ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.11.2023 Справа № 917/257/19

Суддя Господарського суду Полтавської області Паламарчук В.В., за участі секретаря судового засідання Кір"якової Я.Г., розглянувши матеріали за заявою ліквідатора Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південне" - арбітражного керуючого Різника О.Ю. про покладення субсидіарної відповідальності у зв`язку з доведенням до банкрутства у справі № 917/257/19

за заявою Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області (ідент. код 43142831, м.Полтава, вул.Європейська, 4)

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південне", 36003, м.Полтава, вул. Сковороди, буд. №2-в, ідент. код 31681892

про банкрутство

представники учасників справи:

ліквідатор - арбітражний керуючий Різник О.Ю.

від ОСОБА_1 - адвокат Касаткін Д.М.;

від ОСОБА_2 - адвокат Дробот Д.М.;

від ТОВ "Підприємство Українського агропромислового холдингу № 2" - адвокат Дробот Д.М.

встановив:

В провадженні Господарського суду Полтавської області перебуває справа про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південне".

Постановою господарського суду від 28.11.2019 боржника - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Південне" визнано банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою господарського суду від 21.01.2021 року ліквідатором сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південне" призначено арбітражного керуючого Різник Олександра Юрійовича.

В ході ліквідаційної процедури банкрута до Господарського суду Полтавської області від ліквідатора Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південне" - арбітражного керуючого Різник О.Ю. надійшла заява (вхід. №10094 від 09.09.2021) до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Компанії "Кей Ес Джи Агрікалчурел Енд Індастріел Холдинг Лімітед" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство українського агропромислового холдингу №2" про покладання субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням до банкрутства.

Відповідно до поданої заяви ліквідатор Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південне" - арбітражний керуючий Різник О.Ю. просить суд:

- покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язанням Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південне" у розмірі 8295171,82 грн у зв`язку з доведенням товариства до банкрутства на ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , Компанію "Кей Ес Джи Агрікалчурел Енд Індастріел Холдинг Лімітед", Товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємство українського агропромислового холдингу №2";

- стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , Компанії "Кей Ес Джи Агрікалчурел Енд Індастріел Холдинг Лімітед", Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство українського агропромислового холдингу №2" грошові кошти у розмірі 8295171,82 грн у якості субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південне" у зв`язку із доведенням до банкрутства.

Крім того, з метою підтвердження місця проживання (реєстрації) та отримання необхідної інформації ліквідатор просив витребувати: - у Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Апостолівської ради Апостолівського району Дніпропетровської області інформацію щодо місця проживання (реєстрації) громадянина ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ); - у Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради - інформацію щодо місця проживання (реєстрації) громадянки ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 ); - у Відділу надання адміністративних послуг Нововоронцовської селищної ради - інформацію щодо місця проживання (реєстрації) громадянина ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_3 ).

Ухвалою господарського суду від 25.10.2021 року заяву ліквідатора залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків заяви. Станом на 05.11.2021 року заявник усунув недоліки, подавши заяву (вхід.12255) про уточнення вимог, в якій просить суд:

- покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язанням Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південне" (36003, м.Полтава, вул. Сковороди, буд. №2-в, ідент. код 31681892) у розмірі 8 295 171,82 грн у зв`язку з доведенням товариства до банкрутства на ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Компанію "Кей Ес Джи Агрікалчурел Енд Індастріел Холдинг Лімітед", Товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємство українського агропромислового холдингу №2";

- стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Компанії "Кей Ес Джи Агрікалчурел Енд Індастріел Холдинг Лімітед", Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство українського агропромислового холдингу №2" грошові кошти у розмірі 8 295 171,82 грн у якості субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південне" у зв`язку із доведенням до банкрутства.

Інша частина заяви ліквідатора залишена без змін.

Ухвалою суду від 25.10.2021 зобов`язано:

- виконавчий комітет Олешківської міської ради у п`ятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали надіслати на адресу Господарського суду Полтавської області інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_3 ;

- Апостолівську міську територіальну громаду у п`ятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали надіслати на адресу Господарського суду Полтавської області інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 ;

- відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради у п`ятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали надіслати на адресу Господарського суду Полтавської області інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_4 ;

- відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради у п`ятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали надіслати на адресу Господарського суду Полтавської області інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_5 .

Ухвалою господарського суду від 08.11.2021 зобов`язано Великокопанівську сільську раду у п`ятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали надіслати на адресу Господарського суду Полтавської області інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_3 .

Ухвалою господарського суду від 11.11.2021 заяву ліквідатора Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південне" - арбітражного керуючого Різника О.Ю. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням до банкрутства у справі №917/257/19 призначено до розгляду в судовому засіданні.

