ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"01" листопада 2023 р. Справа № 910/1112/20

за позовом ОСОБА_1 , Київська область, м. Біла Церква

до Товариства з обмеженою відповідальністю Всеукраїнський аукціонний дім,

м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Ріелторі Плюс

про визнання недійсним аукціону, визнання недійсним протоколу, зобов`язання повернути кошти

Суддя Лопатін А.В.

за участю секретаря судового засідання Єрьоміч О.А.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № Б8/148-12 за заявою Публічного акціонерного товариства Банк Київська Русь про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Ріелторі Плюс, провадження в якій порушено ухвалою суду 28.12.2012 р.

Постановою господарського суду Київської області від 24.05.2017 р. визнано банкрутом ТОВ "Ріелторі Плюс" та відкрито його ліквідаційну процедуру.

Наразі триває ліквідаційна процедура Товариства з обмеженою відповідальністю Ріелторі Плюс.

20.02.2020 р. на адресу суду на підставі ухвали господарського суду м. Києва від 03.02.2020 р. за підсудністю надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Всеукраїнський аукціонний дім про визнання недійсним аукціону (публічні торги), який відбувся 02.10.2019 р. в процедурі ліквідації ТОВ Ріелторі Плюс, визнання недійсним протоколу, яким оформлено результати аукціону, зобов`язання повернути кошти в розмірі 106357,28 грн. гарантійного внеску, 1500,00 грн. реєстраційного внеску.

Ухвалою суду від 25.02.2020 р. позовну заяву ОСОБА_1 від 20.01.2020 р. б/н (вх. № 487/20, 20.02.2020 р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю Всеукраїнський аукціонний дім про визнання недійсним аукціону, визнання недійсним протоколу, зобов`язання повернути кошти залишено без руху; запропоновано позивачу ОСОБА_1 в строк до десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху усунути недоліки заяви шляхом надання суду документів, на підтвердження дотримання вимог статі 164 ГПК України.

20.04.2020 р. від позивача на адресу суду надійшли докази усунення недоліків в позовній заяві.

Ухвалою суду від 23.03.2020 р. прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Всеукраїнський аукціонний дім про визнання недійсним аукціону, визнання недійсним протоколу, зобов`язання повернути кошти в межах провадження у справі № Б8/148-12 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Ріелторі Плюс; призначено позовну заяву у підготовчому засіданні на 22.04.2020 р.

16.04.2020 р. на адресу суду від позивача надійшли обґрунтування необхідності залучення до участі у даній справі третьою особою Товариства з обмеженою відповідальністю Ріелторі Плюс.

Ухвалою суду від 22.04.2020 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Ріелторі Плюс; відкладено позовну заяву у підготовчому засіданні на 20.05.2020 р.

13.05.2020 р. на адресу суду від представника третьої особи надійшло клопотання про зобов`язання позивача направити на адресу ОСОБА_2 копію позовної заяви з долученими до неї доказами та відкласти розгляд справи до закінчення карантину.

14.05.2020 р. на адресу суду від відповідача надійшла заява про продовження процесуального строку на подання відзиву та зобов`язання позивача направити на адресу відповідача копію позовної заяви та доданих до неї документів; а також клопотання про продовження строку підготовчого провадження та відкладення підготовчого засідання у справі за межі дії карантину.

19.05.2020 р. на адресу суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з продовженням дії карантину.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.05.2020 р. відкладено підготовче засідання на 08.07.2020 р.

19.06.2020 р. на поштову адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Крім того, на адресу суду від ТОВ Всеукраїнський аукціонний дім надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому, крім іншого, відповідач просить доручити господарському суду Запорізької області забезпечити проведення судового засідання, призначене на 08.07.2020 р. о 10:30 год., в режимі відеоконференції.

23.06.2020 р. на поштову адресу суду від ліквідатора ТОВ Ріелторі Плюс надійшли пояснення на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.07.2020 р. у задоволенні клопотання ТОВ Всеукраїнський аукціонний дім про участь у судовому засіданні по справі № 910/1112/20 в режимі відеоконференції відмовлено.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.07.2020 р. відкладено підготовче засідання на 12.08.2020 р.

