ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.12.2023 Справа № 917/74/22
до Фізичної особи - підприємця Оленич Світлани Петрівни, АДРЕСА_1
про стягнення 63 494,06 грн. та звільнення земельної ділянки
Суддя Солодюк О.В.
Секретар судового засідання Голик В.М.
Учасники справи згідно протоколу судового засідання
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 31.01.2022 року суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати у порядку загального позовного провадження; призначив підготовче засідання у справі на 01.03.2022 року на 11:55 год.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 1794 від 16.02.2022 року). Фізична особа - підприємець Оленич Світлана Петрівна у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує. Відповідач вважає, що Колективне підприємство «Торгівельний майданчик» немає права вимоги, а отже є неналежнім Позивачем у цій справі.
Як на підставу своїх позовних вимог, Позивач посилається на укладений договір № 4 оренди об`єкту нерухомості від 01.10.2017 року. Вказаний Договір було укладено між Відповідачем (ФОП Оленич С.П.) та Фізичною особою - підприємцем Мілька Людмилою Григорівною (Орендодавець), що діє на підставі виписки з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Кожна сторінка Договору № 4 оренди об`єкту нерухомості містить підпис ФОП Мілька Л.Г., а також відтиск печатки ФОП Мілька Людмила Григорівна, ідентифікаційний код НОМЕР_1 . В розділі «Юридичні адреси, банківські реквізити та підписи Сторін» також із сторони Орендодавця міститься підпис та відтиск печатки ФОП Мільки Людмили Григорівни. Зазначено фактичну адресу Орендодавця - смт. Опішня, вул. Нова 45.
Вказана адреса є адресою реєстрації ФОП Мільки Людмили Григорівни, що підтверджується інформацією з ЄДР юридичних осіб, ФОП та громадських формувань.
Відтиск печатки на кожній сторінці, фактична адреса місцезнаходження, зазначення саме даних фізичної особи - підприємця, а не КП, дають підстави стверджувати, що вказаний договір № 4 оренди об`єкту нерухомості укладено із Фізичною особою-підприємцем Мількою Л.Г., а не з КП «Торгівельний майданчик».
Відповідно до рішення Опішнянської селищної ради від 18 березня 2016 року надано дозвіл на передання в суборенду земельних ділянок КП «Торгівельний майданчик» в особі Фізичної особи - підприємця Мілька Л.Г.
Отже, саме ФОП Мілька є уповноваженою особою для укладення договорів суборенди щодо вказаної земельної ділянки.
Відповідач вважає, що при розгляді вказаної справи потрібно використовувати принцип Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав).
Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний із неясністю такої умови.
Це правило застосовується не лише в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило застосовується і щодо умов, які включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін».
Відповідач зазначає, що Орендодавець (в даному конкретному випадку - ФОП Мілька Л.Г.) є тією стороною, що має переважний вплив на погодження суттєвих умов Договору, та внесення до нього певних умов. Це, зокрема, підтверджується значним розміром штрафних санкцій, що викладені у договорі;
- вказаний договір складено саме стороною орендодавця (ФОП Мілька Л.Г.) і надано для підписання Відповідачеві.
Відповідач вважає, що всі зовнішні ознаки вказаного Договору підтверджують той факт, що саме ФОП Мілька Л.Г. є стороною Договору № 4 оренди об`єкту нерухомості. Позивач - КП «Торгівельний майданчик» не має правових підстав для стягнення заборгованості за вказаним Договором.
Відповідач вважає, що право оренди у нього не виникло, оскільки відсутня реєстрація права оренди земельної ділянки.
Як зазначає КП «Торгівельний майданчик» у своїй позовній заяві, Договір № 4 оренди об`єкту нерухомості за своєю суттю є договором оренди земельної ділянки.
На підтвердження цього факту, КП посилається на відповідне рішення Опішнянської селищної ради від 18 березня 2016 року, яким надано дозвіл на передання земельної ділянки в суборенду іншим користувачем. В той же час, КП «Торгівельний майданчик» ігнорує п. 2 вказаного рішення, в якому зазначено про необхідність обов`язкової державної реєстрації права землекористування при передачі в суборенду, з відміткою в Опішнянській селищній раді.
Враховуючи те, що в порушення вимог Закону та рішення Опішнянської селищної ради, Договір № 4 оренди об`єкту нерухомості не було зареєстровано у встановлений порядок, то Відповідач не набув оренди частиною земельної ділянки.
Отже, Відповідач вважає, що право оренди не виникло в силу закону, у останнього відсутній обов`язок сплачувати платежі у якості орендної плати за користування земельною ділянкою.
Щодо штрафних санкцій відповідач зазначає наступне.
Відповідно до тексту позовної заяви, КП «Торгівельний майданчик» просить стягнути наступну заборгованість: 17 100,00 гривень - заборгованість за послуги оренди; 8 098,16 гривень - 25% річних від простроченої суми боргу; 2 745,90 гривень - інфляційні збитки від простроченої суми заборгованості, 8 550,00 гривень - штраф у розмірі 50% від розміру загальної заборгованості; 27 000,00 гривень - неустойка у розмірі подвійної орендної плати. Загальний розмір штрафних санкцій становить 46 394,06 гривень, що майже в три рази перевищує розмір основної заборгованості.