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Компанії "Кей Ес Джи Агрікалчурел Енд Індастріел Холдинг Лімітед", Товариству з обмеженою відповідальністю "Підприємство українського агропромислового холдингу №2" запропоновано надати суду відзив на заяву ліквідатора Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південне" - арбітражного керуючого Різник О.Ю. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням до банкрутства.

Запропоновано заявнику у строк до 5 днів з дня отримання відзиву надати суду відповідь на відзив.

Постановлено направити копію ухвали Господарського суду Полтавської області від 11.11.2021 року у справі №917/257/19 та заяви ліквідатора Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південне" - арбітражного керуючого Різник О.Ю. про покладення субсидіарної відповідальності у зв`язку з доведенням до банкрутства, в перекладі на англійську мову для вручення відповідачу "Кей Ес Джи Агрікалчурел Енд Індастріел Холдинг Лімітед", в порядку передбаченому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965р., через Міністерство юстиції та Публічного порядку (Кіпру).

Провадження у справі № 917/257/19 зупинено до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

В зв`язку з тим, що відповідачі ОСОБА_4 (м.Херсон), ОСОБА_3 (Херсонська обл, с.Великі Копані), ОСОБА_5 (Херсонська обл., с. Миролюбівка) зареєстровані на тимчасово окупованих територіях та суд не має можливості повідомити вищевказаних сторін про дату, час та місце проведення судового засідання, ухвалою господарського суду від 12.04.2022 розгляд заяви ліквідатора Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південне" - арбітражного керуючого Різник О.Ю. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням до банкрутства у справі №917/257/19 відкладено. Зазначено, що про дату і час проведення судового засідання учасники справи будуть повідомлені додатково ухвалою суду.

Ухвалою суду від 06.03.2023 заяву ліквідатора СТОВ "Південне" Різник О.Ю. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням до банкрутства у справі №917/257/19 призначено до розгляду.

08.11.2022 на адресу суду від ліквідатора СТОВ "Південне" надійшло клопотання (вх.№ 8426) про заміну відповідача - Компанії "Кей Ес Джи Агрікалчурел Енд Індастріел Холдинг Лімітед" на громадянина ОСОБА_2 .

27.03.2023 на адресу суду від Компанії "Кей Ес Джи Агрікалчурел Енд Індастріел Холдинг Лімітед" надійшов відзив, в якому відповідач просить заяву, в частині покладання на Компанію субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями СТОВ "Південне" в зв`язку з доведенням до банкрутства залишити без задоволення, оскільки вважає, що Компанія "Кей Ес Джи" не має відношення до дій/бездіяльності, які стали підставою виникнення неплатоспроможності СТОВ "Південне".

27.03.2023 на електронну адресу суду від ТОВ "Підприємство Українського агропромислового холдингу №2" надійшов відзив (вхід. № 3783), в якому відповідач просить заяву, в частині покладання на ТОВ "ПУАХ № 2" субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями СТОВ "Південне" у зв`язку з доведенням до банкрутства залишити без задоволення з огляду на відсутність в діях Товариства в період перебування учасником СТОВ "Південне" складу господарського правопорушення.

28.03.2023 на електронну адресу суду надійшов відзив (вхід. №3840), в якому представник відповідача ОСОБА_1 просить залишити без задоволення заяву в частині покладання на останнього субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями СТОВ "Південне".

28.03.2023 на електронну адресу суду надійшов відзив від представника ОСОБА_2 , в якому останній не погоджується з доводами заяви в частині покладання як на Компанію "Кей Ес Джи" так і на ОСОБА_2 субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями СТОВ "Південне" у зв`язку з доведенням до банкрутства, вважає заяву необґрунтованою, безпідставною та просить залишити без задоволення.

30.03.2023 в ухвалі господарського суду задоволено клопотання ліквідатора про заміну відповідача - Компанію "Кей Ес Джи Агрікалчурел Енд Індастріел Холдинг Лімітед" на громадянина ОСОБА_2 . Розгляд заяви відкладено.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2023 року справу №917/257/19 розподілено судді Паламарчуку В.В.

Ухвалою суду від 22.06.2023 справу №917/257/19 прийнято до свого провадження визначеним складом суду; розгляд заяви відкладено на 15.08.2023.

Ухвалою господарського суду від 15.08.2023 розгляд заяви відкладено на 12.09.2023. Ліквідатора зобов`язано обґрунтувати вимоги щодо кожного з осіб, до яких ліквідатор просить застосувати субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями СТОВ "Південне".

07.09.2023 від ліквідатора СТОВ "Південне" на адресу суду надійшли пояснення з доданими документами щодо вимог, заявлених у заяві про субсидіарну відповідальність (вхід. №11030).

12.09.2023 від ліквідатора СТОВ "Південне" на адресу суду надійшли пояснення (вхід. №11311) до заяви про субсидіарну відповідальність з додатком.

04.10.2023 на адресу суду від представника ТОВ "Підприємство Українського Агропромислового Холдингу №2" надійшли заперечення (вхід. №12591) на пояснення ліквідатора СТОВ "Південне".

