ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023 Справа № 917/1728/22

За позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Європабуд", вул. Леонова, буд. 2/27, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-Виробниче об`єднання "АВІА", вул. Леонова, буд. 2/27 , м. Кременчук, Полтавська область, 39600

про стягнення заборгованості за договорами безпроцентної поворотної позики в сумі 10 159 515,99 грн.

Суддя Погрібна С.В.

Секретар судового засідання Сорока Є.С.

Представники згідно протоколу судового засідання.

Суть спору. У провадженні Господарського суду Полтавської області перебуває справа № 917/1728/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Європабуд" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-Виробниче об`єднання "АВІА" 10 159 515,99 грн, з яких 6 787 000,00 грн основна заборгованість, 2 849 980,02 грн інфляційні втрати, 522 535,97 грн 3% річних за Договорами безпроцентної поворотної позики № 10/19П від 22.04.2019, № 11/19П від 22.05.2019, № 12/19П від 07.06.2019, № 13/19П від 10.06.2019, № 14/19П від 21.06.2019, № 15/19П від 01.07.2019, № 16/19П від 05.07.2019, № 17/19П від 15.07.2019, № 19/19П від 01.08.2019, № 21/19П від 22.08.2019, № 22/19П від 06.09.2019, 24/19П від 07.10.2019, № 01/20П від 29.01.2020, № 02/20П від 07.02.2020, № 03/20П від 03.03.2020, № 04/20П від 07.04.2020, № 05/20П від 07.05.2020, № 06/20П від 22.05.2020 та № 02/21П від 04.06.2021.

Ухвалою суду від 13.04.2023 провадження у справі в частині стягнення 6 787 000,00 грн основної заборгованості закрито, повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Європабуд" з Державного бюджету України 101 805,00 грн судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення № 6200 від 23.12.2022; в частині інфляційних втрат у сумі 2 849 980,02 грн. та 3% річних у сумі 522 535,97 грн закрито підготовче провадження у справі № 917/1728/22 та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.05.2023, 09:00.

13.04.2023 позивачем подано клопотання про проведення судової технічної експертизи документів (вх. № 4681), в якому просить суд поставити на вирішення експертам наступні питання:

1) Яким чином (рукописним способом чи з допомогою технічних засобів) нанесено підписи від імені директора ТОВ «ЄВРОПАБУД» Моцаря В.А., зображення яких міститься у графі «ПОЗИКОДАВЕЦЬ» та,

2) У який період часу (у проміжку яких календарних дат) виготовлені (надруковані) та у який період часу у проміжку яких календарних дат проставлені підписи у графі «Директор Моцарь В. А.» та графі «Комерційний директор Моцарь Ю. А.» та печатки ТОВ «ЄВРОПАБУД» і TOB «НВО «АВІА» у оригінальних примірниках документів (згідно переліку). Проведення судової технічної експертизи документів позивач просить доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 7).

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Полтавської області № 30 від 04.05.2023 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 у відставку.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.05.2023 справу передано на розгляд судді Погрібній С.В.

Ухвалою суду від 16.05.2023 прийнято справу до провадження та призначено підготовче засідання на 14.06.23, 11:30.

В судовому засіданні 14.06.2023 оголошено перерву до 27.06.23, 11:30.

14.06.2023 від відповідача надійшли заперечення про призначення судової експертизи (вх. № 7460).

22.06.2023 від позивача надійшло клопотання про витребування оригіналів доказів та дослідження їх у судовому засіданні, копії яких містяться у матеріалах справи (вх. № 7844).

У зв`язку з перебуванням судді Погрібної С.В. у відпустці, судове засідання призначене на 27.06.2023 не відбулось. Наступне підготовче засідання призначено на 27.07.2023.

Від відповідача надійшли заперечення на клопотання про витребування оригіналів документів (вх. № 8935 від 19.07.2023 ), клопотання про долучення заяви свідка (вх. № 8921 від 19.07.2023), клопотання про долучення доказів (вх. № 9248 від 27.07.2023).

Від позивача надійшли додаткові пояснення (вх. № 9164 від 25.07.2023) клопотання про долучення документів (вх. № 9165 від 25.07.2023, № 9236, 9245 від 27.07.2023).

Ухвалою суду від 27.07.2023 відмовлено позивачу в задоволенні клопотання про проведення судової технічної експертизи; витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-Виробниче об`єднання "АВІА" (вул. Леонова, буд. 2/27 , м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) оригінали документів для огляду в судовому засіданні а саме: Додаткової угоди № 1 до Договору безпроцентної поворотної позики № 01/20П від 29.01.2020 від 02.07.2020; Додаткової угоди № 1 до Договору безпроцентної поворотної позики № 02/20П від 07.02.2020 від 02.07.2020; Додаткової угоди № 1 до Договору безпроцентної поворотної позики № 03/20П від 03.03.2020 від 02.07.2020; Додаткової угоди № 1 до Договору безпроцентної поворотної позики № 04/20П від 07.04.2020 від 02.07.2020; Додаткової угоди № 1 до Договору безпроцентної поворотної позики № 05/20П від 07.05.2020 від 02.07.2020; Додаткової угоди № 1 до Договору безпроцентної поворотної позики № 06/20П від 22.05.2019 від 02.07.2020; Додаткової угоди № 2 до Договору безпроцентної поворотної позики № 10/19П від 22.04.2019 від 02.07.2020; Додаткової угоди № 2 до Договору безпроцентної поворотної позики № 11/19П від 22.05.2019 від 02.07.2020; Додаткової угоди № 1 до Договору безпроцентної поворотної позики № 12/19П від 07.06.2019 від 02.07.2020; Додаткової угоди № 1 до Договору безпроцентної поворотної позики № 13/19П від 10.06.2019 від 02.07.2020; Додаткової угоди № 1 до Договору безпроцентної поворотної позики № 14/19П від 21.06.2019 від 02.07.2020; Додаткової угоди № 1 до Договору безпроцентної поворотної позики № 15/19П від 01.07.2019 від 02.07.2020; Додаткової угоди № 1 до Договору безпроцентної поворотної позики № 16/19П від 05.07.2019 від 02.07.2020; Додаткової угоди № 1 до Договору безпроцентної поворотної позики № 17/19П від 15.07.2019 від 02.07.2020; Додаткової угоди № 1 до Договору безпроцентної поворотної позики № 19/19П від 01.08.2019 від 02.07.2020; Додаткової угоди № 1 до Договору безпроцентної поворотної позики № 21/19П від 22.08.2019 від 02.07.2020; Додаткової угоди № 1 до Договору безпроцентної поворотної позики № 22/19П від 06.09.2019 від 02.07.2020; Додаткової угоди № 1 до Договору безпроцентної поворотної позики № 24/19П від 07.10.2019 від 02.07.2020; відкладено підготовче засідання на 17.08.2023, 11:30.

08.08.2023 від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії письмового повідомлення про кримінальне правопорушення (вх. № 9741) та повідомлення (вх. № 9742) про те, що з поважних причин надати оригінали документів для огляду в судовому засіданні перелічених в ухвалі суду від 27 липня 2023 року на теперішній час не надається можливим, оскільки указані документи подано до органу досудового розслідування з метою проведення по кримінальному провадженню експертиз і назад ці документи правоохоронними органами ще не поверталися. Письмового дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування у кримінальному провадженні Моцарю Ю.А. слідчим не надано. Подані повідомлення долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 17.08.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 07.11.2023.

В судовому засіданні 07.11.2023 розпочато розгляд справи по суті.

Представником позивача викладено зміст позовних вимог; представником відповідача зміст заперечень проти позову. Судом досліджено всі надані позивачем докази та з`ясовано всі обставини.

В судовому засіданні 07.11.2023 оголошено перерву до 14.12.2023.

14.12.2023 від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів суду доказів вжиття заходів щодо виконання вимог ухвали суду від 27.07.2023 (вх. № 16113), а саме адвокатського запиту та постанови про відмову у задоволенні клопотання потерпілого.

В судовому засіданні 14.12.2023 продовжено розгляд справи по суті.

Судом досліджено всі надані відповідачем докази та з`ясовано всі обставини.

Представникам надано заключне слово, які підтримали свою позицію викладену письмово та озвучену в судовому засіданні.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Встановивши всі обставини справи та дослідивши надані документальні докази, суд встановив наступне.

22 квітня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПАБУД» (Позивач, Позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НВО «АВІА» (Відповідач, Позичальник) укладено договір № 10/19П безпроцентної поворотної позики, на підставі якого, 22 квітня 2019 року Позивачем Відповідачу передано у позику кошти у сумі 450 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 311 від 22.04.2019. Строк повернення позики продовжено шляхом підписання Додаткової угоди № 1 до 31.12.2019 (а.с. 13-16том 1).

22 травня 2019 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір № 11/19П безпроцентної поворотної позики, на підставі якого, 22 травня 2019 року Позивачем Відповідачу передано у позику кошти у сумі 600 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 473 від 22 травня 202 року. Строк повернення позики продовжено шляхом підписання Додаткової угоди № 1 до 31.12.2019 (а.с. 65-68 том 1).

07 червня 2019 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір № 12/19П безпроцентної поворотної позики, на підставі якого, 07 червня 2019 року Позивачем Відповідачу передано у позику кошти у сумі 300 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 603 від 07 червня 2019 року. Строк повернення позики до 31 грудня 2019 року (а.с. 19-21 том 1).

10 червня 2019 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір № 13/19П безпроцентної поворотної позики, на підставі якого, 10 червня 2019 року Позивачем Відповідачу передано у позику кошти у сумі 67 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 623 від 10 червня 2019 року. Строк повернення позики до 31.12.2019 (а.с. 23-25 том 1).

21 червня 2019 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір № 14/19П безпроцентної поворотної позики, на підставі якого, 21 червня 2019 року Позивачем Відповідачу передано у позику кошти у сумі 500 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 717 від 21 червня 2019 року. Строк повернення позики до 31.12.2019 (а.с. 26-28 том 1).

01 липня 2019 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір № 15/19П безпроцентної поворотної позики, на підставі якого, 01 липня 2019 року Позивачем Відповідачу передано у позику кошти у сумі 300 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 795 від 01 липня 2019 року. Строк повернення позики до 31.12.2019 (а.с. 29-31 том 1).

05 липня 2019 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір № 16/19П безпроцентної поворотної позики, на підставі якого, 05 липня 2019 року Позивачем Відповідачу передано у позику кошти у сумі 300 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 834 від 05 липня 2019 року. Строк повернення позики до 31.12.2019 (а.с. 32-34 том 1).

15 липня 2019 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір № 17/19П безпроцентної поворотної позики, на підставі якого, 15 липня 2019 року Позивачем Відповідачу передано у позику кошти у сумі 100 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 910 від 15 липня 2019 року. Строк повернення позики до 31.12.2019 (а.с. 35-37 том 1).

01 серпня 2019 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір № 19/19П безпроцентної поворотної позики, на підставі якого, 15 липня 2019 року Позивачем Відповідачу передано у позику кошти у сумі 300 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1089 від 06 серпня 2019 року. Строк повернення позики до 31.12.2019 (а.с. 38-40 том 1).

21 серпня 2019 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір № 21/19П безпроцентної поворотної позики, на підставі якого, 22 серпня 2019 року Позивачем Відповідачу передано у позику кошти у сумі 650 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1202 від 22 серпня 2019 року. Строк повернення позики до 31.12.2019 (а.с. 41-43 том 1).

06 вересня 2019 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір № 22/19П безпроцентної поворотної позики, на підставі якого, 06 вересня 2019 року Позивачем Відповідачу передано у позику кошти у сумі 450 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1330 від 06 вересня 2019 року. Строк повернення позики до 31.12.2019 (а.с. 44-46 том 1).

07 вересня 2019 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір № 24/19П безпроцентної поворотної позики, на підставі якого, 07 жовтня 2019 року Позивачем Відповідачу передано у позику кошти у сумі 600 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1659 від 07 жовтня 2019 року. Строк повернення позики до 31.12.2019 (а.с. 47-49).

29 січня 2020 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір № 01/20П безпроцентної поворотної позики, на підставі якого, 29 січня 2020 року Позивачем Відповідачу передано у позику кошти у сумі 300 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 3026 від 29 січня 2020 року. Строк повернення позики до 31.12.2020 (а.с. 50-52 том 1).

07 лютого 2020 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір № 02/20П безпроцентної поворотної позики, на підставі якого, 07 лютого 2020 року Позивачем Відповідачу передано у позику кошти у сумі 800 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 3169 від 07 лютого 2020 року. Строк повернення позики до 31.12.2020 (а.с. 53-55 том 1).

03 березня 2020 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір № 03/20П безпроцентної поворотної позики, на підставі якого, 03 березня 2020 року Позивачем Відповідачу передано у позику кошти у сумі 120 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 3607 від 06 березня 2020 року. Строк повернення позики до 31.12.2020 (а.с. 56-58 том 1)

07 квітня 2020 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір № 04/20П безпроцентної поворотної позики, на підставі якого, 07 квітня 2020 року Позивачем Відповідачу передано у позику кошти у сумі 260 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 4061 від 07 квітня 2020 року. Строк повернення позики до 31.12.2020 (а.с. 59-61 том 1).

05 травня 2020 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір № 05/20П безпроцентної поворотної позики, на підставі якого, 07 травня 2020 року Позивачем Відповідачу передано у позику кошти у сумі 100 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 4539 від 07 травня 2020 року. Строк повернення позики до 31.12.2020 (а.с. 62-64 том 1).

22 травня 2020 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір № 06/20П безпроцентної поворотної позики, на підставі якого, 22 травня 2020 року Позивачем Відповідачу передано у позику кошти у сумі 40 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 4826 від 22 травня 2020 року. Строк повернення позики до 31.12.2020 (а.с. 17-18, 22 том 1).

04 червня 2021 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір № 02/21П безпроцентної поворотної позики, на підставі якого, 07 червня 2021 року Позивачем Відповідачу передано у позику кошти у сумі 550 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 2423 від 07 червня 2021 року. Строк повернення позики до 31.12.2021 (а.с. 69-70 том 1).

Відповідно до пункту 2.1. Договорів Позикодавець передає грошові кошти і отримує право на повернення цієї самої суми грошових коштів.

Пунктом 2.2. Договорів визначено, що Позичальник зобов`язується погасити борг повністю або частково у строк та у порядку, що встановлені Договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що Відповідачем взяті на себе зобов`язання у строки погоджені сторонами виконано не було, внаслідок чого у нього перед Позивачем виникла заборгованість, яка становила 6 787 000 грн, що істало приводом для звернення до суду з цим позовом.

Окрім суми основного боргу позивачем, на підставі статті 625 ЦК України, заявлено до стягнення з Відповідача 2 849 980,02 грн інфляційних втрат та 522 535,97 грн 3% річних (розрахунок заборгованості а.с. 4-5 том 1, а.с. 67-122 том 2).

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується сторонами, після подачі позову до суду у даній справі, у період з 28 по 29 грудня 2022 року, Відповідачем в повному обсязі погашений основний борг в сумі 6 787 00,00 грн за Договорами безпроцентної поворотної позики (а.с. 142-148 том 1).

Позивачем подано відповідну заяву та підтверджено факт повернення позики (а.с. 221-222 том 1).

Ухвалою суду від 13.04.2023 провадження у справі в частині стягнення 6 787 000,00 грн основної заборгованості закрито, повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Європабуд" з Державного бюджету України 101 805,00 грн судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення № 6200 від 23.12.2022; в частині інфляційних втрат у сумі 2 849 980,02 грн. та 3% річних у сумі 522 535,97 грн попереднім складом суду було закрито підготовче провадження у справі № 917/1728/22 та призначено справу до судового розгляду по суті.

Так, судом розглядаються вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 2 849 980,02 грн інфляційних втрат та 522 535,97 грн 3% річних.

Відповідач у своєму відзиві проти стягнення 2 849 980,02 грн інфляційних втрат та 522 535,97 грн 3% річних заперечує та стверджує, що між засновниками/посадовими особами обох юридичних осіб ще у 2020 році було узгоджено про пролонгацію строку дії Договорів за 2019 рік, 2020 рік до 31 грудня 2022 року /включно/.

Відповідач вказує, що оригінали Додаткових угод про пролонгацію Договорів безпроцентної поворотної позики надати суду не є можливим, оскільки останні подано до органу досудового розслідування з метою проведення у кримінальному провадженні експертиз та останні правоохоронними органами не повертались.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

У період з квітня 2019 року по червень 2021 рік між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПАБУД» (Позивач, Позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НВО «АВІА» (Відповідач, Позичальник) було укладено Договори безпроцентної поворотної позики, на підставі яких, Позивачем Відповідачу передано у позику кошти в загальній сумі 6 787 000,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученням.

Вказані обставини сторонами не заперечуються.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частини 1 статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Після подачі цього позову до суду, у період з 28 по 29 грудня 2022 року, Відповідачем в повному обсязі погашена сума основного боргу за Договорами безпроцентної поворотної позики в сумі 6 787 00,00 грн (а.с. 142-148 том 1).

Позивачем подано відповідну заяву, та підтверджено факт повернення позики (а.с. 221-222 том 1).

Однак, позивач посилається на порушення взятих на себе Відповідачем зобов`язань, щодо строку повернення позики.

Відповідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач же стверджує, що між засновниками/посадовими особами обох юридичних осіб ще у 2020 році було узгоджено про пролонгацію строку дії Договорів за 2019 рік, 2020 рік до 31 грудня 2022 року /включно/.

В підтвердження вказаних обставин Відповідачем надано для залучення до матеріалів справи завірені директором ТОВ "НВО "Авіа" копії наступних Додаткових угод.

- Додаткову угоду № 2 від 02.07.2020, якою продовжено дію Договору № 10/19П до 31.12.2022 (а.с. 104 том 1);

- Додаткову угоду № 2 від 02.07.2020, якою продовжено дію Договору № 11/19П до 31.12.2022 (а.с. 107 том 1);

- Додаткову угоду № 1 від 02.07.2020, якою продовжено дію Договору № 12/19П до 31.12.2022 (а.с. 109 том 1);

- Додаткову угоду № 1 від 02.07.2020, якою продовжено дію Договору № 13/19П до 31.12.2022 (а.с. 111 том 1);

- Додаткову угоду № 1 від 02.07.2020, якою продовжено дію Договору № 14/19П до 31.12.2022 (а.с. 113 том 1);

- Додаткову угоду № 1 від 02.07.2020, якою продовжено дію Договору № 15/19П до 31.12.2022 (а.с. 115 том 1);

- Додаткову угоду № 1 від 02.07.2020, якою продовжено дію Договору № 16/19П до 31.12.2022 (а.с. 117 том 1);

- Додаткову угоду № 1 від 02.07.2020, якою продовжено дію Договору № 17/19П до 31.12.2022 (а.с. 119 том 1);

- Додаткову угоду № 1 від 02.07.2020, якою продовжено дію Договору № 19/19П до 31.12.2022 (а.с. 121 том 1);

- Додаткову угоду № 1 від 02.07.2020, якою продовжено дію Договору № 21/19П до 31.12.2022 (а.с. 123 том 1);

- Додаткову угоду № 1 від 02.07.2020, якою продовжено дію Договору № 22/19П до 31.12.2022 (а.с. 125 том 1);

- Додаткову угоду № 1 від 02.07.2020, якою продовжено дію Договору № 24/19П до 31.12.2022 (а.с. 127 том 1);

- Додаткову угоду № 1 від 02.07.2020, якою продовжено дію Договору № 01/20П до 31.12.2022 (а.с. 129 том 1);

- Додаткову угоду № 1 від 02.07.2020, якою продовжено дію Договору № 02/20П до 31.12.2022 (а.с. 131 том 1);

- Додаткову угоду № 1 від 02.07.2020, якою продовжено дію Договору № 03/20П до 31.12.2022 (а.с. 133 том 1);

- Додаткову угоду № 1 від 02.07.2020, якою продовжено дію Договору № 04/20П до 31.12.2022 (а.с. 135 том 1);

- Додаткову угоду № 1 від 02.07.2020, якою продовжено дію Договору № 05/20П до 31.12.2022 (а.с. 137 том 1);

- Додаткову угоду № 1 від 02.07.2020, якою продовжено дію Договору № 06/20П до 31.12.2022 (а.с. 139 том 1).

Додаткові угоди підписані директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Європабуд" Моцарем В.А. та комерційним директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-Виробниче об`єднання "АВІА" Моцарем Ю.А.

Протоколом загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-Виробниче об`єднання "АВІА" № 02/07-20.3 від 02.07.2020 погоджено строки Договорів позики до 31 грудня 2022 року (а.с. 141).

При цьому, Позивач стверджує, що вказані Угоди Моцарем В.А. не підписувались, їх оригінали суду не надавались, а отже останні не є належним доказом заперечень Відповідача.

До матеріалів справи Позивачем долучено копію Висновку експерта № 15136 складений 16.02.2023 експертом Сукмановою Т. (а.с. 14-45 том 2).

Відповідно до вказаного висновку підписи від імені директора ТОВ "Євробуд" Моцаря В.А., зображення яких міститься у графі Позикодавець у технічних копіях Додаткових угод від 02.07.2020 до Договорів безпроцентної поворотної позики виконані не рукописним способом, а являють собою графічні зображення одного й того ж підпису, що внесено в документи за допомогою графічного редактору комп`ютерної програми або за допомогою факсимільного кліше (факсиміле) підпису.

При цьому, в матеріалах справи міститься лист Міністерства юстиції України, в якому повідомлено, що Сукманова Т.О. не є атестованим судовим експертом у зв`язку з тим що 03.02.2017 (витяг з Реєстру а.с. 195 том 2) свідоцтво №18-11 за експертними спеціальностями: 1.1 дослідження почерку і підписів, 2.1. - дослідження реквізитів документів та 2.3. - дослідження друкарських форм та інших засобів виготовлення документів анульовано.

ТОВ «Київський експертно-дослідний центр» не є суб`єктом судово-експертної діяльності в розумінні статті 7 Закону України «Про судову експертизу» та не належить до сфери управління Міністерства юстиції України,

Відповідно до підпункту 1.2.1 пункту 1.2. розділу 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р. №53/5. зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 за №705/3145. технічна експертиза документів належить до криміналістичних видів експертиз (а.с. 194-195 том 2).

Відповідно до статті 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Статтею 109 ГПК України визначено, що висновок експерта у галузі права не є доказом, має допоміжний (консультативний) характер і не є обов`язковим для суду. Суд може посилатися в рішенні на висновок експерта у галузі права як на джерело відомостей, які в ньому містяться, та має зробити самостійні висновки щодо відповідних питань.

Оскільки, Сукманова Т.О. не є атестованим судовим експертом, висновок № 15136 складений 16.02.2023 не приймається судом до уваги.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК України).

Спосіб захисту цивільного права чи інтересу це дії, які спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі дії мають бути ефективними, тобто призводити до того результату, на який вони спрямовані. Інакше кажучи, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок сформульований в усталеній практиці Верховного Суду (постанов а ВП ВС від 06.04.2021р. №910/10011/19 і ін.).

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського Суду з Прав Людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 р. у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності, суд приймає твердження Відповідача до уваги, а додані до відзиву копії Додаткових угод, як належні та допустимі докази у цій справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено обставин на які він посилається у своєму позові щодо порушення відповідачем умов Договорів безпроцентної поворотної позики на підставі яких, Позивачем Відповідачу передано у позику кошти в загальній сумі 6 787 000,00 грн, що були укладені у період з квітня 2019 року по червень 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПАБУД» (Позивач, Позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НВО «АВІА» (Відповідач, Позичальник).

Позиція Позивача не підтверджується належними та допустимими доказами, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Інші аргументи сторін були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно статті 129 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 24.01.2024 з урахуванням терміну перебування судді у тривалій відпусті та строку складання повного тексту.

Суддя Погрібна С.В.