ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2023 р. м. Київ Справа № 911/2492/23

Розглянувши матеріали справи за позовом Фізичної особи-підприємця Кур`ята Миколи Станіславовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка

про стягнення 282 542,46 грн.

Суддя Карпечкін Т.П.

За участю представників:

від позивача: не з`явився.

від відповідача: Семеняка В.В (довіреність б/н б/д).

Обставини справи:

Фізична особа-підприємець Кур`ята Микола Станіславович звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка про стягнення за Договором підряду № ДГ- 0000009 від 19.06.2023 заборгованості в розмірі 282 542,46 грн з яких: 240 000,00 грн основного боргу, 18 542,46 грн пені та 24 000,00 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору підряду в частині повної та своєчасної оплати за виконані позивачем роботи та поставлений товар, внаслідок чого утворилась заборгованість у вказаній сумі, яку позивач просить суд стягнути з відповідача із врахуванням передбаченої договором пені та штрафу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.08.2023 року відкрито провадження у справі, справу № 911/2492/23 призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.09.2023 року.

11.09.2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, яким останній проти позову заперечує та просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач фактично визнає поставку обладнання та виконання робіт позивачем, однак висуває заперечення щодо якості поставленого обладнання. Також заперечує щодо підписів на акті та видатковій накладній, оскільки їх підписано не директором, а іншою особою.

Також відповідач зазначає, що у разі визнання обґрунтованими позовних вимог, зменшити штраф та пеню до 1 000,00 грн., оскільки позивачем не надано жодних доказів завдання йому збитків.

Окрім того, відповідач вказує на невірний період розрахунку пені, оскільки позивач його проводить з 28.04.2023 року, однак оплата за спірною видатковою накладною мала бути проведена 23.06.2023 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.09.2023 року судом оголошено перерву в підготовчому засіданні на 18.10.2023 року.

13.10.2023 року через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

18.10.2023 року через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.10.2023 року підготовче засідання відкладено на 08.11.2023 року.

В підготовчому засіданні 08.11.2023 року позивач зазначив, що позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві підтримує. Також зазначив і про те, що ним повідомлено про всі обставини справи, які йому відомі, та надані суду всі наявні в нього докази.

Відповідач в підготовчому засіданні 08.11.2023 року проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві, поданому 11.09.2023 року. Також зазначив, що докази на які він посилається у відзиві додані до нього, а також, що ним повідомлено про всі обставини справи, які йому відомі.

Враховуючи те, що судом під час підготовчого судового засідання вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 29.11.2023 року.

29.11.2023 року позивачем подано заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.

У судовому засіданні 29.11.2023 року позивач не з`явився , відповідач у судове засідання не з`явився.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 23.08.2023 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з договорів та правочинів.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (стаття 179 Господарського кодексу України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

19.06.2023 року між Фізичною особою-підприємцем Кур`яти Миколою Станіславовичем (Підрядник, позивач) та Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка (Замовник, відповідач) укладено договір підряду № ДГ- 0000009 (далі Договір), відповідно до умов якого Підрядник зобов`язується виконати за дорученням Замовника та відповідно до умов Договору роботу та поставити обладнання, а Замовник зобов`язується прийняти цю роботу та оплатити згідно рахунка-фактури № СФ-00000031 від 19.06.2023 (пункт 1.1 Договору).

Згідно з пунктом 3.1 Договору вартість обладнання, виконаних робіт та наданих послуг, Підрядником по даному Договору, складає 240 000,00 грн без ПДВ.

Оплато за цим Договором здійснюється Замовником Підряднику відповідно до Графіку платежів платіжними дорученнями на розрахунковий рахунок Підрядника в національній валюті України з урахуванням фактично виконаних обсягів робіт Підрядником на підставі актів виконаних робіт та/або видаткових накладних.

Оплата по даному Договору здійснюється Зомовником частинами: - оплата згідно видаткової накладної в день отримання обладнання; - оплата за виконанні роботи здійснюється протягом З (трьох) банківських днів після підписання (прийняпя) Замовником Актів виконаних робіт (пункт 3.2 Договору).