04.10.2023 на адресу суду від представника ОСОБА_2 надійшли заперечення (вхід. №12592) на пояснення ліквідатора СТОВ "Південне".

04.10.2023 на адресу суду від представника ОСОБА_1 надійшли заперечення (вхід. №12594) на пояснення ліквідатора СТОВ "Південне".

Ухвалою суду від 05.10.2023, з врахуванням клопотання ліквідатора розгляд заяви відкладено на 16.11.2023.

13.11.2023 на адресу суду від ліквідатора надійшли пояснення (вхід. №14544) на заперечення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ "ПУАХ № 2".

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява ліквідатора, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення ліквідатора, представників учасників суд встановив:

Постановою господарського суду від 28.11.2019 боржника - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Південне" визнано банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою господарського суду від 21.01.2021 року ліквідатором сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південне" призначено арбітражного керуючого Різник Олександра Юрійовича.

У ході ліквідаційної процедури банкрута, ліквідатором виявлено наступні обставини, які на його думку є підставою для застосування субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника до колишніх посадових осіб СТОВ "Південне" у зв`язку з доведенням товариства до банкрутства.

З посиланням на п.8.1, 8.2, 8.6, 8.7 Статуту СТОВ «Південне» ліквідатор зазначає, що особами, які мали вирішальний вплив на господарську діяльність товариства були керівники та учасники (засновники) товариства.

Керівниками СТОВ «Південне» у період із 2013 року були:

- з 04.01.2013 до 03.06.2014 - ОСОБА_1 ;

- з 03.06.2014 до 14.11.2014 - ОСОБА_5 ;

- з 14.11.2014 до 30.12.2016 - ОСОБА_4 ;

- з 30.12.2016 до 16.12.2019 - ОСОБА_3 .

Учасниками СТОВ «Південне» у період із 2013 року були:

- станом на 01.01.2013 - КОМПАНІЯ "КЕЙ ЕС ДЖИ АГРІКАЛЧУРЕЛ ЕНД ІНДАСТРІЕЛ ХОЛДИНГ ЛІМІТЕД" та ТОВ «ПІДПРИЄМСТВО УКРАЇНСЬКОГО АГРОПРОМИСЛОВОГО ХОЛДИНГУ №2»;

- станом на 01.01.2016 - ОСОБА_4 ;

- станом на 31.08.2021 - ОСОБА_3 ,

(підтверджує листом ГУ ДПС у Полтавській області від 05.03.2021).

На думку ліквідатора, до банкрутства СТОВ "Південне" призвели такі дії/бездіяльність посадових осіб товариства:

Згідно п. 3.1 Статуту товариства метою діяльності є наповнення ринку продуктів харчування, с/г продукції, товарів та послуг у сферах визначених предметом діяльності, задоволення інтересів та соціальних потреб учасників і трудового колективу на основі отриманого прибутку.

Станом на 01.01.2013, основний вид діяльності СТОВ «Південне» - код КВЕД - 01.11 «Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний)».

За даними ліквідатора, у період із 07.2014 до 05.2017 посадовими особами СТОВ «Південне» було достроково розірвано договори оренди 155 земельних ділянок із 156, що були основним засобом і використовувалися СТОВ «Південне» в господарській діяльності (обставини підтверджуються Інформаційною довідкою №242833688 від 03.02.2021). На переконання ліквідатора, наслідком дострокового розірвання договорів оренди землі стало втрата можливості отримувати прибуток.

В ході виконання своїх повноважень ліквідатором банкрута - арбітражним керуючим Різником О.Ю. встановлено, що за СТОВ «Південне» (код 31681892) зареєстровані транспортні засоби та сільськогосподарська техніка у кількості 24 одиниці. Однак, вищевказані транспортні засоби та сільськогосподарська техніка ліквідатору СТОВ «Південне» не передані колишнім керівництвом товариства та їх місцезнаходження не встановлено. Попередній ліквідатор СТОВ «Південне» арбітражний керуючий Тущенко С. повідомив, що транспортні засоби та сільськогосподарська техніка йому також не передавалась.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 11.05.2021 у справі №917/257/19 доручено Національній поліції України оголосити в розшук транспортні засоби та техніку, що належить СТОВ «Південне». Листом від 12.08.2021 УІАП ГУНП у Полтавській області повідомило, що транспортні засоби банкрута перебувають у розшуку за даними ІП «Гарпун». Наразі місцезнаходження рухомого майна банкрута не встановлено.

Отже, резюмуючи ліквідатор стверджує, що колишні посадові особи СТОВ «Південне» вчинили дії в порушення п. 3.1 Статуту товариства для відчуження, незаконного приховування основних засобів товариства, внаслідок чого господарська діяльність припинилася, останнє втратило платоспроможність.

