ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року

м. Київ

cправа № 926/3421/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Амірханяна Р.К.,

представників учасників справи:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Євродор" - не з`явився,

Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради, м. Чернівці - не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Євродор"

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 06.03.2023 (суддя Миронюк С.О.)

та постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.07.2023 (колегія суддів: Орищин Г.В., Галушко Н.А., Желік М.Б.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Євродор" (далі - ТОВ "Євродор")

до Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради, м. Чернівці (далі - Департамент)

про зміну договору будівельного підряду.

Суть спору

1. У 2021 році ТОВ "Євродор" та Департамент уклали договір підряду щодо капітального ремонту дороги в м. Чернівці.

2. У серпні 2022 року ТОВ "Євродор" звернулося до Департаменту з пропозицією внести зміни до договору в частині збільшення ціни робіт, строку їх виконання та строку дії договору. Департамент залишив цю пропозицію без відповіді.

3. ТОВ "Євродор" звернулося до суду з позовом до Департаменту, просило внести зміни договору та викласти його пункти в запропонованій редакції.

4. Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову. Суд апеляційної інстанції залишив це рішення без змін.

5. ТОВ "Євродор" звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, просило скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове про задоволення позову.

6. Перед Верховним Судом у цій справі постало питання, чи є підстави для внесення змін до договору в судовому порядку у зв`язку зі зміною істотних обставин (застосування статей 627, 652 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі").

7. Верховний Суд відмовив у задоволенні касаційної скарги, виходячи з таких мотивів.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

8. 25.08.2021 за результатами проведеної Департаментом переговорної процедури за предметом "Капітальний ремонт дороги на вул. Рівненській на ділянці від пологового будинку №2 до вул. Сторожинецької в м. Чернівці" Департамент та ТОВ "Євродор" уклали договір №110 (далі - Договір №110), за умовами якого:

- підрядник за завданням замовника зобов`язується на свій ризик, власними та/або залученими силами і засобами, в межах договірної ціни, складеної згідно з Правилами визначення вартості будівництва ДСТУ Б.Д.1.1-1.2013, виконати роботи, передбачені договором, передати, в обумовлені строки, замовнику об`єкт капітального ремонту відповідно до проектно-кошторисної (кошторисної) документації, умов договору та завдання замовника, а замовник зобов`язаний прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість, згідно з умовами договору;

- ціна робіт складає 44 960 214,00 грн, складається на підставі кошторису та є твердою в межах кошторисної вартості (п.2.1); надалі ціна не змінювалася;

- строк виконання робіт: не пізніше 01.07.2022 (п.5.1);

- календарний графік виконання робіт є невід`ємною частиною договору (п.5.3);

- термін дії договору становить до 31.12.2022, а в частині зобов`язань до повного їх виконання (п.13.1);

- істотні умови договору про закупівлі не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків визначених Законом "Про публічні закупівлі" (п.14.8).

9. Строк дії Договору №110 та строк виконання робіт, як і ціна договору, є його істотними умовами.

10. 30.08.2022 ТОВ "Євродор" листом (вих.№269/2022) звернулося до Департаменту з пропозицією внести зміни до договору, а саме:

- п.2.1 договору та викласти в такій редакції: "Договірна ціна робіт визначається на підставі кошторису є твердою в межах кошторисної вартості та складає 59 255,117 тис. грн (п`ятдесят дев`ять мільйонів двісті п`ятдесят п`ять тисяч сто сімнадцять гривень) з/без урахуванням ПДВ за рахунок коштів міського бюджету";

- п.5.1 договору викласти в такій редакції: "Строк виконання робіт не пізніше 01.08.2023 за умови наявності фінансування цих робіт";

- п.13.1 договору викласти в такій редакції: "Цей договір набирає чинності з дати його укладання та діє до 31.12.2023, а в частині зобов`язань до повного виконання сторонами своїх обов`язків за цим договором. Датою укладання договору є дата підписання його сторонами".

11. Департамент залишив цей лист ТОВ "Євродор" без відповіді.