Відповідно до пункту 4.2 Договору приймання виконаних по даному Договору робіт оформляється шляхом підписанням Сторонами актів здачі-прийняпя виконаних робіт які є не від`ємним додатком до даного Договору на протязі 5-ти робочих днів з моменту їх отримання. Вразі якщо Замовник не підписав акт прийому - здачі виконаних робіт на протязі 5-ти робочих днів з дня їх отриманий та не заявив претензій Підряднику щодо неналежної якості робіт або порушення строків виконання робіт, дані роботи вважаються Замовником прийнятими та підлягають оплаті відповідно до умов даного Договору.

Строк виконання Підрядником робіт до 27.06.2023 (пункт 4.3 Договору).

Згідно з пунктом 5.4 Договору за невчасне здійснення розрахунків Замовник сплачує Підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми нездійсненого платежу на користь Підрядника за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 10 (десять ) % від суми боргу.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами обов`язків належним чином (пункт 7.3 Договору).

Позивач зазначає, що ним було поставлено та прийняте відповідачем обладнання для наступного монтажу, даний факт підтверджується видатковою накладною № РН-0000021 від 20.06.2023 року на суму 200 000,00 грн.

Обладнання відповідно до вище вказаної видаткової накладної. Відповідачем прийняте, зауважень щодо кількості та якості у момент прийняття, відсутні.

Відповідно до умов вище вказаного договору, підрядником виконанні роботи з демонтажу та монтажу обладнання на загальну суму 30 000,00 грн без ПДВ, а також надані транспортні послуги на загальну суму 10 000,00 грн без ПДВ, що підтверджується Актом здачі - прийняття робіт (наданих послуг) № ОУ - 0000016 від 20.06.2023 року на загальну суму 40 000,00 грн, які прийнятті відповідачем без зауважень.

Видаткова накладна та акт здачі-прийняття робіт містяться в матеріалах справи які підписані сторонами та скріплені їх печатками.

Позивач вказує на те, що ним, як Підрядником, виконані в повному обсязі взяті на себе договірні зобов`язання, при цьому жодних претензій щодо якості або строків виконання робіт від відповідача на адресу позивача не надходило.

За твердженнями позивача, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо оплати отриманого товару та виконані роботи не здійснив, таким чином за останнім облікується заборгованість на загальну суму 240 000,00 грн з яких 200 000,00 грн за поставлений товар згідно видаткової накладної № РН-0000021 від 20.06.2023 року, яка мала бути сплачена 20.06.2023 року та 40 000,00 грн за Актом здачі - прийняття робіт (наданих послуг) № ОУ - 0000016 від 20.06.2023 року, які мали бути сплачені 23.06.2023 року.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

Зі змісту Договору вбачається, що він за своєю правовою природою є договором підряду, а відтак правовідносини, які виникли у зв`язку з його виконанням, регулюються положеннями Глави 61 Цивільного кодексу України.

Згідно з частинами першою, другою статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 843 Цивільного кодексу України визначено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до частини першої статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Стаття 854 Цивільного кодексу України передбачає, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково;

В силу статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог частини першої, частини сьомої статті 193 Господарського кодексу України, які кореспондуються з вимогами статті 526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений їх печатками; акт здачі-прийняття робіт та видаткова накладна, що долучені до матеріалів справи, містять посилання на даний договір, підтверджують виконання позивачем робіт і поставку обладнання та прийняття їх Замовником, які останнім не оплачені.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором та повної сплати коштів за виконану позивачем роботу та поставку обладнання не надав, доказів пред`явлення позивачу претензій та зауважень щодо якості та суми виконаних робіт суду не надав, відповідно доводи позивача не спростував.

Щодо тверджень відповідача про те що акт здачі-прийняття робіт та видаткова накладна підписані не уповноваженою на те особою суд зазначає наступне.

За поданими до матеріалів справи доказами судом встановлено, що Договір підряду № ДГ- 0000009 від 19.06.2023 року, видаткова накладна № РН-0000021 від 20.06.2023 року, Акт здачі - прийняття робіт (наданих послуг) № ОУ - 0000016 від 20.06.2023 року підписані представниками сторін, у тому числі відповідача, і скріплені печатками юридичних осіб.

Суд зазначає, що печатка належить до даних, які дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин.

При цьому відповідач не довів фактів протиправності використання своєї печатки чи доказів її втрати, так само як і не надав доказів звернення до правоохоронних органів через втрату чи викрадення печатки чи повідомлення про факт підроблення підписів на первинних документах. Тому у суду відсутні підстави вважати, що у даному випадку підпис та печатка використовувалася проти волі відповідача.