Крім того, ліквідатор зазначає, що у період із 2013 року колишніми посадовими особами СТОВ «Південне» вчинялися господарські операції, які не мали на меті отримання прибутку, а були спрямовані на заволодіння грошовими коштами підприємства з метою уникнення розрахунків із бюджетом України. На думку ліквідатора, будь-якого позитивного економічного ефекту для СТОВ «Південне» господарські операції із перерахунку коштів товариства на третіх осіб не мали та здійснювалися із пов`язаними юридичними особами.

Зокрема:

3.1. згідно виписки в ПАТ «Укрсоцбанк» 20.05.2013 СТОВ «Південне» було перераховано на користь ТОВ «Агротрейд» кошти у розмірі 937 000,00 грн у якості повернення фінансової допомоги згідно договору безпроцентної позики №09/04-1 від 09.04.2013.

У період із 29.12.2011 до 25.07.2017 керівником ТОВ «Агротрейд» був ОСОБА_1 .

3.2. згідно виписки в ПАТ «Укрсоцбанк» 16.08.2013 СТОВ «Південне» було перераховано на користь ТОВ «СП «СКОРПІОН» кошти в наступному порядку:

- у розмірі 143 393,67 грн за с/г продукцію за договором №03032012 від 01.03.2012;

- у розмірі 768 472,33 грн у якості фінансової допомоги згідно договору безпроцентної позики № SFPV 05/11-1 від 11.05.2011.

Учасниками ТОВ «СП «СКОРПІОН» є КОМПАНІЯ «КЕЙ ЕС ДЖИ АГРІКАЛЧУРЕЛ МД ІНДАСТРІЕЛ ХОЛДИНГ ЛІМІТЕД» та ТОВ «ПІДПРИЄМСТВО УКРАЇНСЬКОГО АГРОПРОМИСЛОВОГО ХОЛДИНГУ №2».

3.3. згідно виписки в ПАТ «Укрсоцбанк» 16.08.2013 СТОВ «Південне» було перераховано на користь ТОВ «ТД УАПХ» кошти у розмірі 437265,00 грн як оплата за добрива згідно договору №ПИ-11/03 від 11.03.2013.

02.09.2013 СТОВ «Південне» було перераховано на користь ТОВ «ТД УАПХ» кошти у розмірі 100 000,00 грн як повернення фінансової допомоги згідно договору безпроцентної позики №ТД-04/29-1 від 29.03.2013.

25.09.2013 СТОВ «Південне» було перераховано на користь ТОВ «ТД УАПХ» кошти у розмірі 78 000,00 грн як повернення фінансової допомоги згідно договору безпроцентної позики №ТД-04/29-1 від 29.03.2013.

Учасниками ТОВ «ТД УАПХ» є КОМПАНІЯ «КЕЙ ЕС ДЖИ АГРІКАЛЧУРЕЛ ЕНД ІНДАСТРІЕЛ ХОЛДИНГ ЛІМІТЕД» та ТОВ «ПІДПРИЄМСТВО УКРАЇНСЬКОГО АГРОПРОМИСЛОВОГО ХОЛДИНГУ №2».

3.4. згідно виписки в ПАТ «Укрсоцбанк» 16.08.2013 СТОВ «Південне» було перераховано на користь ТОВ «ВІДРОДЖЕННЯ» кошти у розмірі 792000,00 грн як повернення за с/г послуги згідно договору №07/02-4 від 02.07.2012.

3.5. згідно виписки в ПАТ «Укрсоцбанк» 16.08.2013 СТОВ «Південне» було перераховано на користь ТОВ «СГП» «ЧУМАКИ» кошти у розмірі 1 100 000,00 грн як повернення передплати за с/г послуги згідно договору №ДАС-2013/08/01 від 06.05.2013.

Ліквідатором направлено запити контрагентам - ТОВ «Агротрейд», ТОВ «СП «Скорпіон», ТОВ «ТД УАПХ», ТОВ «Відродження», ТОВ «СГП «Чумаки» про надання документів для перевірки правомірності деяких господарських операцій по перерахунку грошових коштів.

ТОВ «СП «Скорпіон» листом від 13.07.2021 повідомило про неможливість надання запитуваних документів та інформації через сплив строку для їх зберігання.

Отже, ліквідатор вказує, що контрагенти не підтвердили первинними документами доцільність дій колишніх керівників банкрута із переказу грошових коштів із рахунків СТОВ «Південне» на третіх осіб.

ГУ Статистики у Полтавській області листом від 19.02.2021 повідомило, що СТОВ «Південне» у період із 01.01.2014 до 31.12.2020 статистичну та фінансову звітність до головного управління не подавало. Ліквідатором отримано копії звітності СТОВ «Південне», що подавалася останній раз за 09.2015 року.

На замовлення ліквідатора, ФОП Юрків А.В. виконано аналіз фінансово-господарської діяльності, інвестиційного становища та становища на ринках СТОВ «Південне» за 2013- 2015 за результатами чого, 31.08.2021складено звіт.

