ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2023 р. Справа№ 910/7960/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Шапрана В.В.

за участю секретаря судового засідання Михайленко С.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукорпром"

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2023 (повний текст складено 30.05.2023)

у справі № 910/7960/20 (Селівон А.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукорпром"

до Міністерства юстиції України

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс"

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко Ростислав Олександрович

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕН-КОР-ЛІМІТЕД"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Монтана-Естейт"

про визнання незаконним і скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Цукорпром" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства юстиції України про визнання незаконним і скасування наказу Міністерства юстиції України від 02.06.2020 року № 1840/5 (зі змінами і доповненнями) "Про задоволення скарги".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на ту обставину що наказ відповідачем прийнято з порушенням пункту 2 частини 8 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", оскільки на момент його прийняття не враховано здійснення державної реєстрації права власності за іншою особою (ТОВ "Ен-Кор-Лімітед"), ніж зазначено у оскаржуваному рішенні, а також строки на звернення з відповідною скаргою ТОВ "Фінансовий капітал "Поліс" закінчились, що є порушенням п.п. 5, 6 Порядку розгляду скарг на рішення, бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України. Позивач вказував, що станом на день складання відповідачем висновку від 19.05.2020 року та на день прийняття Наказу №1840/5 від 02.06.2020 року спірний об`єкт нерухомого майна був одночасно зареєстрований в Державному реєстрі речових прав за реєстровим номером 101 за ТОВ «Цукропром» та за реєстровим номером 101 за ТОВ «Ен-Кор-Лімітед».

На думку позивача, 60-дений строк оскарження рішення приватного нотаріуса №50068890 від 06.12.2019 року сплив 04.02.2020 року, у зв`язку з чим Міністерство юстиції України мало відмовити у задоволенні скарги ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» у зв`язку з закінченням встановленого строку на подання скарги відповідно до пунктів 5, 6 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого поставною КМУ від 25.12.2015 року №1128 (далі - Порядок №1128).

Крім того, позивач запевняв, що приватний нотаріус здійснював пошук відомостей у Державному реєстрі речових прав про речові права та їх обтяження на спірне нерухоме майно ( за критеріями пошуку: адреса нерухомого майна -, тип майна - нежитлові приміщення 1-го поверху №15а, 15б, 15в, 15г, ХХІХ загальною площею 291,9 кв.м. в прибудові літ. А-1 до житлового будинку літ А-14), проте станом на 06.12.2019 року у Державному реєстрі прав та його невід`ємних архівних складових записи №29908545 та №29909281 про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна були відсутні. До того ж опис нерухомого майна, що обтяжене іпотекою, відрізняється від опису нерухомого майна, що набув позивач. На думку позивача, приватний нотаріус діяв правомірно, тож наведене в сукупності є підставою для скасування наказу Міністерства юстиції України від 02.06.2020 року №1840/5 в судовому порядку як такого, що є протиправним, позаяк ним було скасовано правомірне рішення приватного нотаріуса, тобто має місце порушення права власності позивача на нерухоме майно.

Крім того, позивачем відповідно до заяви про зміну (доповнення) предмета позову від 16.12.2020 року заявлено позовну вимогу про зобов`язання Міністерства юстиції України поновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи та реєстраційні дії, які були скасовані на підставі наказу Міністерства юстиції України від 02.06.2020 № 1840/5 (зі змінами та доповненнями) «Про задоволення скарги».

Міністерство юстиції України у відзиві на позов проти задоволення позову заперечило, посилаючись на те, що при зверненні зі скаргою ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» обґрунтувало звернення зі скаргою 11.02.2020 року, а тому підстав для відмови у задоволенні його скарги у зв`язку з порушенням встановленого строку на її подання у Мінюсту не було.

Крім того, відповідач вказував на виявлення при розгляді вказаної скарги Міністерством юстиції України рішення державним реєстратором №50068890 від 06.12.2019 року, яке не відповідало з вимогам статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пункту 60 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127, що полягало у відсутності згоди іпотекодержателя на відчуження нежитлових приміщень у ситуації, коли запис про іпотеку містився у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав за №29908545, як і запис про обтяження - у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав за № 29909281.

ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» у процесуальному статусі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, своєю чергою, вважало правомірними дії та прийнятий Мінюстом наказ, вказуючи, що приватним нотаріусом проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за позивачем без здійснення відповідного пошуку відомостей щодо наявності обтяжень та заборон щодо такого майна у Державному реєстрі прав, і при наявності підстав для відмови заявнику у здійсненні реєстраційних дій та проведенні нотаріальних дій не було відмовлено позивачу.

Господарським судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис" .

Від третьої особи ТОВ «Приватофис» надійшли письмові пояснення від 16.03.2021 року з доказами їх надсилання на адресу інших сторін у справі, відповідно до яких останнє зазначає про те, що реалізація іпотечного майна на публічних торгах відповідно до статті 593 Цивільного кодексу України та статті 17 Закону України «Про іпотеку» є підставою для припинення іпотеки. Тож, посилання ТОВ «ФК «Поліс» та Міністерства юстиції України на нікчемність правочину між ТОВ «Приватофис» та ТОВ «Цукорпром» від 02.12.2019 року, а також на наявність у ТОВ «ФК «Проліс» прав іпотекодержателя є безпідставними, оскільки іпотека щодо спірного майна припинилась ще 24.01.2011 року внаслідок його реалізації на аукціоні.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.02.2023 у справі № 910/7969/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Місцевим господарським судом установлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», вважаючи, що його зареєстровані права іпотекодержателя на нерухоме майно порушені правомірно звернулося зі скаргою б/н від 11.02.2019 року (вх. №4432-33-20 від 11.02.2019 року) за захистом своїх речових прав до Міністерства юстиції з дотриманням визначеного законом строку;

подані ТОВ «Цукорпром» приватному нотаріусу для реєстрації прав власності на нерухоме документи не містили заяви-згоди іпотекодержателя, яким є ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», а приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу не здійснив пошук інформації відносно того, чи існують обтяження щодо нерухомого майна попри те існування запису про іпотеку щодо нерухомого майна у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав за №29908545 та запису №29909281 про заборону на відчуження спірного нерухомого майна за відсутності згоди іпотекодержателя;

на момент прийняття наказу відповідачем право власності на спірний об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101 зареєстрований за ТОВ «Цукорпром»;

незначні відмінності в описі нерухомого майна не були перешкодою для з`ясування приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу наявності відомостей щодо зареєстрованих обтяжень та заборон відносно нерухомості.

Не погоджуючись з висновками прийнятого судом рішенням та мотивами, якими суд керувався при цьому, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2023 у справі № 910/7960/20 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте за нез`ясуванням обставин, що мають значення для справи та недоведеності обставин, які суд визнав встановленими, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають обставинам справи.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт вказував таке :

висновок від 19.05.2020 та наказ відповідача № 1840/5 є незаконним, оскільки записи № 29908545 та № 29909281 щодо обтяжень нерухомого майна на користь ТОВ «Фінансова компанія Поліс» за можливими ідентифікаторами (суб`єкт обтяження, адреса об`єкта нерухомого майна) не співпадають з описом нерухомого майна, яке належить на праві власності апелянту;

приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренком Р.О. під час виконання дій, передбачених пп.1 ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у тому числі під час встановлення наявності обтяжень прав на нерухоме майно, не виявлено і не повинно було виявлено записів № 29908545 та № 29909281, оскільки відомості у цих записах за жодним ідентифікатором не співпадають з відомостями щодо об`єкта нерухомого майна, відносно яких приватний нотаріус вчиняв реєстраційні дії за заявою ТОВ «Цукорпром»;

судом першої інстанції не враховано, що у ТОВ «ФК «Поліс» відсутні права іпотекодержателя, тож висновки Міністерства юстиції України про те, що для реєстрації права власності ТОВ «Цукорпром» на нерухоме майно потребувалась згода іпотекодержателя є безпідставними.