Також суд звертає увагу відповідача, що ним не надано жодних підтверджуючих доказів щодо звернення до відповідача з приводу поставки товару неналежної якості, так як і не надано письмових претензій в строк який відповідає п 4.2 Договору.

Враховуючи викладене вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості на загальну суму 240 000,00 грн, яка на час прийняття рішення відповідачем не погашена, є обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

У зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання з оплати товару, позивач просить стягнути 18 542,46 грн пені за загальний період з 28.04.2023 року по 28.07.2023 року та 24 000,00 грн штрафу на підставі п. 5.4. Договору нарахованої від сум заборгованості по акту здачі-приймання робіт та видатковій накладній окремо.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Згідно з пунктом 5.4 Договору за невчасне здійснення розрахунків Замовник сплачує Підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми нездійсненого платежу на користь Підрядника за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 10 (десять ) % від суми боргу.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з оплати мало бути виконано.

Судом досліджено розрахунок пені та встановлено, що він не узгоджується і з умовами Договору.

Перевіривши розрахунки пені, суд вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв`язку з тим, що позивачем невірно визначено початок перебігу прострочення виконання зобов`язань відповідачем, оскільки відповідно до умов Договору передбачено, що оплата здійснюється згідно видаткової накладної в день отримання обладнання, а саме 20.06.2023 року; - оплата за виконанні роботи здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів після підписання (прийняття) Замовником Актів виконаних робіт, а саме 23.06.2024 року.

Також, слід зазначити, що з огляду на вимоги ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Враховуючи викладене, суд вважає, що за порушення передбачених Договором строків оплати за поставлений товар та виконані роботи, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожний день порушення строку з урахуванням вимог частини 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Таким чином, суд дійшов висновку про здійснення розрахунку пені виходячи із сум прострочених оплат, з урахуванням п. 3.2 Договору.

Таким чином, суд вирішив самостійно здійснити перерахунок пені лише на підставі наявних у матеріалах первинних документів.

Судом здійснено власний розрахунок пені за допомогою інформаційно-пошукової системи «Ліга Закон», згідно з яким з відповідача підлягає стягненню 10 919,45 грн пені. (в межах заявлених періодів позивачем).

Проте, суд вважає за необхідне зазначити, що правильними періодами для стягнення пені є:

- за видатковою накладною № РН-0000021 від 20.06.2023 року за період з 21.06.2023 року по 28.07.2023 року на суму 200 000,00 грн;

- за актом здачі - прийняття робіт (наданих послуг) № ОУ - 0000016 від 20.06.2023 року, за період з 24.06.2023 року по 28.07.2023 року на суму 40 000,00 грн.

У зв`язку з викладеним вище, пеня підлягає частковому задоволенню в сумі 10 919,45 грн.

Штраф правомірно нарахований в розмірі 24 000,00 грн, що відповідає п. 5.4. Договору. Відтак, у зв`язку з тим що наданий розрахунок штрафу є арифметично вірним, штраф підлягає задоволенню в заявленому розмірі в сумі 24 000,00 грн.

Також, судом враховано, що пеня та штраф є окремими видами відповідальності і їх одночасне стягнення не суперечить нормам чинного законодавства, крім того, обидва види відповідальності та її розмір погоджені сторонами в Договорі.

Всі інші клопотання, заяви, доводи та міркування відповідача у справі залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Згідно із ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги в сумі 282 542,46 грн підлягають частковому задоволенню в сумі 274 919,45 грн з яких 240 000,00 грн основного боргу, 24 000,00 грн штрафу, та 10 919,45 грн пені. В решті позов задоволенню не підлягає.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 4 123,80 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка" (07722, вул. Кравченка-122-а, с. Сулимівка, Яготинський району. Київської області, ) на користь Фізичної особи-підприємця Кур?ята Миколи Станіславовича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) 240 000 (двісті сорок тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 24 000 (двадцять чотири тисячі) грн. 00 коп. штрафу, 10 919 (десять тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) грн. 45 коп. пені та 4 123 (чотири тисячі сто двадцять три) грн. 80 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено у порядку і строки, встановлені ст.ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 22.04.2024 р.

Суддя Т.П. Карпечкін