В п.2.2.1 звіту зазначається, що дії колишніх керівників СТОВ «Південне» відносно необоротних активів підприємства у 2014-2015 стали результатом припинення його діяльності.

В п. 4.2 звіту («Визначення ознак дій з доведення до банкрутства») зазначається, що: "Показник забезпечення зобов`язань боржника всіма його активами, станом на 01.01.2013 становив 1,64. На кінець періоду погіршився на 1,01 та становив 0,63. Зміна даного показника була спричинена значним збільшенням позикового капіталу протягом аналітичного періоду, що є негативною тенденцією.

Значення коефіцієнта забезпечення зобов`язань боржника його оборотними активами протягом періоду, що аналізувався мало негативну динаміку та зменшилось до 0,63 на 30.09.2015 в порівнянні із значенням 1.59 станом на 01.01.2013.

Розмір чистих активів за період з 01.01.2013 по 30.09.2015 зменшився. Негативна динаміка обумовлена збільшенням збитковості та позикового капіталу за вказаний період, що мало негативні наслідки для фінансового стану підприємства.

Інформація про заходи, що вживалися керівництвом СТОВ «Південне» протягом періоду, що аналізувався, стосовно стягнення заборгованості та своєчасність вирішення проблем у виробничому процесі, відсутня.

В ході проведення аналізу на підставі наданих документів, а саме фінансової звітності СТОВ «Південне» за період 2013 - 9 місяців 2015, було виявлено факти навмисного погіршення фінансово-господарського стану підприємства шляхом приховування майна, яке знаходилось у розпорядженні підприємства; штучного збільшення розміру кредиторської та дебіторської заборгованості за рахунок непідтверджених торгових операцій в тому числі із пов`язаними особами; продажу задіяних у виробничо-господарській діяльності основних засобів; незаконного переведенням безготівкових грошових коштів у готівку.

ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області 16.12.2015 року проведено документальну невиїзну позапланову перевірку СТОВ "Південне" з питань правомірності обчислення та повноти сплати податків по господарським взаємовідносинам із ТОВ «Грейн-Борд» (36672044), ПП «Оріон» (14135666), ТОВ «Полісервіс» (24118930), ТОВ «Оптіма-1» (39790712), ТОВ «Маяк Агро» (34175018), ТОВ «Украгро-Експо» (33277283), ТОВ «Омега-3» (39572333), ТОВ «Мега Трейд+» (39573012), ТОВ «Магма-1» (39572218), ТОВ «Люксор-1» (39571963), ТОВ «Сатурн- 3» (39572108), ТОВ «Марин-Транс Сервіс» (36838803), ТОВ «Інтерполіхім» (32757658) за період з 01.01.2015 по 19.10.2015, за результатами якої складено акт № 263/21-03-22-05/31681892 від 16.12.2015.

В акті встановлено заниження податку на додану вартість в період з січня 2015 року по жовтень 2015 року на загальну суму 4119013,46 грн, в тому числі за: лютий 2015 року всього у сумі 41666,67 грн, березень 2015року - 39583,36 грн; травень 2015 року - 287332,67 грн; червень 2015року - 909635,33 грн; липень 2015 року - 1018866,77 грн; серпень 2015року - 824953,33 грн; вересень 2015року - 996975,33 грн.

На підставі вищезазначеного акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення № від 18.01.2016 року, яким боржнику нараховано основного платежу у розмірі 4 119 013,46 грн та застосовано штрафну санкцію у розмірі 1 030 093,37 грн, та податкове повідомлення-рішення № від 18.01.2016 за платежем адміністративні штрафи та інші санкції, яким боржнику збільшено суму грошового зобов язанняу розмірі 510 гривень».

За результатами проведеного аналізу, розрахунку показників оцінки фінансово- господарського стану підприємства зроблено висновки про наявність ознак дій з доведення до банкрутства у період із 2013-2015.

Отже, з посиланням на висновки проведеного аналізу ліквідатор стверджує, що дії/бездіяльність колишнього керівництва СТОВ «Південне» у період із 2013 року призвели до неможливості розрахунку перед ГУ ДПС у Полтавській області та фактично завдала збитків бюджету України на загальну суму 8295171,82 грн.

Заборгованість перед ГУ ДПС у Полтавській області стала підставою для визнання боржника банкрутом. Ухвалою суду від 09.04.19 у справі №917/257/19 порушено провадження у справі про банкрутство СТОВ «Південне» за заявою ГУ ДПС у Полтавській області.

Податковий борг СТОВ «Південне» виник в 2015 році, що підтверджено актом №263/21-03-22-05/31681892 від 16.12.2015. Однак, колишні посадові особи товариства не вживали своєчасних заходів для запобігання банкрутству підприємства-боржника.