12.08.2020 р. на поштову адресу суду від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі та додаткові пояснення в обґрунтування правової позиції відповідача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.08.2020 р. продовжено строк підготовчого провадження, розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 04.11.2020 р.

Ухвалою господарського суду від 04.11.2020 р. розгляд клопотання ТОВ Всеукраїнський аукціонний дім про закриття провадження у справі призначено, розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 02.12.2020 р.; зобов`язано позивача надати суду в судовому засіданні, яке відбудеться 02.12.2020 р. о 12 год. 15 хв. (для огляду) оригінали документів, належним чином завірені копії яких долучено до матеріалів позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.12.2020 р. розгляд клопотання ТОВ Всеукраїнський аукціонний дім про закриття провадження у справі та розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 10.02.2021 р.

03.02.2021 р. на адресу господарського суду Київської області від третьої особи ТОВ Ріелторі Плюс надійшли письмові пояснення відносно клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.02.2021 р. клопотання відповідача про закриття провадження у справі залишено без задоволення, закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 24.03.2021 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.03.2021 р. зупинено провадження у справі господарського суду Київської області № 910/1112/20 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № Б8/148-12 (911/2314/20), зобов`язано сторін повідомити суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у даній справі.

27.10.2021 р. до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про поновлення провадження у справі № 910/1112/20.

Ухвалою господарського суду від 29.10.2021 р. відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення провадження у справі.

10.07.2023 р. на поштову адресу від ОСОБА_1 надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою господарського суду від 17.07.2023 р. поновлено провадження у справі № 910/1112/20, призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 02.08.2023 р.

Ухвалою господарського суду від 02.08.2023 р. розгляд справи по суті відкладено на 04.10.2023 р.

Ухвалою господарського суду від 04.10.2023 р. розгляд справи по суті в судовому засіданні відкладено на 01.11.2023 р.; зобов`язано позивача подати до суду у строк до 25.10.2023 р. письмові пояснення щодо актуальності заявлених вимог станом на сьогодні.

У судове засідання уповноважені представники, належним чином повідомлених про місце, дату та час розгляду спору, сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Судом враховано, що у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

В силу вимог частини першої ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Зважаючи на те, що неявка належним чином повідомлених про місце, дату та час розгляду справи учасників такої справи не перешкоджає розгляду спору по суті, а також зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та всебічного розгляду даного спору, суд вважає за можливе розглянути цю справу в даному судовому засіданні за відсутності позивача, відповідача та третьої особи.

Розглянувши матеріали справи, подані сторонами пояснення, аргументи, заперечення та докази в їх сукупності, проаналізувавши чинне законодавство, суд

встановив:

02.09.2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнський аукціонний дім" (організатор торгів) на сайті Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України розмістив оголошення про проведення торгів у порядку статті 58 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (№ публікації 62119).

Згідно змісту оголошення, Товариство з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнський аукціонний дім" повідомляє про проведення аукціону з продажу нерухомого майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Ріелторі Плюс" та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (лот № 0377).

В описі майна та характеристиках лоту зазначено, що до складу лоту входить таке майно:

Майно №1 - нежиле приміщення 192 (реєстраційний номер майна 31154373);

Майно №2 - нежиле приміщення 193 (реєстраційний номер майна 31154565);

Майно №3 - нежиле приміщення 194 (реєстраційний номер майна 31154671);

Майно №4 - нежиле приміщення 195 (реєстраційний номер майна 31154776);

Майно №5 - нежиле приміщення 196 (реєстраційний номер майна 31154968);

Майно №6 - нежиле приміщення 197 (реєстраційний номер майна 31155027).

Детальні характеристики зазначені в протоколі про проведення аукціону та зразку договору купівлі-продажу, що додані до позовної заяви.