Апелянт вказував, що нерухоме майно у момент здійснення державної реєстрації права власності за ТОВ «Цукорпром» не було обтяженим іпотекою/заборонами, а відомості, що містились у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не відповідали відомостям, що містились в документах , на підставі яких до спеціального розділу внесено записи про іпотеку та заборону на користь ТОВ «ФК «Поліс».

Також, з посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постановах від 15.06.2021 у справі №922/2416/17, від 23.05.2018 у справі №910/73/17, від 23.10.2019 у справі №922/3537/17, Верховного Суду, викладену у постанові від 31.05.2022 у справі №750/9652/20, апелянт зазначав про добросовісне набуття ним права власності на майно за договором про внесення додаткового вкладу третьою особою на підставі відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для її розгляду визначено колегію суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Пономаренко Є.Ю. Барсук М.А.

На підставі службової записки головуючої судді Кропивної Л.В. розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/2472/23 від 14.07.2023 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку із перебуванням судді Барсук М.А., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відрядженні.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2023 для апеляційного розгляду справи № 910/7960/20 визначено колегію суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2023, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукорпром" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2023 у справі № 910/7960/20 та призначено апеляційний розгляд справи № 910/7960/20 в судовому засіданні на 14.09.2023 о 11 год. 00 хв.

У відзиві на апеляційну скаргу (вх. № 09.1-13/17477/23 від 01.08.2023) Міністерство юстиції України заперечило проти доводів апеляційної скарги, просило залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, з тих мотивів, що подані скаржником державному реєстратору для реєстрації права власності на спірне майно документи не включали заяви про згоду іпотекодержателя ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» на відчуження спірних нежитлових приміщень, запис про іпотеку який містився у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав за № 29908545 та запис про обтяження яких містився у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав за № 29909281.

У відзиві на апеляційну скаргу (вх. № 09.1-13/18511/23 від 15.08.2023) Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" заперечило проти доводів апеляційної скарги, просило залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, з тих мотивів, що приватним нотаріусом Бондаренко В.О. було проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за позивачем без здійснення відповідного пошуку відомостей щодо наявності обтяжень та заборон щодо спірного майна у Державному реєстрі прав .

У судовому засіданні 14.09.2023 судом було оголошено перерву до 26.10.2023 об 11 год. 00 хв.

Судове засідання у справі № 910/7960/20, що було призначено на 26 жовтня 2023 року об 11 год. 00 хв. не відбулось в зв`язку з перебуванням головуючого судді Кропивної Л.В. та судді Пономаренка Є.Ю. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 розгляд справи № 910/7960/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукорпром" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2023 призначено на 07 грудня 2023 р. об 11 год. 40 хв.

Заслухавши доводи представників сторін, розглянувши доводи апелянта, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно ч.1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Згідно з частиною 2 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Згідно з положенням пункту 14 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1128 (далі - Порядок № 1128) за результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації, у тому числі колегіально, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом.

Таким чином, колегія з розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції при розгляді скарги на дії державного реєстратора речових прав не вирішує спору про право цивільне, а здійснює перевірку законності дій/бездіяльності державних реєстраторів при вчиненні реєстраційних дій вимогам реєстраційного законодавства.

З цих підстав судом апеляційної інстанції відхиляються за неспроможністю доводи апелянта про наявність чи відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» прав іпотекодержателя, якщо відомості про такі права були зареєстровані на момент вчинення реєстраційної дії.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що питання добросовісності набувача прав на нерухоме майно вирішується судом при розгляді віндікаційного позову, поданого власником нерухомого майна, тож доводи апелянта щодо того, чи є він добросовісним набувачем майна у даному судовому спорі не входять до предмету доказування і не підлягають судовій оцінці.