За висновку ліквідатора, бездіяльність колишніх посадових осіб СТОВ «Південне» щодо попередження банкрутства та вчасного звернення до суду з заявою про порушення справи про банкрутство, призвели до неможливості погашення заборгованості перед ГУ ДПС у Полтавській області.

Загальна сума кредиторської заборгованості, що визнана у справі про банкрутство становить 8 295 171,82 грн (доводиться довідкою №607745 від 02.09.2021). В ліквідаційній процедурі будь-яких активів для включення до ліквідаційної маси не виявлено.

За розрахунком ліквідатора, розмір субсидіарної відповідальності становить 8 295 171,82 грн, які ліквідатор просить стягнути з колишніх посадових осіб СТОВ "Південне", які мали вирішальний вплив на прийняття управлінських рішень щодо господарської діяльності товариства з підстав, вказаних у заяві, поясненнях, наданих у судовому засіданні.

Відповідачі проти задоволення заяви ліквідатора заперечують та наводять свої аргументи у поданих до суду відзивах. А саме, 27.03.2023 на адресу суду від Компанії "Кей Ес Джи Агрікалчурел Енд Індастріел Холдинг Лімітед" надійшов відзив, в якому відповідач просить заяву, в частині покладання на Компанію субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями СТОВ "Південне" в зв`язку з доведенням до банкрутства залишити без задоволення, оскільки вважає, що Компанія "Кей Ес Джи" не має відношення до дій/бездіяльності, які стали підставою виникнення неплатоспроможності СТОВ "Південне".

Спростовуючи факти, викладені ліквідатором у заяві, Компанія "Кей Ес Джи Агрікалчурел Енд Індастріел Холдинг Лімітед" зазначає, що висновки арбітражного керуючого з приводу вчинення боржником господарських операцій без мети отримання прибутку є такими, що не відповідають дійсності та не містять в собі як об`єктивної так і суб`єктивної сторони правопорушення, за вчинення якого колишнього учасника СТОВ «Південне» можливо притягнути до субсидіарної відповідальності.

Щодо доводів ліквідатора про невжиття посадовими особами заходів по запобіганню банкрутству, КОМПАНІЯ «КЕЙ ЕС ДЖИ» зауважила, що була учасником СТОВ «Південне» по 15.07.2014. Податковий борг, який став підставою для відкриття провадження у справі про банкрутство виник у кінці 2015 року.

Провадження у справі про банкрутство СТОВ «Південне» було відкрито 09.04.2019 за заявою ГУ ДПС за заборгованістю, яка виникла у кінці 2015 року (нарахована за порушення податкового законодавства у періоді з 01.01.2015 но 19.10.2015). Отже, на думку відповідача заходи по запобіганню банкрутству боржника повинні були вживатись не Компанією «КЕЙ ЕС ДЖИ» (яка з 15.07.2014 вже не була учасником боржника), а повинні були вживати особи (керівники, учасники), які допустили порушення податкового законодавства та були відповідальними за ведення господарської діяльності СТОВ «Південне» у період, починаючи з 01.01.2015 року.

Щодо висновків Звіту за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності, інвестиційного становища та становища на ринках СТОВ «Південне», складеного фізичною особою-підприємцем А.В. Юрків, відповідач вважає, що даний звіт не є належним доказом наявності правопорушення, за яке можливо притягнути до субсидіарної відповідальності.

Так, аналіз фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства проводиться у відповідності до Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19 січня 2006 року № 14 (у редакції наказу Міністерства економіки України від 26 жовтня 2010 року № 1361) (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до пункту 2.1 Розділу 111 Методичних рекомендацій: оцінка змін фінансового стану підприємства здійснюється за попередні три календарні роки для формування загального уявлення та загальних тенденцій його розвитку. За результатами аналізу показників складається висновок про спрямованість змін та їх вплив на стан платоспроможності підприємства. Відповідно до пункту 3.2 Розділу III Методичних рекомендацій визначення ознак дій з доведення до банкрутства здійснюється за період, що починається за три роки до дати порушення справи про банкрутство, у разі наявності ознак неправомірних дій відповідальних осіб боржника, що призвели до його стійкої фінансової неспроможності, у зв`язку з чим, боржник був не в змозі задовольнити в повному обсязі вимоги кредиторів або сплатити обов`язкові платежі.

Провадження у справі про банкрутство СТОВ «Південне» було відкрито 09.04.2019.

Отже, аналіз (в тому числі щодо доведення до банкрутства) повинен був проводитись за період 2016-2019 роки, але його було проведено за період 2013 - 2015 роки.

За викладеного, відповідач вважає висновки, наведені у Звіті за результатами проведення аналізу фінансово - господарської діяльності, інвестиційного становища та становища на ринках СТОВ «Південне» необґрунтованими та такими, що складені всупереч вимогам чинного законодавства та Порядку проведення аналізу фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства.

27.03.2023 на електронну адресу суду від ТОВ "Підприємство Українського агропромислового холдингу №2" надійшов відзив (вхід. №3783), в якому відповідач просить заяву, в частині покладання на ТОВ "ПУАХ № 2" субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями СТОВ "Південне" у зв`язку з доведенням до банкрутства залишити без задоволення з огляду на відсутність в діях Товариства в період перебування учасником СТОВ "Південне" складу господарського правопорушення.

28.03.2023 на електронну адресу суду надійшов відзив (вхід. №3840), в якому представник відповідача Лісового О.М. просить залишити без задоволення заяву в частині покладання на останнього субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями СТОВ "Південне".

28.03.2023 на електронну адресу суду надійшов відзив від представника Касьянова С.П., в якому останній не погоджується з доводами заяви в частині покладання як на Компанію "Кей Ес Джи" так і на Касьянова С.П. субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями СТОВ "Південне" у зв`язку з доведенням до банкрутства, вважає заяву необґрунтованою, безпідставною та просить залишити без задоволення.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої ліквідатором заяви з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право" Кодексу України з процедур банкрутства, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Частиною першою статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства (КУзПБ) визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Одним з основних завдань провадження у справі про банкрутство є задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника. Тому створення для кредиторів в межах справи про банкрутство додаткових гарантій захисту їх прав та законних інтересів забезпечує недопущення використання юридичної особи як інструменту безпідставного збагачення за чужий рахунок.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 61 КУзПБ під час здійснення своїх повноважень ліквідатор, кредитор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом (абзаци другий, третій частини другої статті 61 КУзПБ).

Отже, субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який за заявою ліквідатора або кредитора покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності.

Метою субсидіарної відповідальності як інституту є створення для кредиторів в межах справи про банкрутство додаткових гарантій захисту їх прав та законних інтересів та недопущення використання юридичної особи як інструменту безпідставного збагачення за чужий рахунок, відтак забезпечення стабільності функціонування ринку та фінансової дисципліни.

Визначене частиною другою статті 61 КУзПБ господарське правопорушення, за вчинення якого засновники (учасники, акціонери), керівник боржника та інші особи, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності поряд з боржником у процедурі банкрутства у разі відсутності майна боржника, має обґрунтовуватися судами шляхом встановлення складу такого правопорушення (об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони).

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у певній сфері, у даному випадку - права кредитора (-ів) на задоволення його (їх) вимог до боржника у справі про банкрутство за рахунок активів боржника, що не можуть бути задоволені внаслідок відсутності майна у боржника; об`єктивну сторону такого правопорушення складають дії або бездіяльність певних фізичних осіб та/або юридичних осіб, пов`язаних з боржником, що призвели до відсутності у нього майнових активів для задоволення вимог кредиторів; суб`єктами правопорушення є особи визначені частиною другою статті 61 КУзПБ; суб`єктивною стороною правопорушення для застосування субсидіарної відповідальності є ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (мотиву, мети, умислу чи необережності суб`єкта правопорушення).

Тлумачення положень частини другої статті 61 КУзПБ із застосуванням філологічного, системного та телеологічного (цільового) способів її інтерпретації свідчить, що у ній закріплено припис згідно з яким суб`єктами субсидіарної відповідальності за доведення до банкрутства є: 1) засновники (учасники, акціонери); 2) керівники боржника; 3) інші особи, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії.

До третіх осіб, які несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника, у зв`язку з доведенням його до банкрутства частини другої статті 61 КУзПБ відносяться будь-які особи, наслідком дій або бездіяльності яких стало банкрутство юридичної особи ( висновки, викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16).

Законодавцем не конкретизовано, які саме дії чи бездіяльність складають об`єктивну сторону такого правопорушення. Тому при вирішенні питання щодо кола обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) та, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, мають прийматися до уваги також положення частини першої статті 215 ГК України та підстави для порушення справи про банкрутство, з огляду на які такими діями можуть бути, зокрема:

1) вчинення суб`єктами відповідальності будь-яких дій, направлених на набуття майна, за відсутності активів для розрахунку за набуте майно чи збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення;

2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення про виведення активів боржника, внаслідок чого настала неплатоспроможність боржника по його інших зобов`язаннях;

3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівок на вчинення майнових дій чи бездіяльності боржника щодо захисту власних майнових інтересів юридичної особи боржника на користь інших юридичних осіб, що мало наслідком настання неплатоспроможності боржника тощо.

Аналогічні за змістом висновки щодо кола обставин (перелік яких не є вичерпним), які мають братися до уваги під час розгляду питання застосування субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство сформовано у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15, від 10.03.2020 у справі № 902/318/16, від 01.10.2020 у справі № 914/3120/15, від 12.11.2020 у справі №916/1105/16, від 10.12.2020 у справі 922/1067/17.