Короткий зміст позовних вимог

12. 14.09.2022 ТОВ "Євродор" звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Департаменту про зміну договору будівельного підряду; просило внести зміни до укладеного між ТОВ "Євродор" та Департаментом Договору №110 та викласти пункти договору в такій редакції:

1) "п.2.1 Договірна ціна робіт визначається на підставі кошторису, є твердою в межах кошторисної вартості та складає 59 255,117 тис. грн (п`ятдесят дев`ять мільйонів двісті п`ятдесят п`ять тисяч сто сімнадцять гривень) з/без урахуванням ПДВ за рахунок коштів міського бюджету";

2) "п.5.1 Строк виконання робіт не пізніше 01.08.2023 за умови наявності фінансування даних робіт";

3) "п.13.1 Цей договір набирає чинності з дати його укладання та діє до 31.12.2023 а в частині зобов`язань - до повного виконання сторонами своїх обов`язків за цим договором. Датою укладання договору є дата підписання його сторонами".

13. В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Євродор" посилається на введений на всій території України воєнний стан, що призвело до збільшення в два рази цін на матеріали, які повинні використовуватися в процесі виконання робіт, та зумовило зупинення виконання робіт; введення воєнного стану віднесено Торгово-промисловою палатою (далі - ТПП) України до надзвичайних обставин, відтак такі обставини є форс-мажорними.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

14. Господарський суд Чернівецької області рішенням від 06.03.2023, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 20.07.2023, в задоволені позовних вимог ТОВ "Євродор" відмовив, з огляду на таке:

- за змістом Закону "Про публічні закупівлі", відповідно до вимог якого був укладений спірний договір, умови договору не можуть відрізнятися від тих, що були заявлені замовником на етапі проведення тендеру; внесення змін до Договору №110 дозволяється виключно у випадках, які передбачено ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі"; збільшення суми, визначеної в Договорі №110, не передбачено ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" та суперечить їй;

- необґрунтованими є доводи позивача про наявність підстав для внесення змін до Договору №110 з посиланням на частини 2, 4 ст.652 ЦК, оскільки сторони договору не досягли згоди щодо приведення його умов у відповідність до умов, які істотно змінилися; позивач не навів виняткових випадків, з якими законодавець пов`язує можливість примусу сторони договору до продовження дії цього договору на змінених умовах;

- позивач не довів та не підтвердив жодними доказами, що розірвання Договору №110 потягне для його сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом;

- необґрунтованим є посилання на введення на території України воєнного стану як на підставу для внесення змін до договору, оскільки п.11.4. Договору №110 передбачено переважне право сторін на його розірвання у разі введення на території України воєнного стану, а не внесення до нього змін; законні підстави для внесення змін у Договір №110 відсутні;

- Департамент не надав підтвердження направлення повідомлення про розірвання Договору №110 ТОВ Євродор" (опис вкладення до листа), що унеможливлює ідентифікацію наданої послуги з відправлення; у суду відсутня можливість встановити належне повідомлення Департаментом ТОВ Євродор" про розірвання договору.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, інших заяв учасників справи

15. 14.08.2023 ТОВ "Євродор" звернулося з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Чернівецької області від 06.03.2023 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.07.2023, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

16. Скаржник, посилаючись на підставу касаційного оскарження, передбачену п.1 ч.2 ст.287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, зокрема, статті 627, 652 ЦК, ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі", та не врахували висновки щодо їх застосування, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №363/1834/17, Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №910/9911/21, від 21.05.2019 у справі №904/9906/17.

17. Також, обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, вказує на необхідність застосування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 12.09.2019 у справі №910/17469/18, від 18.02.2020 у справі №902/364/19, від 19.07.2022 у справі №910/14155/21, які ухвалені з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №363/1834/17.

18. Крім того, у тексті касаційної скарги скаржник також зазначає про необхідність врахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №916/1491/17 (п.26), від 04.04.2018 у справі №910/12154/16, від 17.04.2018 у справі №927/763/17, від 19.12.2019 №910/5573/19, від 27.08.2019 у справі №922/2743/18 (п.19).

