ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2024 р. Справа№ 910/11981/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Алданової С.О.

Євсікова О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2023, повний текст якого складено та підписано 17.10.2023

у справі № 910/11981/23 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція"

до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва"

про стягнення 76 302,87 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

25.07.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" про стягнення 76 302,87 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив зобов`язання за Договором № 440057/3 юр про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 02.08.2016, внаслідок чого за період з лютого 2021 року по квітень 2023 року виникла заборгованість за надані послуги в сумі 65 964,72 грн, за порушення строків сплати якої нараховані 3% річних у сумі 1642,45 грн та інфляційні втрати в сумі 8695,70 грн.

Доводи та заперечення відповідача

Відповідач з позовом не погодився, посилаючись на те, що фактично не користувався послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання у нежитловому приміщенні, опалювальною площею 148,9 кв.м. по вул. Айзербаджанській, 4 у м. Києві, оскільки 18.05.2021 опалювальні пристрої були демонтовані, про що позивача було повідомлено листом за № 366 від 05.07.2022.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.10.2023 у справі № 910/11981/23 позов задоволено повністю. Стягнуто з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" заборгованість у сумі 65 964 грн 72 коп, інфляційні втрати - 8 695 грн 70 коп, 3% річних - 1 642 грн 45 коп та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684,00 грн.

Рішення мотивоване тим, що надання відповідачу послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з лютого 2021 року по квітень 2023 року підтверджено сукупністю належних та допустимих доказів. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, що є підставою для стягнення суми боргу, інфляційних втрат та 3 5 річних.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з цим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

А саме апелянт посилається на те, що:

- фактично відповідач послугами не з централізованого опалення та постачання гарячої води не користується, оскільки опалювальні пристрої були демонтовані, про ще позивач був повідомлений, але не відреагував;

- докази подані позивачем підтверджують надання послуг центрального опалення для всього будинку, та не підтверджують надання таких послуг саме в приміщенні відповідача у цьому будинку.

Доводи та заперечення позивача

У своєму відзиві на апеляційну скаргу позивач з апеляційною скаргою не погодився, просить залишити оскаржене рішення без змін посилаючись на те, що:

- позивач не має доводити факт надання послуг з постачання теплової енергії у вигляді централізованого опалення та гарячого водопостачання безпосередньо до нежитлового приміщення споживача, оскільки надає такі послуги не окремо до кожного приміщення, а в цілому до будинку, і це є загальновідомою обставиною, яка не потребує доказуванню;

- самовільне відключення споживачем приміщення в будинку від системи централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється та не є підставою для не проведення виконавцем послуг розподілу загальних обсягів споживання послуг на приміщення споживача.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2023 постановлено витребувати у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/11981/23 та невідкладно надіслати їх до Північного апеляційного господарського суду. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, до надходження матеріалів справи №910/11981/23. Копію ухвали надіслано до Господарського суду першої інстанції.

16.11.2023 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд визнав подані матеріали достатніми для відкриття апеляційного провадження. Заперечень проти відкриття апеляційного провадження на час постановлення ухвали до суду не надійшло.

У відповідності до ч. 3 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову не менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що предметом позову у цій справі є вимога про стягнення 76 302,87 грн, вказана справа, у відповідності до приписів ГПК України, відноситься до малозначних справ.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Виходячи із зазначених правових норм, перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2023 у справі № 910/11981/23. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників процесу про здійснення розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 20.12.2023. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 20.12.2023.

Розгляд справи здійснюється після виходу колегії суддів з відпустки.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Спір виник між сторонами у зв`язку із тим, що відповідач, порушуючи умови договору, своєчасно не вносив позивачу плату за отримані з лютого 2021 року по квітень 2023 року послуги централізованого опалення нежитлового приміщення площею 148,90 кв.м. в будинку № 4 по вулиці Айзербаджанській в місті Києві, в результаті чого утворилась заборгованість яка становить 65964,72 грн.

При цьому, позивач зазначає, що розрахунок фактичного споживання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води ґрунтується на умовах договору, відомостях з показниками будинкового лічильника теплової енергії, нарядах на підключення/відключення будинку.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 8695,70 грн та 1642,45 грн - 3% річних.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на відсутність в матеріалах справи належних і допустимих доказів на підтвердження факту надання позивачем послуг з централізованого опалення до нежитлового приміщення опалювальною площею 148,90 кв.м. по вул. Айзербаджанській, 4 у м. Києві у спірний період, оскільки 18.05.2021 опалювальні пристрої були демонтовані, про що позивача було повідомлено листом за № 366 від 05.07.2022.

Суд першої інстанції, на підставі сукупності належних та допустимих доказів встановив, що 02.08.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРО- РЕКОНСТРУКЦІЯ", як виконавцем, та Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва", як споживачем, був укладений Договір №440057/3юр про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - договір), відповідно до якого позивач зобов`язався своєчасно надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого опалення до нежитлового приміщення площею 122,90 кв.м. в будинку № 4 по вулиці Айзербаджанській в місті Києві, а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до п. 5 вказаного договору, тарифи на послуги (з урахуванням податку на додану вартість) на дату укладення договору становлять:

- з централізованого опалення з будинковими без будинкових приладів обліку теплової енергії 1 213,78,10 (з ПДВ) грн за гігакалорію.

Плата за надані послуги за наявності засобів обліку води і теплової енергії справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 (п. .7 договору)

Згідно з п. 9 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно п. 31 укладеного правочину цей договір укладається на строк до 02.08.2017. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

Дія нього Договору поширюється на взаємовідносини, які виникли між Сторонами до моменту його укладення відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), а саме з 01.10.2015, як то передбачено пунктом 32 договору.

Суд першої інстанції зазначив, що сторони не подали до матеріалів справи доказів недійсності або розірвання укладеного сторонами Договору № 440057/3юр про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 02.08.2016.

При цьому, до матеріалів справи надано Технічний паспорт на нежитлові приміщення вбудовані в житловий будинок № 4 по вул. Айзербаджанська в м. Києві від 28.11.2017 та Акт від 12.05.2021, відповідно до яких опалювальна площа нежитлового приміщення відповідача становить 148,90 кв.м.

Відповідно до п. 9 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідач не надав суду доказів оплати, послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, що стало підставою для подання позову та стягнення зазначеної заборгованості, інфляційних втрат та 3 % річних.

Колегія суддів, дослідивши обставини справи, вважає оскаржене судове рішення законним та обґрунтованим, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Мотиви і джерела права, з яких виходить апеляційний суд при ухваленні судового рішення

Матеріалами справи підтверджено що, з лютого 2021 року по квітень 2023 року позивачем надано відповідачу послуги з централізованого опалення на загальну суму 65 964,72 грн., які останнім не оплачувались.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правові відносини.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції, чинній на момент виникнення боргу) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (далі - Правила).

Згідно з п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Крім того, згідно з частиною 1 статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (у чинній з 10.12.2017 року по теперішній час редакції) споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Положеннями ч. 2 ст. 32 Закону передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

За умовами частини 1 статті 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (у чинній з 10.12.2017 року по теперішній час редакції) ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Згідно з пунктом 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно п. 12 Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку.

У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку.

У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку.

Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що облік теплової енергії на потреби централізованого опалення здійснюється по вул. Азербайджанська, 4 в м. Києві приладом комерційного обліку, що підтверджується актом постановки на комерційний облік приладу теплової енергії споживача від 24.12.2015, актами про готовність вузла комерційного обліку теплової енергії до опалювального сезону 2020-2021р. та 2022-2023р.

Надання послуг з опалення, що надавалися безперервно, в межах опалювального періоду за спірний період у будинку за адресою: м. Київ, вул. Азербайджанська, 4, підтверджується наявними в матеріалах справи нарядами на включення (початок опалювального сезону) та відключення (закінчення опалювального сезону) будинку від опалення.

На підтвердження зазначених фактів позивачем додані до позовної заяви звіти з показниками приладів будинкового лічильнику теплової енергії за період з лютого 2021 року по квітень 2023 року.

Показники будинкового лічильника теплової енергії розподіляються між користувачами приміщень пропорційно до площі займаних споживачами приміщень. Таким чином, розподіл визначеного загального обсягу теплової енергії між споживачами здійснювався пропорційно до площі споживачів, що узгоджується з нормами Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання".

Доводам відповідача про те, що 18.05.2021 він демонтував опалювальні пристрої у приміщенні по вул. Азербайджанська, 4 в м. Києві, суд першої інстанції надав належну правову оцінку.

Відповідно до п.п. 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише щодо будинку в цілому.

Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 № 4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.12.2005 за №1478/11758 (який був чинний до 17.09.2019), з моменту внесення до нього змін наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 № 169 визначав процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води саме усього житлового будинку, а не окремих приміщень у ньому, як це було визначено первісно.

Процедура відключення приміщення від внутрішньобудинкових мереж станом на момент надання послуг була встановлена Порядком відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №169 від 26.07.2019, який чинний з 17.09.2019.

Суд першої інстанції цілком обґрунтовано зазначив, що відповідачем не подано суду відповідної проектної документації, яка б засвідчувала факт відключення приміщення відповідача від мережі централізованого теплопостачання та доказів ненадання йому послуг з постачання тепла в спірний період в встановленому законодавством порядку та погодження такого відключення з компетентними особами. Відповідачем не доведено, що , що він взагалі звертався до компетентних органів, починаючи червня 2021 року, так і на момент розгляду справи, з заявою про оформлення такого відключення відповідно до норм чинного законодавства України.

Також суд першої інстанції правильно врахував правові висновки, що викладені у Верховним Судом у постанові від 24.09.2019 у справі №904/6293/17.

Так, серед іншого, Верховний Суд зазначив, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення також не може слугувати підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання (аналогічний правовий висновок,

Розмір заборгованості у відповідача перед позивачем документально підтверджений. Відповідач, в свою чергу, не надав доказів погашення цієї заборгованості. Отже позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості (з лютого 2021 року по квітень 2023 року) є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в сумі 65 964,72 грн.

Також судом першої інстанції, на підставі ст. 625 ЦК України обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 8695,70 грн. та 3% річних у розмірі 1642,45 грн, які нараховані окремо за кожним місяцем виникнення заборгованості, починаючи з 01.04.2021 по 13.06.2023 (кінцева дата визначена позивачем) включно.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами апеляційного перегляду справи колегія суддів встановила, що оскаржене рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, при повному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, підстави для його зміни чи скасування в розумінні приписів статті 277 ГПК України відсутні. Натомість викладені в апеляційні скарзі доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Судові витрати

Згідно вимог статті 129 ГПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення

Рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2023 у справі № 910/11981/23 залишити без змін.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді С.О. Алданова

О.О. Євсіков