Відповідно до ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.
Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій (ч.2 ст. 233 ГК України).
Відповідач вважає, що загальний розмір штрафних санкцій не може перевищувати розміру основної заборгованості.
У зв`язку із вищевикладеним, Відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій до суми основної заборгованості у розмірі 17 100, 00 гривень.
Відповідач не погоджується із вказаним розрахунком судових витрат, виходячи із наступного:
представник КП «Торгівельний центр» стягує суми коштів у розмірі 1000,00 та 2000,00 гривень - за підготовку та направлення адвокатських запитів (претензій). Вказані запити по своїй суті дублюють один одного, а тому стягнення вказаної суми є необґрунтованим;
представник просить стягнути 5 000,00 гривень аналіз судової практики та підготовку позовної заяви. Відповідач вважає вказану суму необґрунтованою, так як Представник уже зазначав, що він консультував КП «Торгівельний майданчик» з приводу юридичних питань. І відповідно має необхідні знання для підготовки позовної заяви. Крім того, позовна заява не містить посилання на будь-яку судову практику, тому відповідач ставить під сумнів як факт надання такої послуги, так і факт її необхідності для складання позовної заяви, яка ґрунтується виключно на тексті договору;
надання консультацій та підготовка претензій стосується позасудового врегулювання спору і не може відноситись до судових витрат, оскільки такі послуги надавалися, до звернення позивача до суду;
підготовка пакету доказів, які долучаються до позовної заяви не є правничою роботою, а є технічною роботою, і може бути зроблена іншою особою, крім адвоката. Крім того, позивач жодними доказами не доводить, що копіювання документів здійснювалось саме адвокатом.
Ухвалою суду від 01.03.2022 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні та зазначено, що про дату, час та місце наступного судового засідання учасники будуть повідомлені додатково.
22.04.2022 (вхід. № 2720) від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якому останній зазначає наступне:
- щодо тверджень Відповідача, що КП «Торгівельний майданчик» немає права вимоги та в свою чергу є неналежним Позивачем у справі.
В своєму відзиві Відповідач акцентує увагу на тому, що на його думку при дослідженні Договору оренди об`єкту нерухомості № 4 від 01.10.2017 року, вбачається, що останній було укладено між ФОП Оленич С.П. та ФОП Мілька Л.Г. Дану позицію Відповідач намагається підтвердити наявністю на кожній сторінці такого Договору підпису ФОП Мілька Л.Г., відтиску печатки та ідентифікаційного коду такої особи. Також вказує, що в розділі 12 Договору «Юридичні адреси, банківські реквізити та підписи Сторін» містяться аналогічні записи та печатки, а також відображена саме адреса ФОП Мільки Л.Г.
Отже, виходячи з вказаного, Відповідач вважає, що Договір оренди об`єкту нерухомості № 4 від 01.10.2017 року укладено з ФОП Мілька Л.Г., а не з КП «Торгівельний майданчик». Крім того, додатково Відповідач підтверджує свою позицію рішенням Опішнянської селищної ради від 18.03.2016 року, яким надано дозвіл на передання в суборенду земельних ділянок КП «Торгівельний майданчик» саме ФОП Мілька Л.Г. Тобто, Відповідач вважає, що саме ФОП Мілька Л.Г. є уповноваженою особою для укладення договорів суборенди щодо вказаної земельної ділянки, а всі зовнішні ознаки Договору підтверджують той факт, що саме ФОП Мілька Л.Г. є стороною такого Договору.
Колективне підприємством «Торгівельний майданчик» згідно Статуту створене на основі добровільного об`єднання членів трудового колективу і діє, з метою самостійної, систематичної діяльності по наданню послуг, виконання робіт, виробництву продукції та торгівлі для отримання прибутку. Згідно з Розділом 4 Статуту, вищим органом управління підприємства є загальні збори трудового колективу, до виключної компетенції яких, в тому числі, віднесено обрання та відкликання членів розпорядчо-виконавчого органу Ради «Підприємства» Пунктом 4.13 Розділу 4 Статуту визначено, що голова Ради директор підприємства, який обирається загальними зборами вищого органу управління.
Отже, єдиною уповноваженою особою Колективного підприємства «Торгівельний майданчик», яка діє в інтересах та від імені підприємства є його директор.
Станом на 2014-2018 роки директором КП була Мілька Л.Г., яка фактично і діяла від
03 січня 2014 року Опішнянська селищна рада на підставі рішення Опішнянської селищної ради від 22.11.2013 р. № 24 передала Колективному підприємству «Торгівельний майданчик» в особі ОСОБА_1 в оренду (платне користування) земельну ділянку площею 0,1164 га строком на 49 років. Згідно даного Договору саме Мільга Л.Г. була уповноваженою особою КП, що підтверджується підписання нею такого договору, акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), акту прийому - передачі земельної ділянки в оренду, що є невід`ємними додатками такого Договору.
Даний Договір оренди зареєстрований 30.01.2014 року в Державному реєстрі речових
В подальшому, розглянувши заяву ОСОБА_1 , директора КП «Торгівельний майданчик», рішенням Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області від 23.05.2018 року № 29, уточнено юридичну адресу належної КП «Торгівельний майданчик» на праві платного строкового користування земельній ділянці.
Тобто, беручи до уваги два вказані вище рішення органу місцевого самоврядування,
ОСОБА_1 була директором та уповноваженою особою КП «Торгівельний майданчик», яка діяла виключно в інтересах підприємства, не маючи самостійного статусу як фізична особа-підприємець. Додатковим підтверджуючим фактом укладення ФОП Оленич С.П. Договору оренди об`єкту нерухомості № 4 від 01.10.2017 року саме з КП «Торгівельний майданчик», а
не з ФОП Мілька Л.Г., є заява Відповідача від 18.12.2020 року про продовження договору оренди, в якій сам Відповідач зазначає, що даний договір було укладено між нею та Позивачем та прохає продовжити Договір оренди на тих самих умовах на новий строк з 01.01.2021 року по 31.12.2025 року.
Отже, позивач посилається на те, що всі документальні докази, що подано до суду безумовно свідчать про належність права вимоги саме КП «Торгівельний майданчик».
- щодо позиції Відповідача, що у ФОП Оленич С.П. не виникло право оренди, оскільки відсутня реєстрація права оренди земельної ділянки.
Відповідач у справі у своєму відзиві на позовну заяву вказує, що відповідно до рішення Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області п`ятої сесії сьомого скликання від 18.03.2016 року «Про надання дозволу КП «Торгівельний майданчик» на передачу земельної ділянки в суборенду іншим землекористувачам», пунктом 2 зазначено про необхідність обов`язкової державної реєстрації права землекористування при передачі в суборенду, з відміткою в Опішнянській селищній раді. Додатково Відповідач у своїй позиції посилається на положення Закону України «Про оренду землі» та Цивільного кодексу України та підсумовує, що Відповідач не набув оренди частини земельної ділянки з огляду на відсутність її державної реєстрації. ФОП Оленич С.П. самостійно підтвердила факт укладення 01.10.2019 року між нею та КП «Торгівельний майданчик» Договору оренди об`єктів нерухомості № 4, відповідно до якого їй було передано у строкове платне користування асфальтну площу під торгівельний павільйон площею 30 кв.м., що розташоване за адресою АДРЕСА_3 . Також, в даній заяві зазначається, що на орендованому майданчику відповідно до умов Договору ФОП Оленич С.П. за власні кошти було розміщено торговий павільйон, а тому остання прохає продовження строку користування таким об`єктом нерухомості на тих самих умовах, що і в Договорі № 4 від 01.10.2017 року на новий строк з 01.01.2021 року по 31.12.2025 року.
Отже, саме Відповідач своєю заявою підтвердила наявність у неї права оренди на земельну ділянку, що фактично свідчить і про виконання нею договірних умов по Договору № 4 від 01.10.2017 року.
Крім того, відповіддю на претензію № 01/09/08/21 від 09.08.2021 року та № 25/10/21 від 25.10.2021 року ФОП Оленич С.П. також підтвердила факт укладення Договору оренди об`єкта нерухомості № 4 від 01.10.2017 року та використання саме такого об`єкта в своїй діяльності. Додатково, у підтвердження факту використання ФОП Оленич С.П. об`єкта нерухомості згідно Договору № 4 є відповідь ОСОБА_1 на адвокатський запит АО «Правовий компроміс» від 14.09.2021 року, де остання вказала, що з 01.04.2019 року вона не отримує від ФОП Оленич С.П. орендної плати за оренду асфальтної площадки під павільйон площею 30 кв.м. за адресою АДРЕСА_3 через те, що з квітня 2019 року змінився директор КП «Торгівельний майданчик». В даному випадку сторони Договору № 4 від 01.10.2017 року досягли згоди з усіх істотних умов договору, дотрималися письмової форми договору та підписали його, а отже він уважається укладеним. Жодна із сторін не ставила під сумнів даний Договір та не визнавала його недійсним (нікчемним).
- щодо твердження Відповідача про невиправдано завищені штрафні санкції.
Розділом 8 Договору № 4 від 01.10.2017 року передбачено відповідальність сторін за порушення умов такого Договору. Пунктом 8.3. Договору передбачено у випадку прострочення виконання обов`язку по сплаті платежів, передбачених цим Договором, у порядку ст. 625 ЦК України, орендар зобов`язаний сплатити Орендодавцю 25% річних від простроченої суми.
Пунктом 8.4 Договору передбачено, що у випадку прострочення сплати орендарем платежів, встановлених Договором більш ніж на 30 календарних днів, Орендар, зобов`язаний сплатити орендодавцю штраф у розмірі 50% від розміру загальної суми заборгованості.
Пунктом 8.5. Договору передбачено, що у разі якщо орендар не виконав обов`язку щодо повернення об`єкта оренди орендодавцю у випадках та у строки передбачені цим Договором, Орендар зобов`язаний сплатити Орендодавцю неустойку, у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом Оренди за весь час прострочення повернення об`єкта оренди. Дані пункти Договору покладені в обрахунок штрафних санкцій позовної заяви, оскільки Розділ 8 є істотною умовою Договору оренди об`єкту нерухомості № 4 від 01.10.2017 року та узгоджений сторонами при підписанні такого Договору.

- щодо заперечень Відповідача проти розміру заявлених судових витрат.
Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5.07.2012 №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
У п. 9 ч.1 ст.1 Закону №5076-VI установлено: представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності щодо надання правової
інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону №5076-VI).
Відповідно до ст.19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фіз - і юросіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших держорганах, перед фіз - та юрособами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Свою позицію щодо порядку компенсації витрат на правничу допомогу Верховний Суд висловив у додатковій постанові від 18 серпня 2021 року у справі № 300/3178/20. Верховний Суд зауважив, що до правової допомоги належать, зокрема:
консультації та роз`яснення з правових питань;
складання заяв, скарг та інших документів правового характеру;
представництво в судах тощо.
Верховний Суд підтвердив, що стягнути можна також витрати, які сторона може здійснити в майбутньому.
Отже, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Ухвалою суду від 16.01.2023 призначено розгляд справи на 28.03.2023 на 11:00 год.
Від представника позивача до суду надійшло клопотання/заява про розгляд справи без участі позивача та його представника у зв`язку з неможливістю забезпечити явку останнього у судове засідання (від 28.03.2023 вх. № 3850).
Ухвалою суду від 28.03.2023 відкладено розгляд справи та призначено підготовче засідання на 30.05.2023 на 11:30 год.
Судове засідання, призначене на 30.05.2023 на 11:30 год., не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Ухвалою суду від 12.06.2023 призначено розгляд справи на 29.08.2023 на 11:45 год.
Судове засідання, призначене на 29.08.2023 на 11:45 год., не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Ухвалою суду від 08.09.2023 призначено розгляд справи на 02.11.2023 на 09:30 год.
19.12.2023 в судовому засіданні ухвалено рішення згідно ст. 240 ГПК України.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив.
01.02.2014 року до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права були внесені відомості стосовно державної реєстрації договору оренди землі від 03.01.2014 року.
Відповідно до пункту 8 Договору від 03.01.2014 року даний договір укладено строком на 49 років - до 03.01.2063 року.
Згідно умов даного договору в оренду передавалася земельна ділянка площею 0,1164 га, в тому числі 0,0016 га - під капітальною забудовою, 0,0444 га під тимчасовою забудовою, 0,0704 га під проїздами, проходами та площадками, із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.
Рішенням п`ятої сесії сьомого скликання Опішнянської селищної ради Зінківського району Полтавської області від 18.03.2016 року, КП «Торгівельний майданчик» в особі уповноваженої особи ФОП Мільки Л.Г. надано дозвіл на передачу земельної ділянки кадастровий номер :30:084:0031, площею 0,1164 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що розташована за адресою: Полтавська область, Зінківський район, смт. Опішня, вул. Незалежності, 2-а в суборенду іншим землекористувачам.

Рішенням № 29 від 23.05.2018 року Опішнянська селищна рада розглянувши заяву ОСОБА_1 - директора КП «Торгівельний майданчик» уточнено юридичну адресу належної позивачу на праві строкового платного користування земельній ділянці АДРЕСА_4 (стара адреса вул. Жовтнева, 2-а, смт. Опішня, Зіньківський район, Полтавська область, 38164).

01.10.2017 року між КП «Торгівельний майданчик» в особі ФОП Мільки Людмили Григорівни та Фізичною особою-підприємцем Оленич Світланою Петрівною (далі - Відповідач, ФОП Оленич С.П.), було укладено Договір №4, згідно умов якого було передано у строкове платне користування асфальтну площадку під павільйон, площею 30 кв. м, що розташована за адресою смт. Опішня, вул. Незалежності, 2 (п.1.1. Договору), з метою розміщення тимчасової споруди торгового павільйону (п.1.2. Договору).

Пунктом 4.1. Договору передбачено строк його дії, а саме до 01.10.2020 року.

Позивач зазначає, що 22.03.2019 року Протоколом загальних зборів членів трудового колективу КП «Торгівельний майданчик» №1 прийнято рішення про обрання директором підприємства ОСОБА_2 строком на 5 років із усіма правами та обов`язками керівника та підписанта із внесенням відповідних змін до Статуту Колективного підприємства.

18.12.2020 року, тобто після закінчення строку дії Договору №4 ФОП Оленич С.П. звернулася до КП «Торгівельний майданчик» із заявою про необхідність продовження строку оренди згідно вищевказаного Договору на той самий строк та на тих самих умовах.

Позивач зазначає, що в даній заяві ФОП Оленич С.П. підтверджується факт того, що 01.10.2017 року саме між ФОП Оленич С.П. та КП «Торгівельний майданчик» було укладено договір оренди об`єкта нерухомості, відповідно до якого саме ФОП Оленич С.П. було передано у строкове платне користування асфальтну площадку під торгівельним павільйоном площею 30 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_3 .

Однак, з 22.03.2019 року ФОП Оленич С.П. не здійснювала жодної оплати за користування переданим в оренду майном, оскільки на КП «Торгівельний майданчик» підтверджуючі документи щодо такої оплати відсутні.

Положеннями п. 5.1 Договору передбачено, що загальний розмір орендної плати за користування об`єктом оренди становить 900,00 грн. на місяць.

Згідно п.5.1.4. Договору зафіксовано, що починаючи з другого календарного місяця користування об`єктом оренди, Орендар здійснює повну оплату орендної плати за місяць до 10 (десятого) числа кожного поточного місяця, в якому здійснюється користування об`єктом оренди.

Розділом 8 Договору від 01.10.2017 року передбачено відповідальність сторін за порушення умов Договору.

Пунктом 8.3. Договору передбачено у випадку прострочення виконання обов`язку по сплаті платежів, передбачених цим Договором, у порядку ст. 625 ЦК України, орендар зобов`язаний сплатити Орендодавцю 25% річних від простроченої суми, що складає 12 583,98 грн.

Пунктом 8.4 Договору передбачено, що у випадку прострочення сплати орендарем платежів встановлених Договором більш ніж на 30 календарних днів, Орендар, зобов`язаний сплатити орендодавцю штраф у розмірі 50% від розміру загальної суми заборгованості, що складає 12 150,00 грн.

Пунктом 8.5. Договору передбачено, що у разі якщо орендар не виконав обов`язку щодо повернення об`єкта оренди орендодавцю у випадках та у строки передбачені цим Договором, Орендар зобов`язаний сплатити Орендодавцю неустойку, у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом Оренди за весь час прострочення повернення об`єкта оренди, що становить 23 400,00 грн.

09.08.2021 року на адресу ФОП Оленич С.П. було скеровано претензію, відповідно до якої, КП «Торгівельний майданчик» вимагало виконати свої зобов`язання за Договором № 4 від 01.10.2017 року належним чином та перерахувати на рахунок КП «Торгівельний майданчик» (Полтавське ГРУ, МФО 305229, № ЦА1215298) суму заборгованості в розмірі 24 300,00 грн, пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання в розмірі 8 369,33 грн, 3% річних від простроченої суми боргу за послуги оренди об`єкта нерухомості за адресою АДРЕСА_3 згідно Договору № 4 від 01.10.2017 року в сумі 1 326,03 грн та інфляційні збитки від простроченої суми боргу за послуги оренди об`єкта нерухомості за адресою АДРЕСА_3 згідно Договору № 4 від 01.10.2017 року в сумі 3 078,90 грн.

Відповіддю від 02.09.2021 року ФОП Оленич С.П. з вимогами КП «Торгівельний майданчик» викладеними в претензії не погоджується, вважає їх незаконними, та такими, що містять посилання на факти, які не відповідають дійсним обставинам та правовідносинам, які склалися між сторонами, та зазначає, що відповідний договір №4 від 01.10.2017 року оренди асфальтної площадки під торгівельним павільйоном площею 30 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_3 було укладено не з КП «Торгівельний майданчик», а з ФОП Мілька Л.Г., а тому дана особа виступає орендодавцем такої земельної ділянки, при цьому кошти за оренду згідно умов вищевказаного договору сплачувалися вчасно та на користь ФОП Мілька Л.Г.

Відповіддю на адвокатський запит від 30.09.2021 року ОСОБА_1 повідомила, що з 01.04.2019 року не отримує орендної плати за оренду асфальтної площадки під павільйоном площею 30 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_3 на підставі договору з ОСОБА_3 , оскільки змінився директор КП «Торгівельний майданчик».

25.10.2021 року на адресу ФОП Оленич С.П. було скеровано повторну претензію, відповідно до якої КП «Торгівельний майданчик» вимагало виконати свої зобов`язання за Договором № 4 від 01.10.2017 року належним чином та перерахувати на рахунок КП «Торгівельний майданчик» (Полтавське ГРУ, МФО 305229, № ЦА1215298) суму заборгованості - 24 300,00 грн, пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання в розмірі 8 876,96 грн, 25% річних від простроченої суми боргу за послуги оренди об`єкта нерухомості за адресою АДРЕСА_3 згідно п.8.3 Договору № 4 від 01.10.2017 року в сумі 12 583,98 грн та інфляційні збитки від простроченої суми боргу за послуги оренди об`єкта нерухомості за адресою АДРЕСА_3 згідно Договору № 4 від 01.10.2017 року в сумі 4 099,50 грн, штраф у розмірі 50% від розміру загальної суми заборгованості згідно п.8.4 Договору у сумі 12 150,00 грн, неустойка у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом Оренди за весь час прострочення повернення об`єкта оренди відповідно до п.8.5 Договору у суму 23 400,00 грн.

Відповіддю від 19.11.2021 року ФОП Оленич С.П. з вимогами КП «Торгівельний майданчик», викладеними в претензії, не погоджується, вважає їх незаконними, та такими, що містять посилання на факти, які не відповідають дійсним обставинам та правовідносинам, які склалися між сторонами. Окрім цього, в черговий раз зазначає, що передавала грошові кошти особисто ОСОБА_1 , при цьому робила це наперед, в середньому за півроку- рік. Разом з цим, як зазначає позивач, будь-яких доказів здійснення такої оплати ФОП Оленич С.П. не надає.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно до ст. 193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно п.5.1.4. Договору № 4 від 01.10.2017 зафіксовано, що починаючи з другого календарного місяця користування об`єктом оренди, Орендар здійснює повну оплату орендної плати за місяць до 10 (десятого) числа кожного поточного місяця, в якому здійснюється користування об`єктом оренди.

Приймаючи до уваги наявні в матеріалах справи докази, господарським судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за Договором і за ним утворилась заборгованість перед позивачем по орендній платі за період з 01.04.2019 р. по 01.10.2020 р. в сумі 17 100,00 грн.

Доказів погашення боргу відповідачем суду не надано.

Отже, є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача 17 100,00 грн заборгованості за послуги оренди.

Суд вважає безпідставним посилання відповідача на те, що позивач не є орендодавцем за договором № 4 від 01.10.2017 р. З заявою від 18.12.2020 про продовження договору оренди від 01.10.2017 відповідач звертався саме до КП «Торгівельний майданчик». Рішенням п`ятої сесії сьомого скликання Опішнянської селищної ради Зінківського району Полтавської області від 18.03.2016 року, дозвіл на передачу земельної ділянки кадастровий номер :30:084:0031, площею 0,1164 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що розташована за адресою: Полтавська область, Зінківський район, смт. Опішня, вул. Незалежності, 2-а в суборенду іншим землекористувачам надано КП «Торгівельний майданчик» в особі уповноваженої особи ФОП Мільки Л.Г. Рішенням виконавчого комітету Опішнянської селищної ради Зінківського району Полтавської області від 23.05.2018 за № 29 уточнено юридичну адресу земельної ділянки: вул. Незалежності, 2, смт. Опішня, Зінківський район, Полтавська область, 38164.

Крім того, за порушення позивачем нараховано відповідачу 8 098,16 грн. - 25% річних від простроченої суми боргу за послуги оренди об`єкта нерухомості за адресою смт. Опішня, вул. Незалежності, 2 згідно Договору № 4 від 01.10.2017 року (за період з 11.04.2019 року по 01.01.2022 року); 2 745,90 грн - інфляційні збитки від простроченої суми боргу за послуги оренди об`єкта нерухомості за адресою смт. Опішня, вул. Незалежності, 2 згідно Договору № 4 від 01.10.2017 року (за період з 01.04.2019 року по 01.12.2021 року); 8 550,00 грн штраф у розмірі 50% від розміру загальної суми заборгованості згідно п.8.4 Договору та 27 000,00 грн неустойка у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом Оренди за весь час прострочення повернення об`єкта оренди відповідно до п.8.5 Договору.

В свою чергу, статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розділом 8 Договору від 01.10.2017 року передбачено відповідальність сторін за порушення умов Договору.

Пунктом 8.3. Договору передбачено, у випадку прострочення виконання обов`язку по сплаті платежів, передбачених цим Договором, у порядку ст. 625 ЦК України, орендар зобов`язаний сплатити Орендодавцю 25% річних від простроченої суми.

Здійснивши перерахунок заявлених позивачем до стягнення інфляційних та 25% річних за договором, суд дійшов висновку про їх часткове задоволення. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню 8 080,46 грн. - 25% річних від простроченої суми боргу за послуги оренди об`єкта нерухомості (за період з 11.04.2019 року по 01.01.2022 року) та 2 677,50 грн - інфляційних від простроченої суми боргу за послуги оренди об`єкта нерухомості (за період з 01.04.2019 року по 01.12.2021 року). В задоволенні решти цих вимог слід відмовити.

Щодо стягнення штрафу у розмірі 50 % від розміру загальної суми заборгованості, нарахованого згідно п. 8.4 Договору та неустойки згідно п. 8.5 Договору суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з нормами ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 8.4 Договору передбачено, що у випадку прострочення сплати орендарем платежів встановлених Договором більш ніж на 30 календарних днів, Орендар, зобов`язаний сплатити орендодавцю штраф у розмірі 50% від розміру загальної суми заборгованості, що складає 8 550,00 грн.

Пунктом 8.5. Договору передбачено, що у разі якщо орендар не виконав обов`язку щодо повернення об`єкта оренди орендодавцю у випадках та у строки передбачені цим Договором, Орендар зобов`язаний сплатити Орендодавцю неустойку, у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом Оренди за весь час прострочення повернення об`єкта оренди, що за період з 01.10.2020 по 01.01.2022 становить 27 000,00 грн.

Господарським кодексом України закріплено право сторін на власний розсуд формулювати умову договору про штрафні санкції (з дотриманням правил ч.1 ст. 231 ГК України), їх розмір, спосіб обчислення, підстави застосування, співвідношення із збитками.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Отже, штраф та пеня є різновидами неустойки, які відрізняються тим, що розмір пені залежить від тривалості прострочення боржника, а штраф не залежить.

Відповідно до ч.1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій (ч.2 ст. 233 ГК України).

Позивач просить суд стягнути з відповідача неустойку у розмірі 27 000,00 грн та штраф у розмірі 50% від розміру загальної суми заборгованості у розмірі 8 550,00 грн.

Судом враховано, що розмір штрафу, який просить стягнути позивач, є дуже значним у порівнянні з сумою основного боргу. Крім того, судом враховано, що Договором в порядку ст. 625 ЦК України сторони передбачили сплату 25% річних від простроченої суми, а не 3%.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення 8 550,00 грн. штрафу задоволенню не підлягають. Проте, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 27 000,00 грн відповідно до п. 8.5. Договору обгрунтовані і підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про виконання взятих на себе зобов`язань за Договором.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на сторони пропорційно задоволеним вимогам в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач також просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 14 856,00 грн.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Згідно із ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення учасником справи судових витрат на професійну правничу допомогу суду має бути надано належні фінансові документи, що свідчать про перерахування цією особою коштів адвокату за надані послуги на підставі договору про надання правової допомоги.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31.01.2019 у справі № 19/64/2012/5003, від 05.01.2019 у справі № 906/194/18, від 19.02.2019 у справі № 917/1071/18.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу, позивачем надано Договір про надання правової допомоги № 24/06/21 від 24.06.2021, яким узгоджено, що юридичну допомогу, що надається, клієнт оплачує у гривнях на підставі наданих актів виконаних робіт із зазначенням виду та обсягу наданих послуг та виконуваних робіт та рахунку про визначення загальної суми (п. 4.1. договору), Акт приймання-передачі наданих послуг з адвокатської діяльністю від 14.01.2022 на суму 14 856,00 грн та рахунок на оплату № 14/01 від 14.01.2022 на суму 14 856,00 грн, банківською випискою за період з 17.01.2022 по 17.01.2022.

Таким чином, судом встановлено, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14 856,00 грн. є підтвердженими.

Частина 4 ст. 126 ГПК України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас, приймаючи до уваги, що позовні вимоги КП "Торгівельний майданчик" задоволено частково, відповідно вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню частково, а саме, пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 12 835,37 грн.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 130, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Оленич Світлани Петрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Колективного підприємства "Торгівельний майданчик" (вул. Незалежності, 2, смт.Опішня, Полтавський район, Полтавська область, 38164, ) заборгованість за Договором оренди землі № 4 від 01.10.2017 в розмірі 54 857,96 грн, в т.ч.:

17 100,00 грн - заборгованість за послуги оренди;

8 080,46 грн - 25 % річних;

2 677, 50 грн - інфляційних;

27 000,00 грн. - неустойка відповідно до п. 8.5 договору.

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Оленич Світлани Петрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Колективного підприємства "Торгівельний майданчик" (вул. Незалежності, 2, смт. Опішня, Полтавський район, Полтавська область, 38164, ) судовий збір в розмірі 2 481,00 грн.

4. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Оленич Світлани Петрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Колективного підприємства "Торгівельний майданчик" (вул. Незалежності, 2, смт. Опішня, Полтавський район, Полтавська область, 38164, ) витрати на правничу допомогу 12 835,37 грн.

5. В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Солодюк О.В.