ОСОБА_1 , маючи намір взяти участь у наведеному аукціоні, 05 вересня 2019 р. здійснив сплату на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнський аукціонний дім" грошових коштів у розмірі 106 357,28 грн., в якості гарантійного внеску та 1 500,00 грн. реєстраційного внеску за участь в аукціоні з продажу майна ТОВ "Ріелторі Плюс" (лот №0377) (копії квитанцій додано до позову).

02.10.2019 р. відбувся аукціон за лотом № 0377, переможцем якого визнано ОСОБА_1 за ціною продажу 584 965,04 грн., що підтверджується Протоколом № 0377 про проведення аукціону від 02.10.2019 р. (копію додано до позову).

Разом з тим, як зазначає позивач, йому стало відомо, що нерухоме майно, яке було виставлено на продаж на вказаному аукціоні, як власність Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріелторі Плюс" не належить останньому, що підтверджується рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12.05.2010 р. у справі № 2-1375/2010.

З урахуванням наведеного, посилаючись на положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", позивач заявляє, що наведений аукціон було проведено з порушенням вимог вказаного закону, а відтак, результати такого аукціону та протокол, яким такі результати оформлено, мають бути визнані недійсними, а сплачені позивачем гарантійний та реєстраційний внески повернуті позивачу від відповідача.

Виходячи з наведених обставин, позивач просить суд:

1. Визнати недійсним аукціон (публічні торги), проведений ТОВ "Всеукраїнський аукціонний дім", з продажу нежитлових приміщень №№ 192 пл. 21,4 кв.м.,193 пл. 18,4 кв.м., 194 пл. 15,1 кв.м., 195 пл. 18,2 кв.м., 196 пл. 8,3 кв.м., 197 пл. 8.0 кв.м., що знаходяться в АДРЕСА_1 (лот №0377), який відбувся 02.10.2019 р. в процедурі ліквідації Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріелторі Плюс".

2. Визнати недійсним протокол про проведення аукціону № 0377 від 02.10.2019 р., яким оформлено результати торгів з реалізації нежитлових приміщень №№ 192 пл. 21,4 кв.м.,193 пл. 18,4 кв.м., 194 пл. 15,1 кв.м., 195 пл. 18,2 кв.м., 196 пл. 8,3 кв.м., 197 пл. 8,0 кв.м., що знаходяться в АДРЕСА_1 , проведеного ТОВ "Всеукраїнський аукціонний дім".

3. Зобов`язати ТОВ "Всеукраїнський аукціонний дім" (, місцезнаходження: 01000, м. Київ, вул. Товарна, буд. 18, офіс 2) повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) сплачені грошові кошти в розмірі 106 357,28 грн. гарантійного внеску за участь в аукціоні з продажу майна ТОВ "Ріелторі Плюс" (лот №0377) та 1 500,00 грн. реєстраційного внеску за участь в аукціоні з продажу майна.

Відповідачем, у свою чергу, подано до суду відзив на позов в якому він вказує на те, що, на його переконання, слід відмовити у задоволенні позову, з огляду на те, що, крім іншого, організатором аукціону було визнано аукціон таким, що не відбувся і в даному випадку повернення гарантійного внеску не передбачено, оскільки позивач, як переможець аукціону ухилився від підписання договору купівлі-продажу майна та здійснення оплати придбаного майна.

Третьою особою ТОВ "Ріелторі Плюс" подано письмові пояснення, в яких останнє вказує на те, що вчинило дії спрямовані на повернення майна у власність банкрута.

У ст. 86 ГПК України вказано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов до висновку, що наведені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на таке:

У даному випадку, судом враховано, що на дату оприлюднення оголошення про проведення аукціону та на час проведення аукціону, результати якого оскаржено діяли положення Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, а відтак під час розгляду цього спору слід керуватись положеннями наведеного Закону в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі-Закон) після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі. Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною.

Згідно з положеннями частини другої статті 44 Закону ліквідатор організовує проведення аукціону з продажу активів банкрута з урахуванням вимог цього Закону.