Апелянт не послався на норми закону, які порушив місцевий господарський суд при вирішенні позову про визнання незаконним і скасування наказу Міністерства юстиції України від 02.06.2020 року № 1840/5 (зі змінами і доповненнями) "Про задоволення скарги", а також не навів норми матеріального права, яка підлягала застосуванню, але не була застосована господарським судом при розгляді спору.

З матеріалів справи місцевим господарським судом вірно установлено, що підставою для вчинення 06.12.2019 реєстраційної дії за № 50068890 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренка Р.О. щодо речового права за апелянтом були, крім поданої позивачем заяви про державну реєстрацію права власності, посвідчений цим же приватним нотаріусом 02.12.2019 Договір між ТОВ «Приватофис» та TOB «Цукропром», внесені зміни до цього Договору та акт приймання передачі нерухомого майна до Статутного капіталу ТОВ «Цукорпром» (апелянта).

Так приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального прийнято рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 06.12.2019 року за №50068890.

На підставі прийнятого рішення приватним нотаріусом відкрито новий розділ на об`єкт нерухомого майна з присвоєнням йому реєстраційного номеру 101 та зареєстровано право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за Товариством з обмеженою відповідальністю «Цукорпром», номер запису про право власності 34505039.

Колегія суддів вважає вірним висновок відповідача про те, що приватним нотаріусом вчинено реєстраційні дії в порушення статей 3, 24 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктів 20, 48, 60 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, адже на момент прийняття рішення у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав станом на момент прийняття оскаржуваного рішення існував запис №29908545 про іпотеку щодо нерухомого майна та запис №29909281 про заборону на його відчуження без згоди іпотекодержателя.

Порядок проведення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна включає, зокрема: перевірку документів, які подаються державному реєстратору, на відсутність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення такого розгляду (у випадку встановлення наявності відповідних підстав для цього), надання встановленого Законом строку, для усунення виявлених недоліків та, відповідно, прийняття рішення про реєстрацію або про відмову в реєстрації прав (у випадку не усунення заявником недоліків, які стали підставами для зупинення розгляду заяви).

Пунктом 6 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек.

Процедуру функціонування Державного реєстру речових прав, його невід`ємної архівної складової частини та наповнення Державного реєстру прав відомостями про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про суб`єктів та об`єкти таких прав визначає Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011року №1141.

Відповідно до пункту 2 даного Порядку №1141 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) невід`ємна архівна складова частина Державного реєстру прав - Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек.

Згідно з пунктом 40 Порядку №1141 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) відомості невід`ємної архівної складової частини Державного реєстру прав використовуються державним реєстратором під час проведення державної реєстрації прав для встановлення наявності (відсутності) записів про державну реєстрацію прав, їх обтяжень, у тому числі з метою їх перенесення до Державного реєстру прав та погашення у випадках, передбачених цим Порядком.

Відповідно до пункту 4 Порядку №1141 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) ведення Державного реєстру прав передбачає, зокрема, пошук відомостей у Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині.

Пунктом 20 Порядку №1141 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що пошук відомостей у базі даних заяв про зареєстровані заяви у сфері державної реєстрації прав, судові рішення щодо заборони (зняття заборони) вчинення реєстраційних дій здійснюється за одним або кількома такими ідентифікаторами:

реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна (у разі наявності відкритого розділу на об`єкт нерухомого майна);

кадастровий номер земельної ділянки (у разі формування заяви щодо земельної ділянки);

адреса об`єкта нерухомого майна (крім випадків формування заяви щодо земельної ділянки);

реєстраційний номер заяви (у разі відкликання заяви).

Стаття 46-1 Закону України «Про нотаріат» зобов`язує нотаріуса під час вчинення нотаріальних дій обов`язково використовувати відомості єдиних та державних реєстрів, шляхом безпосереднього доступу до них. Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва обов`язково використовує також відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру.

Пунктом 60 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що для державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці або податковій заставі, також подається документ, що підтверджує наявність факту згоди іпотекодержателя або контролюючого органу на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна.

