ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2023 р. Справа № Б3/081-12/24 (911/2038/22)

Господарський суд Київської області у складі судді Лопатіна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфініті", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі", Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Розпорядника майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфініті" арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича

про стягнення 4 341 600,00 грн.

В межах провадження у справі № Б3/081-12/24 про банкрутство ТОВ "Інфініті"

за участю секретаря судового засідання Єрьоміч О.А.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № Б3/081-12/24 за заявою ТОВ Виробничо-комерційна фірма Інвестгруп, яке є правонаступником ПАТ Банк перший, про банкрутство ТОВ Інфініті (), порушена ухвалою від 18.07.2012 р. (суддя Лопатін А.В.) за редакцією Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (також Закон про банкрутство), чинною до 19.01.2013 р.

Ухвалою підготовчого засідання від 14.08.2012 р. введено процедуру розпорядження майном ТОВ Інфініті. Наразі триває процедура розпорядження майном боржника ТОВ Інфініті.

18.10.2022 р. через канцелярію суду ТОВ Інфініті подано позовну заяву до ПрАТ ДТЕК Київські Регіональні Електромережі про стягнення 4 341 600,00 грн.

Ухвалою господарського суду від 21.10.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, в межах провадження у справі № Б3/081-12/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Інфініті; підготовче засідання призначено на 09.11.2022 р.

31.10.2022 р. через систему Електронний суд від представника ПрАТ ДТЕК Київські Регіональні Електромережі надійшла заява про відвід судді Лопатіна А.В.

Ухвалою суду у складі, що розглядає справу, вказану заяву визнано необґрунтованою та передано її до Відділу автоматизованого документообігу для визначення складу суду згідно вимог частини третьої ст. 39 ГПК України, для вирішення питання про відвід іншим складом суду.

02.11.2022 року заяву ПрАТ ДТЕК Київські Регіональні Електромережі б/н від 31.10.2022 р. про відвід судді Лопатіна А.В. від розгляду справи № Б3/081-12/24 (911/2038/22) було розглянуто господарським судом Київської області (в іншому складі суду) та ухвалою суду відмовлено в її задоволенні.

01.11.2022 р. до суду від позивача надійшли письмові пояснення у справі.

02.11.2022 р. через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позов.

08.11.2022 р. на офіційну електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про зобов`язання ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" надати відповідь на письмове опитування.

Ухвалою господарського суду від 09.11.2022 р. розгляд клопотання ТОВ "Інфініті" від 08.11.2022 р. (вх. № 15855/22 від 08.11.2022 р. про зобов`язання ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" надати відповідь на письмове опитування призначено, а підготовче засідання відкладено на 30.11.2022 р.

Ухвалою господарського суду від 30.11.2022 р. продовжено строк підготовчого провадження, розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 25.01.2023 р.

07.12.2022 р. через канцелярію суду представником ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" подано заперечення щодо відповіді на відзив.

19.01.2023 р. на офіційну електронну адресу суду від представника ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою господарського суду від 25.01.2023 р. задоволено клопотання ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" від 19.01.2023 р. б/н (вх. № 1015/23 від 19.01.2023) про зупинення провадження у справі, зупинено провадження у справі № Б3/081-12/24 (911/2038/22) за позовною заявою ТОВ "Інфініті" до ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача розпорядника майна боржника ТОВ "Інфініті" арбітражного керуючого Гусара І.О. про стягнення 4341600,00 грн. до закінчення перегляду в апеляційному порядку рішення господарського суду Київської області від 19.01.2022 р. у справі № Б3/081-12/24 (911/2921/21).

14.06.2023 р. на офіційну електронну адресу суду від представника ТОВ "Інфініті" надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою господарського суду від 22.06.2023 р. поновлено провадження у справі № Б3/081-12 (911/2038/22), розгляд справи у підготовчому провадженні призначено на 26.07.2023 р.

10.07.2023 р. через канцелярію суду представником до ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" подано клопотання про зупинення провадження у справі.

25.07.2023 р. на офіційну електронну адресу суду від представника ТОВ "Інфініті" надійшли заперечення проти клопотання ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" щодо зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні 26.07.2023 р. було оголошено перерву до 04.10.2023 р.