19. ТОВ "Євродор" у касаційній скарзі вказує, зокрема, таке:

- необхідно врахувати висновок, викладений у п.26 постанови Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №916/1491/17: з аналізу положень Закону "Про публічні закупівлі" вбачається те, що вони є спеціальними нормами, які визначають правові підстави внесення змін та доповнень до договорів, укладених за наслідком публічних закупівель, різновидом яких є тендерні закупівлі, та повинні застосовуватися переважно щодо норм ЦК (ст.651) та Господарського кодексу України (далі - ГК) (ст.188), які визначають загальну процедуру внесення змін до договору;

- норми ст.652 ЦК та ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" не знаходяться у підпорядкуванні ані за об`ємом, ані за змістом; у цьому випадку не діє принцип Lex specialis derogat generali (спеціальний закон скасовує загальний закон); хоча в обох випадках йдеться про зміну договору, за своїм змістом ці норми відрізняються за диспозицією та гіпотезою, а тому відсутня й конкуренція цих спеціальних норм;

- закон пов`язує можливість внесення змін до договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч.2 ст.652 ЦК, при істотній зміні обставин; відсутність хоча б однієї з умов тягне за собою відмову у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю таких позовних вимог (посилається на постанови Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №910/12154/16, від 17.04.2018 у справі №927/763/17, від 19.12.2019 №910/5573/19);

- в момент укладення Договору №110 сторони не могли передбачити, що 24.02.2022 буде ведено воєнний стан на всій території України; сторони під час формування ціни договору керувалися наявними на той час проектними рішеннями та планували свою діяльність з розрахунку певного обсягу робіт, що належить виконати, виходили з того, що суттєва зміна обставин не відбудеться;

- під час відновлення підрядником робіт в травні 2022 року виявилося, що фактичні умови не дозволяють виконати роботи відповідно до наданої замовником проектно-кошторисної документації, оскільки ціни на матеріали, які повинні використовуватися в процесі виконання робіт, збільшилися у 2 рази, що підтверджується висновками ТПП України;

- наявні усі чотири умови (підстави) для зміни договору за рішенням суду, що передбачені ч.2 ст.652 ЦК;

- свобода договору є загальною засадою цивільного законодавства, і ніхто не може бути зобов`язаний укласти договір без законодавчо встановлених підстав для цього; норми ст.652 ЦК є законодавчо встановленою підставою для зміни договору (посилається на п.19 постанови Верховного Суду від 27.08.2019 у справі №922/2743/18);

- суд першої інстанцій належним чином не з`ясував обставини справи, не надав належну правову оцінку щодо застосування положень ст.652 ЦК до спірних правовідносин, а тому оскаржувані рішення є незаконними і необґрунтованими (посилається на постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №363/1834/17 (пункти 87-89), Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №910/9911/21, від 21.05.2019 у справі №904/9906/17 (щодо застосування ст.652 ЦК)).

20. 10.10.2023 надійшов відзив Департаменту (поданий 05.10.2023, тобто з пропуском строку на його подання (до 22.09.2023) з клопотанням про поновлення строку, яке обґрунтовує тим, що ухвалу про відкриття касаційного провадження отримав 25.09.2023; у відзиві просить залишити скаргу без задоволення.

21. Відповідно до ч.2 ст.119 ГПК за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду. При цьому суд не може продовжити строк понад встановлений ГПК строк.

22. Оскільки Департамент отримав ухвалу про відкриття касаційного провадження 25.09.2023, тобто в останній день строку для подання відзиву на касаційну скаргу, встановленого судом у цій ухвалі, то Верховний Суд вважає за можливе продовжити строк на подання відзиву з власної ініціативи.

23. У відзиві, зокрема, вказує:

- позивач звернувся із вимогами про зобов`язання внести зміни до договору будівельного підряду на підставі ст.652 ЦК; зміни стосувалися продовження дії договору, строку виконання зобов`язань та збільшення ціни договору; підставою для внесення змін вказав істотну зміну обставин;

- зі змісту наведених скаржником постанов Верховного Суду вбачається, що правовідносини у справах виникли за іншого правового регулювання; суди попередніх інстанцій провели аналіз підстав для зміни договору з урахуванням висновків, наведених в постановах Верховного Суду, які вказані позивачем у касаційній скарзі;

- позивач не довів, що: 1) відбулася істотна зміна обставин, якими сторони керувалися, укладаючи договір; 2) припинення дії договору суперечить суспільним інтересам або тягне для його сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом;