Згідно з пунктом 45 Порядку №1141 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) у разі державної реєстрації прав, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 року в архівній складовій частині Державного реєстру прав, після внесення до Державного реєстру прав відомостей, передбачених пунктами 41, 42 та 44 цього Порядку, державний реєстратор проставляє у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та/або Державному реєстрі іпотек відмітку про погашення такого запису.

Доводи апелянта з приводу того, що такий пошук був здійснений приватним нотаріусом Бондаренком Р.О., однак результатів не дав, спростовується відсутністю документального ( у паперовому варіанті ) підтвердження вчинення таких дій відповідно до пункту 5 Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012 року №1844/5.

Незначна відмінність в індивідуальних характеристиках нерухомого майна, яке містилося в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі обтяжень, з характеристиками майна, що було зазначено у заяві ТОВ «Цукорпром» про реєстрацію прав власності, не звільняла приватного нотаріуса від обов`язку діяти розумно, виважено та обачно, адже реєстраційні дії вчинялися приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, тоді як державна реєстрація прав здійснювалася щодо нерухомості, розташованої у м. Харкові.

До того, як правник, приватний нотаріус мав знати, що в силу частини 5 статті Закону України «Про іпотеку» у редакції Закону № 2478-VIII від 03.07.2018 всі реконструйовані, новостворені об`єкти нерухомості вважаються предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору навіть якщо іпотекодавцем предмет іпотеки було реконструйовано або щодо нього було проведено самочинне будівництво (у тому числі, але не виключно, споруджено нові будівлі, споруди тощо на земельній ділянці, що належить іпотекодавцю на праві власності чи перебуває в його користуванні).

За результатами розгляду скарги ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» Комісія дійшла правомірного висновку про те, що приватному нотаріусу ( державному реєстратору)не було подано заяву-згоду іпотекодержателя на відчуження нежитлових приміщень, запис про іпотеку щодо яких містився у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав за № 29908545 та запис про обтяження яких містився у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав за №29909281, у зв`язку з чим спірне рішення про реєстрацію за позивачем нерухомого майна прийнято державним реєстратором з порушенням вимог пункту 6 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема, за наявності зареєстрованих речових прав на нерухоме майно.

Отже, встановивши наявність в діях державного реєстратора порушення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Міністерство юстиції України обґрунтовано прийняло рішення, оформлене наказом №1840/5 (до якого 16.06.2020р. наказом № 2000/5 були внесені зміни у дату вчинення реєстраційної дії за № 5006890 - з 12.06.19 на 06.12.19 ), про часткове задоволення скарги ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» та скасування рішення приватного нотаріуса Бондаренка Р.О. від 06.12.2019 за № 50068890 .

На момент розгляду скарги та прийняття Міністерством юстиції наказу №1840 від 02.06.2020 р. про скасування рішення державного реєстратора від 06.12.2019 №50068890, право власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 101 було зареєстровано за ТОВ «Цукорпром» вільним від обтяження.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта стосовно того, що із скаргою на дії приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренка Р.О. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс`звернулося лише 11.02.2019, тобто з пропуском установленого на подання скарги 60 -денного строку від дня вчинення реєстраційної дії. Перебіг цього строку пов`язується не лише із моментом прийняття рішення що оскаржуєтся, але й з моментом, коли особа дізналася чи мала дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю. У заяві до Міністерства юстиції ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» вказала, що дізналася про рішення 10.02.2020 року після отримання інформаційної довідки з ДРРП щодо спірного нерухомого майна і при тому, що записи щодо іпотеки та заборони на відчуження цього майна були актуальними і змін не зазнавали.

Викладені в апеляційній скарзі доводи фактично свідчать про незгоду апелянта з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.

Висновок суду

За результатами розгляду апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що доводи апелянта по суті скарги не знайшли свого підтвердження, тоді як суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на скаржника.

Керуючись приписами статей 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукорпром" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2023 у справі № 910/7960/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2023 у справі № 910/7960/20 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/7960/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 02 лютого 2024р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Є.Ю. Пономаренко

В.В. Шапран