На аукціоні можуть продаватися:

основні засоби (нерухомість, незавершене будівництво, транспортні засоби, будівельні матеріали тощо);

відокремлений структурний підрозділ банкрута як частина цілісного майнового комплексу;

необоротні активи банкрута;

дебіторська заборгованість на умовах договору про відступлення права вимоги банкрута.

Ліквідатор має право самостійно проводити торги на аукціоні відповідно до законодавства або залучити на підставі договору організатора аукціону - юридичну особу, яка відповідно до установчих документів має право проводити торги. Організатор аукціону не може бути заінтересованою особою стосовно кредитора чи боржника.

Ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами (частина п`ята статті 44 Закону).

Частиною восьмою статті 44 Закону спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів.

Частиною другою вказаної статті Закону визначено, що продажу підлягають всі види майна боржника, призначеного для здійснення господарської діяльності, за винятком прав і обов`язків, які не можуть бути передані іншим особам.

Суб`єктами аукціону є його замовник, організатор та учасники (частина четверта статті 49 Закону).

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 49 Закону замовником є ліквідатор, призначений господарським судом у порядку, встановленому цим Законом.

Організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа, що має ліцензію на проведення торгів і з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону.

Організатор аукціону визначається замовником за конкурсом, що проводиться у визначеному замовником порядку, основними критеріями якого вважаються наявність ліцензії, достатній, але не менш як три роки, досвід проведення аукціонів, запропонована найменша сума винагороди.

Організатором аукціону не може бути заінтересована особа стосовно боржника, кредиторів та замовника аукціону.

Частиною першою статті 51 Закону передбачено, що за договором про проведення аукціону організатор аукціону зобов`язується за свій рахунок провести аукціон та укласти договір з його переможцем, а замовник - сплатити організаторові аукціону обумовлену договором винагороду.

Згідно з частиною п`ятою статті 51 Закону організатор аукціону виконує такі функції:

опубліковує і розміщує повідомлення про продаж майна боржника і повідомлення про результати проведення торгів;

приймає заявки на участь в аукціоні;

укладає із заявниками договори про завдаток;

визначає учасників торгів;

здійснює проведення торгів;

визначає переможця торгів і підписує протокол про результати проведення торгів;

повідомляє учасників торгів про результати проведення торгів.

Статтею 55 Закону визначено, що аукціон визнається таким, що не відбувся, у разі:

відсутності учасників або наявності на торгах лише одного учасника;

коли жоден з учасників не запропонував ціну, вищу за стартову (початкову вартість);

несплати в установлений строк переможцем належної суми за придбане майно.

Рішення про визнання аукціону таким, що не відбувся, приймається організатором у триденний строк після виникнення підстави для такого визнання.

Результати аукціону анулюються організатором у п`ятиденний строк з моменту його проведення у разі відмови переможця від укладення договору купівлі-продажу чи підписання протоколу із зазначенням результатів аукціону.

Рішення про анулювання результатів аукціону може бути оскаржено до господарського суду.

Результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними.

Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Згідно із положеннями частин 1-3 статті 70 Закону гарантійні внески учасників підлягають поверненню протягом трьох робочих днів з дня закінчення аукціону, крім випадків, передбачених частинами другою - третьою цієї статті.

Гарантійний внесок, сплачений переможцем аукціону, зараховується до ціни, що підлягає сплаті.

Гарантійний внесок не підлягає поверненню у разі, якщо аукціон закінчився без визначення переможця (крім випадків виявлення недоліків майна, не зазначених в оголошенні про проведення аукціону, що розміщується на веб-сайті), а також переможцю аукціону, якщо він не виконав обов`язку щодо сплати ціни відповідно до вимог цього Закону.

Відповідно до статті 73 Закону у разі відмови або ухилення переможця торгів від підписання договору купівлі-продажу майна протягом п`яти днів з дня отримання цього договору гарантійний внесок йому не повертається і замовник аукціону має право запропонувати укласти договір купівлі-продажу майна учасникові торгів, яким запропонована найбільш висока ціна порівняно з ціною майна, запропонованою іншими учасниками торгів, за винятком переможця торгів. Якщо договір купівлі-продажу майна не був укладений, замовник аукціону приймає рішення про проведення повторних торгів і про встановлення нової початкової ціни продажу майна.

Судом, за результатами дослідження наданих позивачем доказів, встановлено, що відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.12.2019 р. № 195429634, 195429987, 195430691, 195430872 та від 08.01.2020 р. № 195692534, № 195692907 право власності на майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , 194, 195, 196, 197, що було виставлене на продаж на аукціоні, результати якого оскаржені, як майно банкрута зареєстроване за третіми особами: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі договорів купівлі-продажу від 22.03.2011 р. № 421, від 23.02.2012 р. № 310, від 23.02.2012 р. № 315, від 23.02.2012 р. № 320, від 23.02.2012 р. № 325, від 23.02.2012 р. № 330 (копії додано до позову).

Крім того, вищевказані обставини встановлено також під час розгляду справи № Б8/148-12 (911/2314/20) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Ріелторі плюс, в особі ліквідатора арбітражного керуючого Давидюка Терентія Петровича до Громадянки ОСОБА_5 , Громадянки ОСОБА_4 , Громадянина ОСОБА_3 , Громадянки ОСОБА_6 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів 1) Приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Білоконь С.І., Державного нотаріуса Бучанської міської державної нотаріальної контори Фальковської Л.М. про скасування рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, витребування майна.

Предметом позову у вказаній справі було:

- скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно щодо визнання права власності за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 ) на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ;

- скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно щодо визнання права власності за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_6 .) на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_7 ;

- скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно щодо визнання права власності за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_6 .) на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_8 ;

- скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно щодо визнання права власності за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_6 .) на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_9 ;

- скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно щодо визнання права власності ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_6 .) на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_10 ;

- скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно щодо визнання права власності за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_6 .) на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_11 ;

- скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно щодо визнання права власності за ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: невідомий, адреса місця проживання: АДРЕСА_12 .) на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_13 ;

- скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно щодо визнання права власності за ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: невідомий, адреса місця проживання: АДРЕСА_12 .) на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_14 ;

- витребування від ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 ) нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ;

- витребування від ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 . адреса місця проживання: АДРЕСА_6 .) нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 ;

- витребування від ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 . адреса місця проживання: АДРЕСА_6 .) нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_8 ;

- витребування від ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 . адреса місця проживання: АДРЕСА_6 .) нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_9 ;

- витребування від ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_6 .) нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_10 ;

- витребування від ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_6 .) нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_11 ;

- витребування від ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: невідомий, адреса місця проживання: АДРЕСА_12 .) нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_13 ;

- витребування від ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: невідомий, адреса місця проживання: АДРЕСА_12 .) нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_14 .

Так, за результатами розгляду вказаної справи 07.07.2021 р. ухвалено рішення, що в подальшому, було залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2022 р. № Б8/148-12 (911/2314/20), яким позов задоволено частково; витребувано від ОСОБА_3 нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення № 192; в іншій частині позову відмовлено.

Таким чином, встановлені за результатами дослідження наявних в матеріалах справи доказів та наведеним рішенням суду обставини свідчать, що станом на дату оприлюднення відповідачем оголошення про проведення торгів у порядку статті 58 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (дата оприлюднення 02.09.2019 р., № публікації 62119), згідно змісту якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнський аукціонний дім" повідомляє про проведення аукціону з продажу нерухомого майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Ріелторі Плюс" і знаходиться за адресою: Київська обл., м. Буча, вул. Жовтнева, буд. 66-А (лот № 0377), до складу якого входять приміщення №№ 192, 193, 194, 195, 196, 197, виставлене на продаж майно не належало замовнику аукціону (продавцю) Товариству з обмеженою відповідальністю "Ріелторі Плюс".

Відповідно до положень частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (стаття 321 ЦК України).

З огляду на наведене, аукціон з продажу зазначеного майна, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Буча, вул. Жовтнева, буд. 66-А (лот № 0377), до складу якого входять приміщення №№ 192, 193, 194, 195, 196, 197, як такого, що є власністю банкрута ТОВ "Ріелторі Плюс" організовано та проведено з порушенням норм чинного законодавства, оскільки таке майно на дату організації та проведення аукціону з продажу майна банкрута не перебувало у власності останнього, що позбавляє його можливості розпоряджатись таким майном. Дані обставини не було перевірено відповідачем, як організатором аукціону під час організації та проведення аукціону з продажу майна ТОВ "Ріелторі Плюс", у зв`язку з чим, організований ним аукціон порушив права позивача, так як ним було здійснено сплату гарантійного та реєстраційного внесків з метою участі в аукціоні та придбання майна, що, як встановлено вище, було виставлене на продаж незаконно, водночас, відповідачем такі внески після виявлення позивачем даних обставин не були повернуті останньому, а навпаки вчинено дії спрямовані на уникнення повернення відповідних внесків, а саме, прийнято рішення про визнання аукціону таким, що не відбувся, що відповідно до положень Закону, за відповідних обставин, є підставою для відмови в повернені гарантійного внеску. Дані обставини жодними доказами не спростовано.

Наведені обставини, встановлені судом за результатами розгляду спору, є підставою, з огляду на положення частини третьої статті 55 Закону, для визнання результатів аукціону з продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріелторі Плюс" недійсними.

Водночас, як вже зазначалось, позивач просить суд: визнати недійсним аукціон (публічні торги), проведений ТОВ "Всеукраїнський аукціонний дім", з продажу нежитлових приміщень №№ 192 пл. 21,4 кв.м.,193 пл. 18,4 кв.м., 194 пл. 15,1 кв.м., 195 пл. 18,2 кв.м., 196 пл. 8,3 кв.м., 197 пл. 8,0 кв.м., що знаходяться в м. Буча, Київської області по вул. Жовтневій, 66-А (лот №0377), який відбувся 02.10.2019 р. в процедурі ліквідації Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріелторі Плюс".

Однак, згідно наведеного, Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом встановлена можливість визнання результатів аукціону з продажу майна банкрута недійсними, а не самого аукціону, у зв`язку з чим, слід зазначити наступне:

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника.

Суд звертає увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18, від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 14 ГПК України).

Право визначення предмету позову належить лише позивачу, який обирає правомірний та ефективний спосіб захисту прав та інтересів. Способи захисту цивільних прав та інтересів, за загальним правилом, визначені частиною другою статтею 16 ЦК України, яка також передбачає, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

При цьому, слід враховувати, що некоректне формулювання вимог позову не може бути перешкодою для захисту порушеного права особи, яка звернулась до суду, оскільки надміру формалізований підхід щодо дослівного розуміння вимог позову, як реалізованого способу захисту, суперечить завданням господарського судочинства, якими є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Також, суд враховує, що базова функція суду ухвалення обов`язкового рішення, яке безпосередньо припиняє спір, а не створює новий спір для цих самих сторін, які не можуть між собою дійти порозуміння у позасудовому порядку.

З огляду на все вищевказане, врахувавши те, що позивач просить визнати недійсним аукціон, в той час, як Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, для врегулювання даних спірних правовідносин, визначено спосіб захисту порушених прав: визнання недійсними саме результатів аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позову у наведеній частині та визнання недійсними результатів аукціону, проведеного ТОВ "Всеукраїнський аукціонний дім", з продажу нежитлових приміщень №№ 192 пл. 21,4 кв.м.,193 пл. 18,4 кв.м., 194 пл. 15,1 кв.м., 195 пл. 18,2 кв.м., 196 пл. 8,3 кв.м., 197 пл. 8,0 кв.м., що знаходяться в м. Буча, Київської області по вул. Жовтневій, 66-А (лот №0377), що відбувся 02.10.2019 р. у процедурі ліквідації Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріелторі Плюс".

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання ТОВ "Всеукраїнський аукціонний дім" повернути ОСОБА_1 сплачені ним грошові кошти у розмірі 106 357,28 грн. гарантійного внеску за участь в аукціоні з продажу майна ТОВ "Ріелторі Плюс", лот №0377 та 1 500,00 грн. реєстраційного внеску за участь в аукціоні з продажу майна, суд зазначає наступне:

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Адже, рішенням суду має вирішуватись питання про захист цивільного права та охоронюваних законом інтересів учасників господарських правовідносин, тобто ним мають усуватись перешкоди, які виникли на шляху здійснення особою, яка звернулася з позовом, свого права та інтересу.

Під час розгляду справи суд має перевірити доводи та докази, як позивача, так і відповідача, з огляду на тягар доказування, ураховуючи принцип змагальності та диспозитивності, завдань господарського судочинства в цілому.

Диспозитивність - один з базових принципів судочинства, керуючись яким, позивач самостійно вирішує, які позовні вимоги заявляти. Якщо особою заявляється належна позовна вимога, яка може її ефективно захистити, суди не повинні відмовляти у її задоволенні виключно з формальних міркувань, аби убезпечити особу повторно звертатись до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності визначених, конкретних порушених прав чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Питання належності та ефективності обраного позивачем способу захисту порушеного права або законного інтересу підлягає вирішенню судами після повного встановлення усіх фактичних обставин справи, а також після з`ясування того, чи існує у позивача право або законний інтерес та чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем (близька за змістом правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 17.06.2020 у справі № 922/2529/19).

Згідно із частинами першою та другою статті 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом захисту певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Захист цивільних прав - це застосування компетентним органом передбачених законом способів захисту цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Як способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц та від 04.06.2019 у справі №916/3156/17.

Разом із цим, у пункті 42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі №925/642/19 вказано, що, розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах його позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Отже, законодавець чітко визначив право суду визначати у судовому рішенні ефективний спосіб захисту, незважаючи на відсутність його у законі чи договорі, за умови того, що такий спосіб не буде суперечити закону.

Наведеного висновку дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 22.03.2023 р. у справі № 916/2469/21.

В даному випадку, здійснивши аналіз аргументів сторін, наданих доказів, обставин справи в їх сукупності, судом встановлено, що прийняття рішення відповідачем про визнання аукціону, результати якого оскаржено, таким, що не відбувся було вчинено з метою уникнення обов`язку повернення гарантійного внеску.

Так, відносно тверджень відповідача, що гарантійний та реєстраційний внески не підлягають поверненню, оскільки позивачем не підписано договір купівлі-продажу нерухомого майна, що призвело до визнання аукціону таким, що не відбувся, суд вважає такі твердження необґрунтованими, так як договір купівлі-продажу майна на аукціоні, результати якого оскаржено не було підписано позивачем, як переможцем аукціону (покупцем) не з його вини, а у зв`язку з тим, що аукціон з продажу майна ТОВ "Ріелторі Плюс" організовано та проведено з порушенням вимог законодавства, так як виставлено на продаж майно, що не було станом на дату розміщення відповідного оголошення про проведення аукціону та проведення такого аукціону власністю банкрута, а відтак, підписання договору купівлі-продажу такого майна могло б свідчити і про незаконні дії зі сторони покупця.

Судом враховано, що до матеріалів позову додано докази перерахування позивачем на рахунок відповідача з метою прийняття участі в аукціоні з продажу майна ТОВ "Ріелторі Плюс" 106 357,28 грн. гарантійного внеску та 1 500,00 грн. реєстраційного внеску (копії квитанцій від 05.09.2019 р. №№ 30, 31).

З огляду на наведене, з метою відновлення порушених прав позивача незаконною організацією та проведенням аукціону з продажу майна ТОВ "Ріелторі Плюс" з виставленням на продаж майна, що не належить останньому, суд вирішив до даних спірних правовідносин застосувати положення ст. 216 ЦК України, якими визначено, що у разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину та, відповідно, зобов`язати ТОВ "Всеукраїнський аукціонний дім" повернути ОСОБА_1 сплачені ним грошові кошти у розмірі 106 357,28 грн. гарантійного внеску за участь в аукціоні з продажу майна ТОВ "Ріелторі Плюс" (лот №0377) та 1 500,00 грн. реєстраційного внеску за участь в аукціоні з продажу майна.

Відносно позовної вимоги про визнання недійсним протоколу про проведення аукціону № 0377 від 02.10.2019 р., яким оформлено результати торгів з реалізації нежитлових приміщень №№ 192 пл. 21,4 кв.м.,193 пл. 18,4 кв.м., 194 пл. 15,1 кв.м., 195 пл. 18,2 кв.м., 196 пл. 8,3 кв.м., 197 пл .8.0 кв.м., що знаходяться в м. Буча, Київської області, по вул. Жовтневій, 66-А, проведеного ТОВ "Всеукраїнський аукціонний дім", судом встановлено, що згідно аналізу положень Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, якими врегульовано порядок організації та проведення аукціону з продажу майна боржника, протокол не є документом, яким оформляються результати аукціону, він лише фіксує саме проведення аукціону, і Законом не передбачено, за результатами розгляду заяви про визнання недійсними результатів відповідного аукціону, визнання такого документу недійсним.

За таких обставин, також врахувавши те, що вищенаведені задоволенні позовні вимоги про визнання результатів аукціону недійсними та зобов`язання повернути відповідні внески забезпечать відновлення порушеного права позивача, суд залишає без задоволення позов у цій частині.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 р. та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 р. зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судом, інші доводи сторін, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на правильне вирішення даного спору.

Приписами статей 73, 74 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (відповідні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, на які посилається скаржник).

За змістом ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За результатами повного та всебічного дослідження поданих доказів, які мають значення для правильного вирішення даного спору і стосуються предмету доказування, суд дійшов до висновку, що вказаний позов підлягає задоволенню частково.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, покладаються судом на сторін, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 234 Господарського процесуального кодексу України та Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, суд

ухвалив:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Всеукраїнський аукціонний дім за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Ріелторі Плюс про визнання недійсним аукціону, визнання недійсним протоколу, зобов`язання повернути кошти задовольнити частково.

2. Визнати недійсними результати аукціону, проведеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнський аукціонний дім", з продажу нежитлових приміщень №№ 192 пл. 21,4 кв.м.,193 пл. 18,4 кв.м., 194 пл. 15,1 кв.м., 195 пл. 18,2 кв.м., 196 пл. 8,3 кв.м., 197 пл. 8,0 кв.м., що знаходяться в АДРЕСА_1 (лот №0377), який відбувся 02.10.2019 р. у процедурі ліквідації Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріелторі Плюс".

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнський аукціонний дім" (, місцезнаходження: 01000, м. Київ, вул. Товарна, буд. 18, офіс 2) повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) сплачені грошові кошти в розмірі 106 357 (сто шість тисяч триста п`ятдесят сім) гривень 28 копійок гарантійного внеску за участь в аукціоні з продажу майна ТОВ "Ріелторі Плюс" (лот №0377) та 1 500 (одну тисячу п`ятсот) гривень 00 копійок реєстраційного внеску за участь в аукціоні з продажу майна.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнський аукціонний дім" (, місцезнаходження: 01000, м. Київ, вул. Товарна, буд. 18, офіс 2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) 4204 (чотири тисячі двісті чотири) гривні 00 копійок судового збору.

5. В іншій частині позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Всеукраїнський аукціонний дім за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Ріелторі Плюс про визнання недійсним аукціону, визнання недійсним протоколу, зобов`язання повернути кошти залишити без задоволення.

6. Видати накази.

Копію ухвали направити учасникам судового процесу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 28.02.2024 р.

Суддя А.В. Лопатін