт) був укладений договір про надання правової допомоги №2/2023 від 02.01.2023 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, протягом 2022 року, а клієнт - прийняти і оплатити таку правову допомогу та витрати, необхідні для виконання його доручень, на умовах, у порядку та строки, передбачені цим договором.

Згідно з пунктом 1.2 договору адвокатське об`єднання, на підставі звернення клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання правової допомоги, зокрема,:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності клієнта;

- представляти у встановленому порядку інтереси клієнта в господарських судах, судах загальної юрисдикції, адміністративних судах, в тому числі апеляційних судах, Верховному суді, Конституційному суді, а також в інших органах під час розгляду правових спорів;

- узагальнення та аналізування: - практику розгляду судових та інших справ; - спільно з іншими підрозділами клієнта результати розгляду претензій; - практику укладення та виконання договорів; - надає клієнту пропозиції щодо усунення виявлених недоліків;

- надання консультації, висновки, довідки з правових питань, що виникають у клієнта в процесі здійснення діяльності;

- надання усних та письмових консультацій щодо відповідей на запити про надання публічної інформації, на звернення громадян, юридичних осіб, правоохоронних органів, на адвокатські запити;

- надання письмових та усних юридичних консультацій, рекомендацій, правових висновків, в тому числі і питань роботи з контролюючими та правоохоронними органами, з питань поточної діяльності клієнта;

- підготовки документів правового характеру: договорів, листів, претензій, заяв, скарг, актів, наказів та інших документів правового характеру в усіх галузях права;

Відповідно до пункту 3.1 договору правова допомога за цим договором надаються на підставі завдань (доручень) клієнта. Завдання можуть бути надані як в усній, так і в письмовій формі.

Згідно з пунктами 4.1 - 4.3, 4.6, 4.7 договору оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом рахунку.

Правову допомогу, що надається адвокатським об`єднанням, клієнт оплачує в гривнях, на підставі рахунку, за вартістю, вказаною у прайс-листі адвокатського об`єднання.

За результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням правової допомоги і її вартість. Акт надсилається адвокатським об`єднанням факсимільним зв`язком/електронною поштою або вручається нарочно. На письмову вимогу клієнта, адвокатське об`єднання може надавати акти про надання правової допомоги, в яких буде вказано перелік наданої правової допомоги із ідентифікацією.

Сума, вказана в рахунках на оплату є гонораром адвокатського об`єднання за надання правової допомоги та поверненню не підлягає.

В акті, зазначеному в п. 4.3 договору, сторони можуть визначити інший порядок оплати та/чи вартість правової допомоги. В цьому випадку сторони керуються умовами акта.

Відповідно до п. 7.1 договору даний договір укладений на строк до 31.12.2023 року та набирає чинності з моменту його підписання.

Представництво інтересів Приватного підприємства "Радос" в даній справі здійснював адвокат Кобеляцький Д.М.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач додав до матеріалів справи копії:

- договору про надання правової допомоги №2/2023 від 02.01.2023,

- додатку №1 до договору про надання правової допомоги (прайс-лист),

- акту надання правової допомоги від 12.04.2023;

- опис наданих послуг із зазначенням їх оплати позивачем;

- ордер серія АЕ №1192978 від 12.04.2023;

- свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю від 22.04.2019.

В описі наданих послуг та акті про надання правової допомоги від 26.06.2023 вказано про надання позивачу адвокатом правової допомоги:

1) п. 1.2 прайс-листа - усна консультація з вивченням документів (до тридцяти хвилин) - попередня консультація, що надавалась клієнту (вартість 200грн) та п. 1.3 прайс-листа - вартість наступної тридцяти хвилинної консультації (вартість 200грн);

2) п. 1.6 прайс-листа - правовий аналіз правочину - аналіз договору поставки на відповідність нормам чинного законодавства, вивчення рішень Господарського суду Дніпропетровської області, за якими було винесено рішення про стягнення основного боргу з відповідача на користь позивача та визначення процесуальної перспективи (вартість 1200грн);

3) п. 2.5 прайс-листа - підготовка претензії (до 2 годин) - було підготовлено претензію №217 від 21.03.2023 (вартість 800 грн.);

4) п. 6.2 прайс-листа - підготовка позовної заяви у справі по ГПК (до 5 годин) (вартість 4000 грн.) - загалом було витрачено 5 годин на підготовку позовної заяви ПП Радос до Господарського суду Дніпропетровської області (вих. №330 від 12.04.2023 року), а саме:

- 3 години - обробка первинної документації та складання за нею описової частин позову;

- 2 години - правовий аналіз нормативного обґрунтування позовних вимог з урахуванням останніх змін у чинному законодавстві України, правовий аналіз практики Верховного Суду та Європейського суду з прав людини, аналітична робота з Єдиним реєстром судових рішень, складання матеріальної та процесуальної частини позовної заяви;

5) п. 6.6. прайс-листа - підготовка процесуального документу до суду 1 інстанції (до 1 години) - клопотання про участь у засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та електронного підпису вих. №441 від 09.05.2023 року, (вартість 800 грн.);

6) п. 6.6 прайс-листа - підготовка процесуального документу до суду 1 інстанції (до 1 години) - підготовка заперечень на клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій №18/2615 від 02.05.2023 року (вих. №465 від 16.05.2023) (вартість 800 грн.);

7) п. 6.6. прайс-листа - підготовка процесуального документу до суду 1 інстанції (до 1 години) клопотання про участь у засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та електронного підпису вих. №480 від 18.05.2023 року, (вартість 800 грн.);

8) п. 6.13 прайс-листа - участь у судовому засіданні суду 1 інстанції власними засобами зв`язку (до 2 годин): - 30.05.2023 року прийнято участь у судовому засіданні адвокатом Кобеляцьким Дмитром Миколайовичем (вартість 1500 грн.);

9) п. 6.6 прайс-листа - підготовка процесуального документу до суду 1 інстанції (до 1 години) - підготовка заперечень на клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій №18/2612 від 02.05.2023 року (вих. №532 від 30.05.2023 року) (вартість 800грн);

10) п. 6.13 прайс-листа - участь у судовому засіданні суду 1 інстанції власними засобами зв`язку (до 2 годин): - 21.06.2023 року прийнято участь у судовому засіданні адвокатом Кобеляцьким Дмитром Миколайовичем (вартість 1500 грн.).

11) гонорар успіху за прийняття рішення на користь клієнта - позивача у майновому спорі - 5% від задоволених позовних вимог 47313 грн. 85 коп.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги та погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість покладення на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 15 500 грн., виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас, за змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу). Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вказана правова позиція щодо застосування норм права викладена в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, в постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Верховний Суд в додатковій постанові від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19 зазначив, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини. Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі Двойних проти України (пункт 80), від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі East/West Alliance Limited проти України, від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду в додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, в постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Дослідивши наявні у справі документи на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, аргументи апеляційної скарги, співмірність суми витрат із складністю справи, виконаних адвокатом робіт, витраченого адвокатом часу на наданий об`єм послуг та відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог про відшкодування витрат на надання правничої допомоги у розмірі 15 500 грн., з яких 7500,00 грн. вартість послуг з правничої допомоги та 8000,00 грн. гонорар успіху.

Твердження апелянта щодо необґрунтованості та недоведеності вимог, зокрема щодо стягнення гонорару успіху у розмірі 5% від задоволених позовних вимог, з огляду на відсутність документального підтвердження визначення такого розміру гонорару у договорі про надання правової допомоги №2/2023 від 02.01.2023, спростовується підписаним сторонами Додатком 1 (прайс-лист) до договору, пунктом 6.10 якого сторони погодили відповідний розмір гонорару за прийняття рішення на користь клієнта-позивача у майновому спорі (незалежно від інстанції суду).

Посилання відповідача на відсутність обґрунтованого опису робіт (наданих послуг) адвоката колегією суддів відхиляється з огляду на підтвердження матеріалами справи детального опису переліку послуг, що були надані адвокатом, зокрема, актом про надання правової допомоги №б/н від 26.06.2023, складеного відповідно до умов договору №2/2023 від 02.01.2023.

Посилання скаржника на необґрунтованість прийнятого додаткового рішення, нез`ясування господарським судом всіх обставин у справі, стосуються не порушення чи неправильного застосування судом правових норм, а фактично зводяться до незгоди з оцінкою зібраних у справі доказів.

Інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом та спростовуються вищенаведеним.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами. У той час як викладені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення слід залишити без змін.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно з вимогами ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на апелянта.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2023 у справі № 904/1985/23 - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2023 у справі № 904/1985/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст. ст. 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 12.01.2024.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв