РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.01.2024Справа № 910/16795/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Державного підприємства "Укркомунобслуговування"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергобудтехсервіс"

про стягнення заборгованості в розмірі 27 899,38 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Укркомунобслуговування» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергобудтехсервіс» про стягнення заборгованості в розмірі 27 899,38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором оренди нежитлових приміщень № 2019/2 від 17.01.2019, в частині здійснення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/16795/23. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

В свою чергу, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 06.11.2023 була направлена судом в електронний кабінет відповідача та отримана останнім 06.11.2023, що підтверджується повідомленням про доставку електронного листа.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Зважаючи на те, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальним правом, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України та частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергобудтехсервіс» (далі - орендар, відповідач) укладено Договір оренди нежитлових приміщень № 2019/2 (далі - Договір оренди), за умовами якого орендодавець передає, а орендар зобов`язується прийняти в строкове платне користування нерухоме майно (нежитлові приміщення), далі - об`єкт оренди, яке знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26 (літера «А» ).

Відповідно до п. 2.1 та п. 2.2 Договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 26.03.2021) об`єктом оренди відповідно до даного Договору є нежитлові приміщення, а саме кімнати: №№ 31, 32, 35, 37 загальною площею 39,7 кв.м., та частина коридору площею 3,97 кв.м., що розташовані на 1-му поверсі корпусу (інвентарний номер 2373) орендодавця за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26 (літера «А» ).

Загальна площа об`єкта оренди складає 43,67 кв.м.

Об`єкт оренди передається орендарю для здійснення господарської діяльності, без права реєстрацію юридичної особи (п. 2.3 Договору).

Пунктами 3.2.2 та 3.2.3 Договору узгоджено, що орендар зобов`язується вносити орендну плату на рахунок орендодавця своєчасно, у повному обсязі і відповідно до умов Договору, а також своєчасно і відповідно до умов даного Договору відшкодовувати орендодавцю плату за комунальні послуги та плату податку на землю та нерухомість.

Відповідно до п. 4.1 Договору (в редакції додаткової угоди № 7 від 28.04.2022) розмір орендної плати за 1 календарний місяць визначається з розрахунку: за 1 кв.м. загальної площі об`єкта оренди 125,00 грн., крім того ПДВ 20%, що складає 25,00 грн., а всього - 150,00 грн. з ПДВ.

Розмір орендної плати щомісяця індексується з моменту підписання даного Договору згідно з індексом інфляції за даними Держкомстатуту України (якщо це затверджено Кабміном України).

За умовами п. 4.2 та п. 4.3 Договору орендна плата щомісяця вноситься орендарем у термін до п`ятого числа кожного поточного місяця шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок орендодавця. Орендна плата вноситься відповідно до рахунків, що виставляються орендодавцем. Одержувати рахунок в орендодавця є обов`язком орендаря. Несвоєчасне отримання орендарем рахунку в орендодавця не звільняє його від зобов`язання своєчасно сплатити орендну плату. Орендар зобов`язаний на вимогу орендодавця проводити звіряння взаєморозрахунків по орендній платі та інших платежів і оформляти відповідні акти звірки.

Орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря.

Згідно з п. 4.6 Договору (в редакції Додаткової угоди № 5 від 22.11.2021) не входить до складу орендної плати та відшкодовуються орендарем наступні витрати:

- відшкодування витрат за водопостачання та водовідведення;

- відшкодування витрат за теплопостачання;

- компенсацію податкових витрат орендодавця за користування земельною ділянкою та нерухомістю.

Вказані витрати щомісяця відшкодовуються орендарем виходячи з фактичних витрат, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок орендодавця протягом 5 банківських днів з моменту отримання орендарем рахунку від орендодавця.

30 листопада 2022 року між Державним підприємством «Укркомунобслуговування» (далі - позивач, орендодавець) та ТОВ «Енергобудтехсервіс» укладено Додаткову угоду № 7, за умовами якої, в зв`язку зі зміною балансоутримувачу (власника) орендованих приміщень на підставі наказу Мінрегіону «Про безоплатну передачу державного нерухомого майна, з балансу публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» на баланс державного підприємства «Укркомунобслуговування» № 141 від 04.08.2022, сторони домовилися внести зміни до Договору оренди нежитлових приміщень № 2019/2 від 17.01.2019, зокрема:

- преамбулу Договору викласти в наступній редакції: «Державне підприємство «Укркомунобслуговування», в особі директора Сушон Алли Іванівни, яка діє на підставі Статуту, затвердженого рішенням Мінрегіону № 21 від 31.01.2022, далі - «орендодавець», з однієї сторони, та Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергобудтехсервіс», надалі іменується - «орендар», в особі директора Крупича Ігоря Юрійовича, який діє на підставі Статуту, іншої сторони, а разом Сторони, уклали цей Договір про наступне:

- розділ 10 Договору «Термін дії Договору» викласти в новій редакції: « 10.1. Даний договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до моменту переукладання договору оренди в порядку визначеному ЗУ «Про оренду державного та комунального майна та постановою КМУ Про деякі питання оренди державного та комунального майна» від 03.06.2020 № 483».

Пунктом 6 Додаткової угоди № 7 від 30.11.2022 сторонами узгоджено, що умови цієї Додаткової угоди застосовуються до відносин між ними з 07.09.2022 відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за Договором, внаслідок чого за відповідачем обліковується заборгованість за Договором за період з вересня 2022 року по лютий 2023 включно, яка станом на 07.09.2023 становить 27 899,38 грн. та складається із заборгованості з орендної плати в розмірі 7 383,41 грн., заборгованості по експлуатаційним витратам у розмірі 16 022,95 грн. та заборгованості по комунальним послугам в розмірі 4 493,02 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частинами 1, 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 526 ЦК України і статтею 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Статтею 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" оренда це речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.

Пунктами 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно з ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п. 4.2 та п. 4.3 Договору орендна плата щомісяця вноситься орендарем у термін до п`ятого числа кожного поточного місяця шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок орендодавця. Орендна плата вноситься відповідно до рахунків, що виставляються орендодавцем. Одержувати рахунок в орендодавця є обов`язком орендаря. Несвоєчасне отримання орендарем рахунку в орендодавця не звільняє його від зобов`язання своєчасно сплатити орендну плату. Орендар зобов`язаний на вимогу орендодавця проводити звіряння взаєморозрахунків по орендній платі та інших платежів і оформляти відповідні акти звірки.

Орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря.

Згідно з п. 4.6 Договору (в редакції Додаткової угоди № 5 від 22.11.2021) не входить до складу орендної плати та відшкодовуються орендарем наступні витрати:

- відшкодування витрат за водопостачання та водовідведення;

- відшкодування витрат за теплопостачання;

- компенсацію податкових витрат орендодавця за користування земельною ділянкою та нерухомістю.

Вказані витрати щомісяця відшкодовуються орендарем виходячи з фактичних витрат, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок орендодавця протягом 5 банківських днів з моменту отримання орендарем рахунку від орендодавця.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за Договором, внаслідок чого за відповідачем обліковується заборгованість 27 899,38 грн. за період з вересня 2022 року по лютий 2023 включно, яка складається із заборгованості з орендної плати в розмірі 7 383,41 грн., заборгованості по експлуатаційним витратам у розмірі 16 022,95 грн. та заборгованості по комунальним послугам в розмірі 4 493,02 грн.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів на підтвердження сплати заборгованості за Договором в розмірі 27 899,38 грн., в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано.

Таким чином, відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором, сплату орендної плати в розмірі 7 383,41 грн., відшкодування експлуатаційних витрат у розмірі 16 022,95 грн. та комунальних послуг в розмірі 4 493,02 грн. не здійснив, у зв`язку з чим, за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 27 899,38 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладене вище, невиконання зобов`язань відповідачем за Договором підтверджується матеріалами справи, доказів оплати вказаних сум заборгованості відповідачем не надано, в зв`язку з чим, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 27 899,38 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про виконання взятих на себе зобов`язань за Договором.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергобудтехсервіс» (02094, м. Київ, вул. Вінстона Черчилля, 87, оф. 12; ідентифікаційний код: 22890253) на користь Державного підприємства «Укркомунобслуговування» (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 51; ідентифікаційний код: 16466350) заборгованість у розмірі 27 899 (двадцять сім тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) грн. 38 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено: 08.01.2024

Суддя О.А. Грєхова