- позивач не надав належні та допустимі докази (сертифікат торгово-промислової палати), які підтверджують наявність форс-мажорних обставин; Договором №110 передбачається переважне право сторін саме розірвати такий договір у разі введення на території України воєнного стану, а не внести до нього зміни;

- правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначені Законом "Про публічні закупівлі"; норми цього Закону є спеціальними нормами, які визначають правові підстави внесення змін та доповнень до договорів, укладених за наслідком публічних закупівель; їх потрібно застосовувати переважно щодо норм ЦК та ГК, які визначають загальну процедуру внесення змін до договору; внесення змін до Договору №110 дозволяється виключно у випадках, які передбачено ч.5 ст.41 Закону; збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, не передбачено ч.5 ст.41 Закону та суперечить їй.

Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду

24. Верховний Суд ухвалою від 06.09.2023 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Євродор", розгляд касаційної скарги призначив у відкритому судовому засіданні на 25.10.2023.

25. Верховний Суд ухвалою від 25.10.2023 оголосив перерву у судовому засіданні до 08.11.2023.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо співвідношення положень Закону "Про публічні закупівлі" з нормами ЦК та ГК

26. ТОВ "Євродор" у касаційній скарзі вказує на необхідність врахування висновку, викладеного у п.26 постанови Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №916/1491/17, щодо співвідношення положень Закону "Про публічні закупівлі" та норм ЦК (ст.651) та ГК (ст.188). Вважає, що норми ст.652 ЦК та ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" не знаходяться у підпорядкуванні та відрізняються за диспозицією та гіпотезою.

27. Скаржник зазначає, що якщо спеціальною нормою права (ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі") заборонено укладення умов договору про публічні закупівлі, які відрізняються від умов тендерної пропозиції, та заборонено вносити зміни до договору, окрім певного переліку таких змін, то внесення змін поза межами переліку, передбаченого ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі", означатиме нікчемність таких змін відповідно до ч.1 ст.43 Закону, однак норми ст.652 ЦК також є спеціальними до норм, які визначають загальну процедуру внесення змін до договору, оскільки деталізують частини 1, 2 ст.651 ЦК щодо зміни договору в інших випадках, встановлених законом.

28. Департамент у відзиві на касаційну скаргу вказав, що норми Закону "Про публічні закупівлі" є спеціальними та визначають правові підстави внесення змін та доповнень до договорів, укладених за наслідком публічних закупівель; їх потрібно застосовувати переважно щодо норм ЦК та ГК, які визначають загальну процедуру внесення змін до договору; внесення змін до Договору №110 дозволяється виключно у випадках, які передбачені ч.5 ст.41 Закону.

29. Суди попередніх інстанцій зазначили, що ч.2 ст.652 ЦК та ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" не знаходяться у підпорядкуванні одна до одної, водночас знаходяться у взаємодії, оскільки застосування ч.2 ст.652 ЦК (зміна істотних умов договору за рішенням суду) можливе виключно у випадках, коли така зміна істотних умов допускається ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі". Суди вказали, що внесення змін до Договору №110 дозволяється виключно у випадках, які передбачені ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі".

30. Верховний Суд відхиляє доводи скаржника, погоджується з висновками судів попередніх інстанцій та доводами Департаменту з огляду на таке.

31. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК).

32. Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад викладені у Законі "Про публічні закупівлі", метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

33. Договір про закупівлю укладається відповідно до норм ЦК та ГК з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч.1 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі").

34. Згідно з ч.1 ст.188 ГК зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

35. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (частини 1, 2 ст.651 ЦК).

36. Стаття 652 ЦК містить приписи для ситуацій, коли сторона об`єктивно може виконати зобов`язання, проте внаслідок зміни обставин таке виконання втрачає для неї сенс або кінцевий результат буде не тим, на який вона розраховувала на початку. У цьому разі виникає потреба зміни умов зобов`язання (договору) до змінених суттєвим чином обставин.

37. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (ч.1 ст.652 ЦК).

38. У ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" вказано, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім передбачених цією частиною випадків.

39. Фактично доводи скаржника зводяться до того, що положення Закону "Про публічні закупівлі" є спеціальними нормами лише відносно ст.651 ЦК та ст.188 ГК, а коли застосуванню підлягає ст.652 ЦК, то норми Закону "Про публічні закупівлі" не застосовуються.

40. З аналізу положень Закону "Про публічні закупівлі" вбачається те, що вони є спеціальними нормами, які визначають правові підстави внесення змін та доповнень до договорів, укладених за наслідком публічних закупівель, різновидом яких є тендерні закупівлі, та повинні застосовуватися переважно щодо норм ЦК (ст.651) та ГК (ст.188), які визначають загальну процедуру внесення змін до договору (п.26 постанови Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №916/1491/17, на необхідність врахування якої посилається скаржник, однак яку не визначив в обґрунтування підстав касаційного оскарження).

41. Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №916/1491/17 відсутнє будь-яке посилання на ст.652 ЦК, оскільки учасники справи не посилалися на неї в обґрунтування своїх доводів. Крім того, суди попередніх інстанцій під час вирішення справи врахували висновки, викладені у п.26 постанови Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №916/1491/17, на які посилається скаржник.

42. ТОВ "Євродор" у касаційній скарзі не навело висновків Верховного Суду про те, що норми ст.652 ЦК та ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" не знаходяться у підпорядкуванні, а у випадку внесення змін до договору, укладеного за наслідком публічних закупівель, застосуванню підлягають виключно положення ст.652 ЦК без урахування обмежень, встановлених Законом "Про публічні закупівлі". У наведених скаржником постановах Верховного Суду ця теза відсутня. На відсутність висновку Верховного Суду щодо порушеного скаржником питання, ТОВ "Євродор" не вказує.

43. З огляду на це, як правильно зазначає Департамент, правові та економічні засади здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг визначені Законом "Про публічні закупівлі", норми якого є спеціальними та визначають правові підстави внесення змін та доповнень до договорів, укладених за наслідком публічних закупівель; їх потрібно застосовувати переважно щодо норм ЦК та ГК, які визначають загальну процедуру внесення змін до договору.

44. Отже, суди попередніх інстанцій правильно вказали, що ч.2 ст.652 ЦК та ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" не знаходяться у підпорядкуванні одна до одної, водночас вказані норми знаходяться у взаємодії, оскільки застосування ст.652 ЦК (зміна істотних умов договору за рішенням суду) можливе виключно у випадках, коли така зміна допускається ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі", а отже і внесення змін до Договору №110 дозволяється виключно у випадках, які передбачені ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі".

Щодо підстав внесення змін до договору про публічні закупівлі

45. ТОВ "Євродор" у касаційній скарзі вказує, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, зокрема, статті 627, 652 ЦК, ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі", та не врахували висновки Верховного Суду щодо їх застосування. Вважає, що закон пов`язує можливість внесення змін до договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч.2 ст.652 ЦК. Зазначає про наявність чотирьох умов (підстав) для зміни договору за рішенням суду, що передбачені ч.2 ст.652 ЦК.

46. Департамент у відзиві на касаційну скаргу вказав, що позивач не довів, що: 1) відбулася істотна зміна обставин, якими сторони керувалися, укладаючи договір; 2) припинення дії договору суперечить суспільним інтересам або тягне для його сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

47. Суди попередніх інстанцій зазначили, що необґрунтованими є доводи позивача про наявність підстав для внесення змін до Договору №110 з посиланням на частини 2, 4 ст.652 ЦК, а у п.11.4. Договору №110 передбачено переважне право сторін на його розірвання у разі введення на території України воєнного стану, а не внесення до нього змін; підстави для внесення змін у Договір №110 відсутні.

48. Верховний Суд відхиляє доводи скаржника і погоджується з висновками судів попередніх інстанцій та доводами Департаменту з огляду на таке.

49. Відповідно до ст.6 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК).

50. Відповідно до ч.2 ст.652 ЦК, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених ч.4 цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

51. Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом (ч.4 ст.652 ЦК).

52. У вирішенні питання про наявність підстав для внесення змін до договору на підставі ч.4 ст.652 ЦК в межі дослідження у справі входить з`ясування усіх обставин, якими сторони керувались, укладаючи цей договір, а також надання їм правової оцінки щодо обставин, які істотно змінились, та наслідком чого може бути зміна умов договору (постанова Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №904/9906/17, на яку посилається скаржник).

53. Зміна обставин вважається істотною, тільки якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (постанова Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №910/9911/21, на яку посилається скаржник).

54. ТОВ "Євродор" вказує, що в момент укладення Договору №110 сторони не могли передбачити, що 24.02.2022 буде ведено воєнний стан на всій території України та під час формування ціни договору керувалися наявними на той час проектними рішеннями, планували свою діяльність з розрахунку певного обсягу робіт, що належить виконати, виходили з того, що суттєва зміна обставин не відбудеться. Позивач зазначає, що під час відновлення робіт в травні 2022 року виявилося, що ціни на матеріали, які повинні використовуватися в процесі виконання робіт, збільшилися у 2 рази.

55. Скаржник з посиланням на п.19 постанови Верховного Суду від 27.08.2019 у справі №922/2743/18 наголошує, що ніхто не може бути зобов`язаний укласти договір без законодавчо встановлених підстав для цього, вважає, що норми ст.652 ЦК і є законодавчо встановленою підставою для зміни договору.

56. Закон пов`язує можливість внесення змін до договору у зв`язку з наявністю чотирьох умов, визначених ч.2 ст.652 ЦК; відсутність хоча б однієї з умов тягне за собою відмову в задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю таких позовних вимог (постанови Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №910/12154/16, від 17.04.2018 у справі №927/763/17, від 19.12.2019 №910/5573/19, на які посилається скаржник). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі №363/1834/17, на яку посилається скаржник, вказала, що зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин за рішенням суду, виходячи з принципу свободи договору, є винятковим заходом. ТОВ "Євродор" вказує, що така позиція знайшла своє підтвердження у постановах Верховного Суду від 12.09.2019 у справі №910/17469/18, від 18.02.2020 у справі №902/364/19 від 19.07.2022 у справі №910/14155/21.

57. Водночас вказані вище постанови Верховного Суду, на які посилається скаржник, ухвалені за неподібних правовідносин, оскільки не стосуються внесення змін щодо ціни та строку до договору, укладеного за наслідком публічних закупівель, а істотна зміна обставин не була пов`язана із введенням на території України воєнного стану.

58. Верховний Суд звертає увагу, що суди попередніх інстанцій не зазначали про відсутність істотної зміни обставин, на яку посилався позивач, а встановили, що у разі введення на території України воєнного стану ТОВ "Євродор" та Департамент у п.11.4. Договору №110 передбачили переважне право сторін на розірвання такого договору, а не внесення до нього змін.

59. Якщо спеціальною нормою права (ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі") заборонено зміну умов договору про публічні закупівлі, які відрізняються від умов тендерної пропозиції, та заборонено вносити зміни до договору, окрім певного переліку таких змін, то внесення змін до такого договору поза межами переліку, передбаченого ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі", означатиме нікчемність таких змін до договору (постанова Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №916/1491/17, на яку посилається скаржник).

60. У постанові від 31.08.2022 у справі №910/15264/21 Верховний Суд звернув увагу на те, що внесення змін до договору за рішенням суду є виключною мірою, яка пов`язана з втручанням суду в свободу договору, господарську діяльність сторін, і таке втручання може відбуватися лише у разі виникнення значного і вочевидь несправедливого дисбалансу між інтересами сторін внаслідок зміни обставин.

61. У цій справі суди попередніх інстанцій зазначили, що ТОВ "Євродор" не довело, що розірвання Договору №110 потягне для його сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

62. Оскільки суди попередніх інстанцій врахували обставини введення на території України воєнного стану, дослідили положення Договору №110, встановили обставини, з яких виходили сторони при його укладенні, то правильними є висновки про відсутність підстав для внесення змін до Договору №110, виходячи з положень ст.652 ЦК.

63. Скаржник з посиланням на висновки Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах, вказані висновки судів попередніх інстанцій не спростував. З огляду на це, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

64. Відповідно до ч.1 ст.300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

65. Згідно із ч.1 ст.309 ГПК суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених ст.300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

66. Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновків про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Судові витрати

67. Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, то судові витрати зі сплати судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Євродор" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 06.03.2023 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.07.2023 у справі №926/3421/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

В. Студенець