ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2023 Справа № 914/2300/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Зоряни ГОРЕЦЬКОЇ, за участю секретаря Марти ПРИШЛЯК розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , м. Харків,

до відповідача: Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , м. Львів,

про стягнення 93 292,42 грн заборгованості,

представники сторін

від позивача: Лука А. В.;

від відповідача: ОСОБА_3 ;

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 31.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суд.

В судове засідання 13.11.2023 сторони явку уповноважених представників забезпечили.

Враховуючи, що зібраних матеріалів достатньо для з`ясування обставин справи та прийняття рішення, судом 13.11.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач неналежним чином виконав зобов`язання за договором - заявкою №З21-006622 від 22.09.2021. Заборгованість становить 96 463,51 грн.

26.07.2022 LOW TRUCKS SP. Z O. O. (Польща) в особі керівника Kolodochka Maryna (первісний крудитор) та ФОП ОСОБА_1 уклали договір про відступлення права вимоги за заявкою №З21-006622 від 22.09.2021 з метою стягнення заборгованості в судовому порядку.

Позиція відповідача

Відповідач ставить під сумнів сам факт укладення договору про відступлення права вимог. В даному контексті звертає увагу суду на те, що заміна кредитора нерезидента на резидента суперечить зовнішньоекономічному законодавству та не допускається. Відповідач стверджує,що в позивача відсутня ліцензія на перевезення та КВЕД а здійснення вантажних перевезень.

Крім того відповідач заявляє про сплив позовної давності.

Договір про відступлення права вимоги на думку відповідача є нікчемним.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

09 вересня 2021 року між LOW TRUCKS SP. Z O O. (Перевізник за Договором-заявкою) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Експедитор 1 за Договором-заявкою) укладено Договір заявку про надання транспортно-експедиційних послуг №321-006622 від 09 вересня 2021 року (надалі Договір-заявка). Згідно вказаного Договору-заявки LOW TRUCKS SP. Z O. O. на замовлення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 виконав перевезення сполученням Frank Perkins Way, Peterborough, Cambridgeshire, PE1 5FQ, United Kingdom - Україна, Дніпро. Вартість перевезення складає 2350 євро по курсу НБУ на момент завантаження. Еквівалент боргу в українській гривні розраховується наступним чином. Сума боргу 2350 євро по курсу НБУ на момент завантаження. Розрахунок здійснюється у безготівковому порядку, без ПДВ, протягом 10-15 банківських днів після отримання оригіналів документів.

Розрахунки між резидентами України та нерезидентами здійснюються у вільноконвертованій валюті, зокрема у євро. Курс євро відносно української гривні станом на 17.07.2023 складає 41,0483 грн за одне євро. Еквівалент суми боргу 2350 євро в українських гривнях по курсу НБУ на дату подання позову становить 96 463,51 грн/

За підсумками виконаного перевезення LOW TRUCKS SP. Z O O. скерував на адресу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 пакет оригіналів документів, що підтверджують виконання перевезення, а саме Договір заявку про надання транспортно-експедиційних послуг №З21-006622 від 09 вересня 2021 року (у двох примірниках); CMR № 092148 від 16.09.2021 з наявністю оригінальних печаток митних органів, що посвідчують перетин державного кордону та відміткою (печатка, підпис) вантажоодержувача із зазначенням дати фактичного вивантаження (у двох оригінальних примірниках); перша експортна декларація ЕХ1; друга експортна декларація ЕХ1; транзитна декларація ТІ; рахунок на оплату; акт № 1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 08.10.2021.

Згідно поштового трекінг коду RR485591620РL, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 отримав вказані документи 01.02.2022. Обов`язок з оплати вартості перевезення у відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 виник з 23.02.2022.

Факт отримання документів для оплати наданих послуг підтверджується безпосередньо представником відповідача.

26.07.2022 між LOW TRUCKS SP. Z O O. та ФОП ОСОБА_4 укладено Договір про відступлення права вимоги.

Відповідно до п. 4 вказаного Договору, згідно з цим Договором Первісний кредитор передає Новому кредитору право вимоги, що виникло на підставі Договору-заявки про надання транспортно-експедиційних послуг №З21-006622 від 09 вересня 2021 року (надалі Основний договір).

Пунктом 8 Договору про відступлення права вимоги встановлено, що одночасно з підписанням цього Договору Первісний кредитор передає Новому кредитору обов`язок повідомлення Боржника про відступлення права вимоги за Основним Договором. Обов`язок направлення повідомлення Боржнику покладається на Нового кредитора.

Стягувач скерував на адресу боржника повідомлення про зміну сторони у зобов`язанні № 0909 від 06.11.2022 з вимогою про сплату коштів. До вказаного повідомлення стягувач долучив документи, що підтверджують перехід права вимоги та документи, що підтверджують виконання перевезення вантажу (докази надсилання повідомлення долучено до матеріалів справи).

Позивач в порядку ст. 91 ГПК України в судовому засіданні представив оригінал договору про відступлення права вимоги з метою усунення сумнівів відповідності копії оригіналу.

ОЦІНКА СУДУ

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.14 ГПК України).

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст.74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені.

Стаття 526 Цивільного кодексу України визначає загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 611 Цивільного кодексу України визначає правові наслідки порушення зобов`язання. Частина перша статті зазначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.

Стаття 920 Цивільного кодексу України визначає, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

З матеріалів справи вбачається, що документи на оплату наданих послуг відповідач отримав 01.02.2022. Факт отримання вказаних документів за відсутності претензій до перевезення вказує на необхідність оплати послуг. Відповідач позовні вимоги по суті не спростує, однак заявляє про сплив позовної давності. В даному контексті можна зробити висновок, що відповідач не усвідомлює того, що позовна давність застосовується коли право позивача порушено.

Одночасно суд звертає увагу на наступне:

- відповідач не виконав свого обов`язку перед Первісним кредитором та не сплатив вартість перевезення вантажу;

- відповідач ухилявся від отримання повідомлення від позивача про заміну сторони у зобов`язанні;

- відповідач скасував судовий наказ по справі 914/627/23 і не виконав свій обов`язок з оплати суми заборгованості;

- під час позовного провадження відповідач не бажає сплачувати суму заборгованості, хоча й не заперечує такої, прагнучи недобросовісного уникнення сплати заборгованості та отримання послуги на безкоштовній основі.

Дії відповідача містять ознаки умисного правопорушення та неналежного виконання обов`язків. Друге речення ч. 1 ст. 32 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів передбачає, що у випадку навмисного правопорушення або такого неналежного виконання обов`язків, яке згідно законодавства, що застосовується судом або арбітражем, який розглядає справу, прирівнюється до навмисного правопорушення, термін позовної давності встановлюється в три роки.

За наведених обставин позовна давність щодо стягнення заборгованості за договором перевезення застосовується тривалість в три роки.

Відповідач зазначає, що договори про відступлення права вимоги поділяються на цесію та факторинг. Одночасно відповідач вказує, що оскільки у позивача відсутня ліцензія на міжнародні перевезення вантажів, то останній не може прийняти на себе зобов`язання в обсязі і на умовах, що виникли між Відповідачем та LOW TRUCKS SP. Z O O., що суперечить умовам договору цесії.

Суд не погоджується з цим судженням, адже договором про відступлення права вимоги позивач приймає не обов`язки, а права в обсязі і на умовах, що виникли між Відповідачем та LOW TRUCKS SP. Z O O. Оскільки на підставі такого договору позивач не виконуватиме міжнародного перевезення, а тому цей правочин не потребує ліцензії на міжнародні перевезення вантажів.

Крім того, Договір про відступлення права вимоги від 26.07.2022 не є договором факторингу, адже не передбачає передачу Новим кредитором Первісному кредитору грошових коштів.

Суд не бере до уваги твердження відповідача про нікчемність договору про відступлення права вимоги з наступних підстав.

Договір про відступлення права вимоги є достовірним та дійсним. Вказаний договір містить посилання Договір-заявку про надання транспортно експедиційних послуг №З21-006622 від 09 вересня 2021 року та разом із повідомленням про зміну сторони у зобов`язанні та додатками до договору дає боржнику однозначне розуміння змісту і обсягу заборгованості та можливість ідентифікувати себе як боржника.

Наявність чи відсутність описки, яка фактично не перешкоджає виконати зобов`язання, не може бути перешкодою у виконанні такого зобов`язання, звісно за умови якщо поведінка боржника не зводиться до пошуку дрібних формальностей для ухилення від виконання господарського зобов`язання та затягування розгляду справи.

Боржник ухилявся від отримання повідомлення про зміну сторони у зобов`язанні, тому відповідач не може стверджувати який саме договір скеровувався йому на підтвердження відступлення боргу. Докази направлення містяться в матеріалах справи. Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника (такі правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), провадження № 11-268заі18).

Крім того боржник, після скасування судового наказу по справі 914/627/23, знаючи про існування боргу, не вжив жодних заходів спрямованих на підтвердження в первісного кредитора факту відступлення права вимоги.

Відзивом відповідач підтверджує, що разом із позовною заявою відповідач отримав договір з зазначенням прізвища боржника до якого не має зауваження.

Факт направлення повідомлення про зміну сторони у зобов`язанні з міста Вінниці не заслуговує на увагу, оскільки важливий сам факт надіслання та ухилення від отримання такого відправлення. Крім того в силу війни на території України та постійних бомбардувань можуть виникати обставини, які в свою чергу послугували відправленню повідомлення з міста Вінниця.

Роздуми відповідача стосовно резидентності суб`єктів скерування кореспонденції в даному випадку є також беззмістовними.

На копії Договору-заявки про надання транспортно експедиційних послуг №З21-006622 від 09 вересня 2021 року міститься відтиск печатки позивача. Позивач виступав для перевізника певним гарантом виконання зобов`язання Експедитором 1. Після того, як Експедитор 1 не виконав свого обов`язку з оплати вартості перевезення, між Первісним кредитором та Новим кредитором укладено договір про відступлення права вимоги.

Відповідач не посилається на конкретні норми «зовнішньоекономічного законодавства», які нібито порушуються позивачем та Первісним кредитором внаслідок укладення договору про відступлення боргу.

Позивач не надавав послуг з міжнародного перевезення вантажів, а для отримання відступлення грошового зобов`язання позивачу не потрібна ліцензія на міжнародні перевезення вантажів та КВЕД вантажний автомобільний транспорт.

Враховуючи вищевикладене, твердження відповідача є надуманими, переслідують виключно технічний характер, не спрямовані на досягнення дійсного результату, а тому не спростовують позовних вимог, які є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача. З метою вирішення питання про відшкодування витрат на правову допомогу, в силу заявленого в судових дебатах клопотання представника позивача, суд вважає за необхідне призначити судове засідання.

Керуючись статтями 4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-79, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з відповідача Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь позивача ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) 96 463,51 грн.

3. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь позивача ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) 2 684,00 грн судового збору.

4. Призначити на 04.12.2023 о 13:30 год судове засідання для вирішення питання відшкодування витрат на правову допомогу.

5. Встановити позивачу строк до 20.11.2023 для подання доказів понесення судових витрат.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Горецька З.В.