29.09.2023 р. на офіційну електронну адресу суду від представника ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" надійшло клопотання про залучення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері електроенергетики та комунальних послуг у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

29.09.2023 р. через канцелярію суду представником ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" подано клопотання про витребування доказів.

Ухвалою господарського суду від 04.10.2023 р. провадження за клопотанням ПАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" про зупинення провадження у справі № Б3/081-12/24 (911/2038/22) закрито; клопотання ПАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" про витребування доказів залишено без задоволення; клопотання ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" про залучення третьою особою, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг залишено без задоволення.

23.10.2023 р. до суду від НКРЕКП надійшли письмові пояснення.

06.11.2023 р. до суду від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення.

07.11.2023 р. до суду від НКРЕКП надійшли письмові пояснення.

08.11.2023 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 16.11.2023 р., про що сторонами підписано відповідну розписку.

Третю особу про дату, місце та час наступного судового засідання повідомлено ухвалою від 08.11.2023 р.

16.11.2023 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 06.12.2023 р., про що сторонами підписано відповідну розписку.

Третю особу про дату, місце та час наступного судового засідання повідомлено ухвалою від 16.11.2023 р.

30.11.2023 р. до суду від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення.

01.12.2023 р. від позивача до суду надійшли письмові пояснення.

У судове засідання з`явились уповноважені представники позивача та відповідача, третя особа не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Судом враховано, що у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

В силу вимог частини першої ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Зважаючи на те, що неявка належним чином повідомленого про місце, дату та час судового засідання учасника у справі не перешкоджає розгляду справи по суті, а також зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для розгляду даного спору, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами за відсутності третьої особи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, суд

встановив:

29.07.2019 р. ТОВ "Інфініті" (продавець) та ТОВ "Інфініті Сервіс" (покупець) укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати: трансформаторну підстанцію № 2343 10/0,4/400 кВА; ОЗТП № 2325 (РУ-10кВ); комірки № 10 та № 13 в. РУ-10кВ в ПС "Юрівка"; дві кабельні лінії 10 кВ від ПС "Юрівка" до ОЗТП № 2325 (надалі іменується товар) в кількості та ціною, відповідно до специфікації (Додаток № 1) у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його відповідно до умов договору (п. 1.1. договору).

Відповідно до додатку № 1 до договору купівлі-продажу від 29.07.2019 р. (Специфікація високовольтного електрообладнання та матеріалів) предметом продажу є: комірки № 10 й № 13 типу КРУН з влаштованими шафами серії КМТ та Засобами обліку (ПС "Юрівка") у кількості 2 шт; кабельні лінії Л-2325-І та Л-2325-ІІ 10 кВ (силовий кабель АПвЭгП 1*240/50) протяжністю 6300 метрів (від ПС "Юрівка" до ОЗТП 2325) у кількості 2 шт; трансформаторна підстанція № 2343 10кВ/0,4 кВ/400 кВА (с. Крюківщина) у кількості 1 шт; опорна закрита трансформаторна підстанція № 2325 (с. Крюківщина) у кількості 1 шт.

Згідно із п. 2.1. договору (відомості про товар) найменування: трансформаторна підстанція № 2343 10/0,4/400 кВА; ОТЗП № 2325 (РУ-10кВ); комірки № 10 та № 13 в. РУ-10 кВ в ПС "Юрівка"; дві кабельні лінії 10кВ від ПС "Юрівка" до ОЗТП № 2325 розташовані в с Крюківщина (надалі іменується товар).

Пунктом 4.1. договору сторони визначили, що вартість одиниці товару містить у собі ПДВ, ціну товару та складає: 343875,15 грн. (триста сорок три тисячі вісімсот сімдесят п`ять гривень 15 коп.) в тому числі ПДВ 20% - 57312,53 грн. (п`ятдесят сім тисяч триста дванадцять гривень 53 копійки).

Сторони договору погодили, що вартість товару має бути сплачена покупцем не пізніше 10.12.2019 р. Оплата за товар здійснюється покупцем в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця. Також допускається взаємозалік вимог (п.п. 4.2., 4.3. договору).

Вказаний договір підписано сторонами та скріплено відтисками печаток товариств.

Зазначене майно, на виконання наведеного договору, було передано ТОВ "Інфініті" (продавець) на користь ТОВ "Інфініті Сервіс" (покупець), що підтверджується актом приймання-передачі від 07.08.2019 р., підписаним сторонами і скріпленим відтисками печаток товариств.

У подальшому, 06.12.2019 р. між ТОВ "Інфініті Сервіс" (сторона-1) та ПрАТ "Київобленерго" (сторона-2) укладено договір купівлі-продажу № , відповідно до умов якого сторона-1 зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, передати у власність (володіння, розпорядження та користування) майно, зазначене у додатку № 1 до цього договору, а сторона-2 зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором прийняти і оплатити його (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору найменування майна та його кількість, місцезнаходження зазначаються в специфікації до договору (додаток №1), яка є його невід`ємною частиною.

Відповідно до додатку № 1 до договору купівлі-продажу від 06.12.2019 р. № (Специфікація) предметом продажу є: комірка № 10 на ПС 110/10 кВ Юрівка в кількості 1 шт; комірка № 13 на ПС 110/10 кВ Юрівка в кількості 1 шт; КЛ-10кВ від ПС-110/10 "Юріївка" до ОЗТП-2325 Л-ТП-2325-І в кількості 6,3 км; КЛ-10кВ від ПС-110/10 "Юріївка" до ОЗТП-2325 Л-ТП-2325-ІІ в кількості 6,3 км; будівля ОЗТП 10/0,4 кВ № 2325 в кількості 1 шт; електрообладнання ОЗТП 10/0,4 кВ № 2325 в кількості 1 компл. Всього вартість товару 120,00 грн. з ПДВ.

Вказане майно, на виконання наведеного договору, було передано ТОВ "Інфініті Сервіс" (продавець) на користь ПрАТ "Київобленерго" (покупець) (наразі ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі"), що підтверджується актом приймання-передачі, підписаним сторонами і скріпленим відтисками печаток товариств.

Рішенням господарського суду Київської області від 19.01.2022 р. у справі № Б3/081-12/24 (911/2921/21), залишеним без змін постановами Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2022 р., 12.06.2023 р. та постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.08.2023 р., позов задоволено; визнано недійсним договір купівлі-продажу, укладений 29.07.2019 р. між ТОВ "Інфініті" () та ТОВ "Інфініті Сервіс" (); витребувано із чужого незаконного володіння ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" на користь ТОВ "Інфініті" майно:

- Комірку № 10 (в складі силового обладнання напругою 110,10 кВ ПС Юрівка).

- Комірку № 13 (в складі силового обладнання напругою 110,10 кВ ПС Юрівка).

- КЛ-10 кВ від ПС Юрівка до ОЗТП-2325 Л-ТП-2325-І.

- КЛ-10 кВ від ПС Юрівка до ОЗТП-2325 Л-ТП-2325-ІІ.

- Будівлю ОЗТП 2325.

- Електрообладнання ОЗТП - 10/0,4 № 2325.

Наведеним рішенням встановлено, що ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" є недобросовісним набувачем вказаного майна.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, 12.11.2019 р. між ПрАТ "Київобленерго" (наразі ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі"; виконавець послуг) та ТОВ "ЖК "Баварія" (замовник) укладено договір про нестандартне приєднання до електронних мереж системи розподілу № КСР-00-19-0626, відповідно до умов якого за цим договором до електронних мереж виконавця послуг, оператора малої системи розподілу або іншого власника електронних мереж (основного споживача) приєднується: житловий комплекс з вбудованими нежитловими приміщеннями громадського призначення, номери земельних ділянок: :02:001:5004, № :02:001:5005, № :02:001:5006, № :02:001:5007 (п. 1.1. договору).

Місце (точка) забезпечення потужності об`єкта замовника встановлюється на: РУ-110 кВ ПС 110/10 кВ "Юрівка" (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 1.3. договору точка приєднання (межа балансової належності об`єкта замовника) встановлюється: на контактних з`єднаннях КЛ-0,4 кВ з ввідними клемами комутаційних апаратів ВРП-0,4 кВ об`єктів.

Пунктом 1.4. договору сторони передбачили, що тип об`єднання замовника: нестандартне приєднання.

Величина потужності, замовленої до приєднання (у точці приєднання): 1500 кВт (п. 1.5. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору виконавець послуг забезпечує приєднання електроустановок об`єкта замовника (будівництво, реконструкція, технічне переоснащення та введення в експлуатацію електронних мереж зовнішнього електрозабезпечення об`єкта замовника від точки забезпечення потужності до точки приєднання) до електричних мереж системи розподілу відповідно до схеми зовнішнього електрозабезпечення і проектної документації та здійснює підключення електроустановок об`єкта замовника до електричних мереж системи розподілу на умовах цього договору.

Замовник оплачує виконавцю послуги вартість приєднання до електричних мереж системи розподілу на умовах цього договору (п. 2.2. договору).

Згідно з п. 4.1. договору на дату укладення цього договору плата за приєднання визначається відповідно до додаткової угоди.

Наведений договір підписано між сторонами та скріплено відтиском печатки відповідача.

Відповідно до підписаних між сторонами та скріплених відтиском печатки відповідача технічних умов від 01.11.2019 р. № КСР-00-19-0626 (додаток № 1 до договору про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № КСР-00-19-0626 від 12.11.2019 р.), джерело електропостачання: ПС 110/10 кВ "Юрівка", І с.ш. РУ-10 кВ, ЛЕП-10 кВ Л-ТП-2325-І, РУ-10 кВ ОЗТП-10/0,04 № 2325; ПС 110/10 кВ "Юрівка", ІІ с.ш. РУ-10 кВ, ЛЕП-10 кВ Л-ТП-2325-ІІ, РУ-10 кВ ОЗТП-10/0,04 № 2325 (п. 4).

Точка забезпечення потужності: РУ-110 кВ ПС 110/10 кВ "Юрівка" (п. 5 вказаних технічних умов).

Відповідно до п. 7 укладеної між сторонами додаткової угоди від 12.11.2019 р. № 1 до договору від 12.11.2019 р. № КСР-00-19-0626 сторони визначили, що розмір попередньої оплати, що дорівнює складовій плати за приєднання потужності, на дату укладення цієї угоди, всього за договором становить: 4 341 600,00 грн.

Згідно з п. 9 вказаної додаткової угоди попередня оплата, відповідно до п. 7 цієї угоди здійснюється замовником на підставі окремого рахунку виставленого виконавцем послуг, який повинен бути сплачений замовником на поточний рахунок виконавця послуг зазначений в договорі або рахунку, упродовж 5 робочих днів від дати укладення цієї угоди.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, з урахуванням наведених обставин, посилаючись на те, що відповідач, як недобросовісний набувач за час володіння електричною мережею, яку в подальшому рішенням суду у справі № Б3/081-12/24 (911/2921/21) було витребувано у нього на користь позивача, одержало або могло одержати дохід, зокрема від ТОВ "ЖК "Баварія" на підставі договору у сумі 4 341 600,00 грн., керуючись положеннями ст. 390 ЦК України, 26.09.2022 р. направив на адресу відповідача вимогу про передання відповідачем на користь позивача вказаного доходу. Однак, вказана вимога не була виконана відповідачем, у зв`язку з чим, позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача на користь позивача 4 341 600,00 грн., доходу, одержаного (або який міг бути одержаний) ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" за час володіння майном (використання майна) ТОВ "Інфініті".

В свою чергу, відповідач у відзиві, що надійшов до суду 02.11.2022 р., заперечує проти задоволення позовної заяви ТОВ "Інфініті", зазначаючи, що він вважає вимоги позовної заяви ТОВ "Інфініті" протиправними, такими, що суперечать положенням чинного законодавства, а отже позов не може підлягати задоволенню. Так, на переконання відповідача, обов`язковою умовою для передачі потерпілому доходів набувача є саме неможливість потерпілого користуватись майном за призначенням в наслідок незаконного вибуття майна з його володіння. Однак, в даному випадку, навіть якщо б майно не вибувало з володіння ТОВ "Інфініті", то в силу того що позивач не отримував ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, не є та ніколи не був оператором системи розподілу електричної енергії, позивач не мав підстав надавати послугу з приєднання та відповідно отримувати плату (відшкодування) за надання такої послуги. Також, відповідач вказує на те, що додатковою угодою № 2 від 19.06.2020 р. розмір попередньої оплати, що дорівнює складовій плати за приєднання потужності, на дату укладення цієї угоди було змінено на 3 412 800,00 грн. (з ПДВ).

21.11.2022 р. позивачем подана відповідь на відзив відповідача, в якому позивач відносно посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 17.02.2022 р. у справі № 365/388/20 та постанову Верховного Суду від 24.03.2021 р. у справі № 369/8126/17-ц, у яких Верховний Суд зазначив, що "суть кондикційного зобов`язання виражається в тому, що набувач безпідставно збагатився за рахунок потерпілого, а тому зобов`язаний не лише повернути йому майно в натурі чи відшкодувати його вартість (стаття 1213 ЦК), а й у повному обсязі компенсувати потерпілому негативні наслідки від неможливості йому користуватися майном за призначенням шляхом відшкодування всіх доходів, які набувач одержав або міг одержати від цього майна", зазначає, що в ході аналізу зазначених постанов Верховного Суду відповідач дійшов невірних висновків та зазначив, що обов`язковою умовою для передачі потерпілому доходів набувача є саме неможливість потерпілого користуватись майном за призначенням внаслідок незаконного вибуття майна з його володіння.

Крім того, позивач у відповіді на відзив відносно тверджень відповідача, що навіть якщо б майно (електрична мережа) не вибувало з володіння позивача, то в силу того, що позивач не отримував ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, не є та ніколи не був оператором системи розподілу електричної енергії, він (позивач) не мав підстав надавати послугу з приєднання до електричної мережі електроустановок та відповідно отримувати плату за надання такої послуги, зазначає, що така позиція не узгоджується з характером правовідносин, які склалися між сторонами спору, оскільки такі відносини не є деліктними.

Також, позивач зазначає, що він не заявляв вимогу про відшкодування збитків (упущеної вигоди), а заявив вимогу про стягнення доходів, отриманих або які могли бути отримані відповідачем від майна, набутого відповідачем без достатньої правової підстави. На відміну від упущеної вигоди, доходи, отримані або які могли бути отримані відповідачем від майна, набутого без достатньої правової підстави, обраховуються не з потерпілого (позивача), а з безпідставно збагаченої особи (відповідача). Презюмується, що останній мусив одержати доходи від майна за прийнятних для неї (при її соціальному і матеріальному положенні) способах господарювання. Одним із таких способів для відповідача є надання послуг з нестандартного приєднання до електричної мережі електроустановок. Тому, відповідач зобов`язаний передати позивачу отримані (або які могли бути отримані) відповідачем доходи від надання послуги з нестандартного приєднання до електромережі електроустановок. При цьому можливість отримання таких доходів позивачем жодного значення не має та відповідно доведенню під час розгляду спору не потребує.

Окрім наведеного, позивач також наголошує, що укладення додаткової угоди та зменшення розміру попередньої оплати по договору жодним чином не впливало на можливість одержання відповідачем доходу у первинному (тобто до укладення додаткової угоди) розмірі (4 341 600,00 грн.), а тому факт укладення додаткової угоди не спростовує доводи позивача про одержання (можливість одержання) доходів відповідачем за договором саме у заявленому до стягнення розмірі.

У поданих до суду 07.12.2022 р. запереченнях щодо відповіді на відзив, відповідач зауважує, що негативних наслідків від неможливості користуватись майном за призначенням для ТОВ "Інфініті" не настало, а відтак, і обов`язок відшкодування також не настає.

Також, відповідач наголошує, що позивач робить хибні висновки щодо того, що плата за договором про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу від 12.11.2019 р. № КСР-00- 19-0626 є доходом, який відповідач отримав саме від витребуваного майна, оскільки:

За умовами договору замовник мав бути приєднаний до електричних мереж системи розподілу в цілому, а не виключно лише до витребуваної на користь позивача електромережі, яка по суті є лише ланкою у системі розподілу електричної енергії.

Кінцевою метою договору є виникнення у замовника приєднання, можливості користуватись електричною енергією, а не бути технічно підключеним до певних об`єктів. Витребувана на користь позивача електромережа не є енергогенеруючим обладнанням, а є лише транзитною мережею, в той час коли сама електроенергія є власністю оператора системи розподілу.

Плата за договором не може вважатись доходом взагалі, оскільки порядок формування такої плати, що був детально розтлумачений відповідачем у відзиві передбачає, в тому числі, фактичні капітальні втрати.

Враховуючи викладене, на переконання відповідача, навіть якщо б в структурі плати за договором про нестандартне приєднання чітко передбачався б "чистий дохід" для оператора системи розподілу, то такий "чистий дохід" все одно не міг би бути віднесений до доходу отриманого від витребуваної електромережі, в силу обставин, що приєднання відбувається не до витребуваної електромережі позивача, а до електричних мереж системи розподілу.

У ст. 86 ГПК України вказано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов до висновку, що наведені позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з огляду на таке:

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (стаття 328 ЦК України).

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Держава, згідно з частиною першою статті 386 ЦК України, забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

Відповідно до статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Здійснюючи незаконне володіння майном, добросовісний або недобросовісний набувач можуть одержувати доходи від використання майна, яке належить на праві власності іншій особі.

Чинним законодавством України передбачено умови, за яких власник має право, крім витребування майна, вимагати також повернення доходів, які набувач одержав від неправомірного використання майна.

Так, відповідно до частини першої статті 390 ЦК України власник майна має право вимагати від особи, яка знала або могла знати, що вона володіє майном незаконно (недобросовісного набувача), передання усіх доходів від майна, які вона одержала або могла одержати за весь час володіння ним.

Вирішуючи спори щодо відповідальності, зокрема недобросовісного набувача після витребування майна із чужого незаконного володіння, суди повинні враховувати таке: недобросовісний набувач зобов`язаний повернути або відшкодувати власнику всі доходи, які він одержав або міг одержати за весь час володіння майном.

Наведеного висновку дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.02.2022 р. N 569/3418/19;

N 61-15572св21.

Як вже зазначалось, рішенням господарського суду Київської області від 19.01.2022 р. у справі № Б3/081-12/24 (911/2921/21), залишеним без змін постановами Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2022 р., 12.06.2023 р. та постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.08.2023 р., позов задоволено; визнано недійсним договір купівлі-продажу, укладений 29.07.2019 р. між ТОВ "Інфініті" () та ТОВ "Інфініті Сервіс" (); витребувано із чужого незаконного володіння ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" на користь ТОВ "Інфініті" майно:

- Комірку № 10 (в складі силового обладнання напругою 110,10 кВ ПС Юрівка).

- Комірку № 13 (в складі силового обладнання напругою 110,10 кВ ПС Юрівка).

- КЛ-10 кВ від ПС Юрівка до ОЗТП-2325 Л-ТП-2325-І.

- КЛ-10 кВ від ПС Юрівка до ОЗТП-2325 Л-ТП-2325-ІІ.

- Будівлю ОЗТП 2325.

- Електрообладнання ОЗТП - 10/0,4 № 2325.

Зазначеним рішенням суду, що набрало законної сили встановлено, що "ПрАТ "Київобленерго" (наразі ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі"), на дату придбання спірного майна, не був позбавлений можливості вжити всіх можливих заходів, проявити обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження наведеного майна та, відповідно, з`ясувати, що договір (на підставі якого ТОВ "Інфініті Сервіс" вважало себе, на дату відчуження майна, власником такого майна), укладено з попереднім його власником (ТОВ "Інфініті") під час провадження у справі про його банкрутство (тобто у "підозрілий період"), за наявності у такої особи значних зобов`язань перед кредиторами, безоплатно та, крім наведеного, на користь заінтересованої щодо боржника особи.

Також, ПрАТ "Київобленерго" (наразі ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі"), на дату придбання спірного майно, не було позбавлене можливості з`ясувати, що від імені ТОВ "Інфініті" (продавець), згідно змісту договору купівлі-продажу від 29.07.2019 р., укладеного з ТОВ "Інфініті Сервіс" (покупець) діяв "арбітражний керуючий Сніжко Олександр Юрійович", в той час, як дію його свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 22.07.2013 р. № 887, на дату укладення зазначеного договору, було припинено (наказ Міністерства юстиції України про припинення діяльності арбітражного керуючого від 21.02.2019 р. № 549/5).

Виходячи із наведених обставин, ПрАТ "Київобленерго" (наразі ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі") укладаючи договір купівлі-продажу з ТОВ "Інфініті Сервіс" могло і мало усвідомлювати ризики придбання у останнього спірного майна, що вибуло із володіння боржника в зазначений період і з урахуванням вказаних обставин.

За таких обставин, ПрАТ "Київобленерго" (наразі ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі") було чи могло бути обізнане про обставини укладення вказаного договору купівлі-продажу, на підставі якого ТОВ "Інфініті Сервіс" вважало, на дату відчуження спірного майна на користь ПрАТ "Київобленерго", себе законним власником, зокрема щодо укладення його між ТОВ "Інфініті" та заінтересованою щодо нього особою, більше того, між пов`язаними між собою особами за відсутності здійснення оплати придбаного майна (доказів протилежного матеріали справи не містять), а відтак, ПрАТ "Київобленерго" (наразі ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі") в силу вимог чинного законодавства, з урахуванням позиції Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладеної у постанові від 08.02.2021 р. у справі № 14/5026/1020/2011 не є добросовісним набувачем спірного майна.

Крім того, судом під час ухвалення наведеного висновку було враховано, що якщо після укладення недійсного правочину було укладено ще декілька, то вбачається правильним визнавати недійсними не всі правочини, а лише перший і заявляти позов про витребування майна в останнього набувача. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 22.03.2018 р. у справі №910/22788/15.

З огляду на все вище встановлене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для витребування із чужого незаконного володіння відповідача-2, що, виходячи із наведеного, є недобросовісним набувачем на користь позивача майна:

- Комірку № 10 (в складі силового обладнання напругою 110,10 кВ ПС Юрівка).

- Комірку № 13 (в складі силового обладнання напругою 110,10 кВ ПС Юрівка).

- КЛ-10 кВ від ПС Юрівка до ОЗТП-2325 Л-ТП-2325-І.

- КЛ-10 кВ від ПС Юрівка до ОЗТП-2325 Л-ТП-2325-ІІ.

- Будівлю ОЗТП 2325.

- Електрообладнання ОЗТП - 10/0,4 № 2325.".

З аналізу вищевказаного, суд встановив, що конструкція частини першої ст. 390 ЦК України свідчить про накладання на недобросовісного набувача майна санкцій на користь власника майна, суму яких власник майна, крім повернення майна, може вимагати, за наявності трьох обставин:

Волі власника майна на отримання доходів від майна, які отримав або міг отримати недобросовісний набувач такого майна;

Визнання незаконного набувача майна недобросовісним;

Факт отримання доходів або наявність можливості отримання доходів від такого майна недобросовісним набувачем майна.

Як свідчить позовна заява та додані до неї документи, ТОВ "Інфініті" заявило про свою волю на застосування щодо відповідача ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" недобросовісного набувача майна позивача (статус ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" "недобросовісний набувач" відносно майна позивача, підтверджений рішенням господарського суду Київської області від 19.01.2022 р. у справі № Б3/081-12/24 (911/2921/21) положень статті 390 ЦК України, одержання доходів, які відповідачем були отримані або могли бути отримані згідно умов договору про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № КСР-00-19-0626, укладеного 12.11.2019 р. між ПрАТ "Київобленерго" (правонаступник ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі") та ТОВ ЖК "Баварія".

Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву, а також в запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву та у судових засіданнях, на той факт, що ТОВ "Інфініті" не міг би отримати такий дохід, так як така діяльність відповідача є ліцензованою суд сприймає критично та до уваги не бере, адже в частині першій статті 390 ЦК України йдеться саме про доходи (як реальні так і можливі) отримані особою, що незаконно володіла майном власника, а наявність ліцензії, необхідної для здійснення відповідної діяльності і як наслідок отримання (законну можливість отримання) доходів у самого ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" останнім не заперечується.

Тобто, в даному випадку правомірність вимоги власника майна до недобросовісного набувача про передання усіх доходів від майна, які він одержав або міг одержати за весь час незаконного ним володіння не ставиться в залежність від того, чи міг власник такого майна отримати відповідні доходи самостійно, у разі наявності у нього даного майна на час виникнення спірних правовідносин.

Щодо знижки, що була надана ПрАТ "Київобленерго" (правонаступник ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі") на користь ТОВ ЖК "Баварія" по оплаті "нестандартного приєднання до електричних мереж системи розподілу № КСР-00-19-0626", то суд також зауважує, що в частині першій статті 390 ЦК України йдеться як про реальні так і про можливі доходи. Можливість отримання доходу саме у розмірі 4 341 600,00 грн. доведено договором про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № КСР-00-19-0626, укладеним між ПрАТ "Київобленерго" (правонаступник ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі") та ТОВ ЖК "Баварія", а також інформацією наведеною на офіційному сайті відповідача, згідно якої саме така вартість здійснення відповідного підключення, а надання споживачеві послуг ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" в процесі співпраці знижки залишається виключно справою контрагентів по конкретному договору і не впливає на розмір стягнення з недобросовісного набувача майна, відповідного доходу, який міг бути отриманий за час незаконного володіння відповідним майном.

За таких обставин, з урахуванням встановлених наведеним рішенням, що набрало законної сили обставин, що, виходячи з положень частини четвертої статті 75 ГПК України, не потребують додатковому доведенню під час розгляду даного спору, а саме: здійснення за рішенням суду витребування майна з чужого незаконного володіння відповідача, як недобросовісного набувача такого майна на користь позивача, також врахувавши, що відповідно до договору про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № КСР-00-19-0626, укладеного 12.11.2019 р. між ПрАТ "Київобленерго" (правонаступник ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі") та ТОВ ЖК "Баварія" (з урахуванням додатків до нього) послугами за які замовник має здійснити відповідну плату на користь відповідача є саме: забезпечення приєднання електроустановок об`єкта замовника до електричних мереж системи розподілу відповідно до схеми зовнішнього електрозабезпечення і проектної документації та здійснює підключення електроустановок об`єкта замовника до електричних мереж системи розподілу на умовах цього договору; джерелом електропостачання є: ПС 110/10 кВ "Юрівка", І с.ш. РУ-10 кВ, ЛЕП-10 кВ Л-ТП-2325-І, РУ-10 кВ ОЗТП-10/0,04 № 2325; ПС 110/10 кВ "Юрівка", ІІ с.ш. РУ-10 кВ, ЛЕП-10 кВ Л-ТП-2325-ІІ, РУ-10 кВ ОЗТП-10/0,04 № 2325; точка забезпечення потужності РУ-110 кВ ПС 110/10 кВ "Юрівка", суд дійшов до висновку, що ТОВ "Інфініті" як власник електричних мереж, до яких відповідно до вказаного договору мало здійснитись приєднання, відповідно до приписів частини першої статті 390 ЦК України має право вимагати від ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" (відповідач), як від особи, яка знала або могла знати, що вона володіє майном незаконно (недобросовісного набувача), передання усіх доходів від майна, які вона одержала або могла одержати за весь час володіння ним, в тому числі на підставі вказаного договору.

Таким чином, виходячи з усього вищевказаного, на виконання договору про нестандартне приєднання до електронних мереж системи розподілу від 12.11.2019 р. № КСР-00-19-0626 (зі змінами) ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" (відповідач) міг одержати дохід від ТОВ "ЖК "Баварія" у сумі 4 341 600,00 грн., а відтак, вимога позивача про стягнення з відповідача такого можливого доходу є правомірною, а тому підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 р. та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 р. зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судом, інші доводи сторін, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на правильне вирішення даного спору.

Приписами статей 73, 74 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За результатами повного та всебічного дослідження поданих доказів, які мають значення для правильного вирішення даного спору і стосуються предмету доказування, суд дійшов до висновку, що наведений позов ТОВ "Інфініті" до ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" підлягає задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору, у відповідності до вимог ст. 129 ГПК України, в даному випадку покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 237-238, 240 ГПК України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" (04136, м. Київ, вул. Стеценка, 1-А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфініті" (04107, м. Київ, вул. Печенізька, 8; ) 4 341 600 (чотири мільйони триста сорок одну тисячу шістсот) гривень 00 копійок доходу, одержаного (або який міг бути одержаний) за час володіння майном та 65 124 (шістдесят п`ять тисяч сто двадцять чотири) гривні 00 копійок судового збору.

3. Видати наказ.

Згідно ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата підписання повного тексту рішення 14.05.2024 р.

Суддя А.В. Лопатін