Згідно з цими правилами суб`єктом субсидіарної відповідальності може бути особа, яка отримала істотну (відносно масштабу діяльності боржника) вигоду у вигляді збільшення активів, яка не могла б утворитися у випадку відповідності дій засновників та керівника боржника закону, в тому числі принципу добросовісності. Тобто до суб`єктів субсидіарної відповідальності слід віднести осіб, які отримали істотний актив боржника на підставі актів, рішень, правочинів тощо прийнятих засновниками чи керівником боржника на шкоду інтересам останнього та його кредиторів, які можуть виражатися, зокрема у:

- прийнятті ключових ділових рішень з порушенням принципів добросовісності та розумності, в тому числі узгодження, укладення або схвалення правочинів на завідомо невигідних умовах або з особами завідомо нездатними виконати свої зобов`язання ("фірмами одноденками" тощо);

- наданні вказівок з приводу вчинення явно збиткових операцій;

- призначенні на керівні посади осіб, результат діяльності яких явно не відповідає інтересам юридичної особи;

- створенні і підтриманні такої системи управління боржником, яка націлена на систематичне отримання вигоди третьою особою на шкоду боржнику і його кредиторам;

- використанні документообігу, який не відображає реальних господарських операцій;

- отриманні такими особами істотних переваг з такої системи організації підприємницької діяльності, яка спрямована на перерозподіл (в тому числі за допомогою недостовірного документообігу), сукупного доходу, отримуваного від здійснення даної діяльності особами, об`єднаними спільним інтересом (наприклад, єдиним виробничим циклом), на користь ряду цих осіб з одночасним акумулюванням на стороні боржника основного боргового навантаження;- використанні і розпорядженні майном боржника, як своїм особистим, нехтуючи інтересами кредиторів;

- вчинення інших юридичних дій, що не відповідають принципу добросовісності в комерційній (діловій) практиці тощо. Наведений перелік прикладів не є вичерпним.

Тлумачення частини другої статті 61 КУзПБ свідчить про відсутність заборони для покладення субсидіарної відповідальності на суб`єктів відповідальності, якщо на час порушення/здійснення провадження у справі про банкрутство їх повноваження припинились. Час, що минув з дати припинення повноважень суб`єктів відповідальності до дати порушення справи про банкрутство боржника, не є вирішальним чинником, що впливає на встановлення складу об`єктивної сторони правопорушення, однак має враховуватися судами поряд з іншими обставинами справи при встановленні причинно-наслідкового зв`язку між винними діями суб`єкта відповідальності та настанням негативних наслідків у боржника, які є підставою субсидіарної відповідальності (зокрема, встановлення обставин щодо можливості усунення таких негативних наслідків іншими посадовими особами боржника, які були наділені управлінськими функціями щодо боржника після припинення повноважень суб`єкта відповідальності, однак не вчинили належних дій з усунення негативних наслідків).

Для визначення статусу особи як відповідача по субсидіарній відповідальності за зобов`язаннями боржника ліквідатор має проаналізувати, а суд під час розгляду заяви про притягнення до субсидіарної відповідальності та з`ясуванні наявності підстав для покладення на цих осіб субсидіарної відповідальності дослідити сукупність правочинів та інших юридичних дій, здійснених під впливом осіб, а також їх бездіяльність, що сприяли виникненню кризової ситуації, її розвитку і переходу в стадію банкрутства боржника.

Визначальним для застосування субсидіарної відповідальності є доведення відповідно до частини другої статті 61 КУзПБ та з урахуванням положень статті 74, 76, 77 ГПК України причинно-наслідкового зв`язку між винними діями/бездіяльністю суб`єкта відповідальності та настанням негативних для боржника наслідків (неплатоспроможності боржника та відсутності у боржника активів для задоволення вимог, визнаних у процедурі банкрутства вимог кредиторів) обов`язок чого покладається на ліквідатора. Встановлення такого причинно-наслідкового зв`язку також належить до об`єктивної сторони цього правопорушення (висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 14.07.2020 у справі №904/6379/16, від 10.12.2020 у справі №922/1067/17).

Статтею 61 КУзПБ закріплено правову презумпцію субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, складовими якої є недостатність майна ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів та наявність ознак доведення боржника до банкрутства.

Однак зазначена презумпція є спростовною, оскільки передбачає можливість цих осіб довести відсутність своєї вини у банкрутства боржника та уникнути відповідальності. Спростовуючи названу презумпцію, особа, яка притягується до відповідальності має право довести свою добросовісність, підтвердивши, зокрема, оплатне придбання активу боржника на умовах, на яких за порівняних обставин зазвичай укладаються аналогічні правочини та довівши, що вчинені за її участі (впливу) операції приносять дохід, відображені у відповідності з їх дійсним економічним змістом, а отримана боржником вигода обумовлена розумними економічними чинниками.

У цьому разі відсутність в осіб, які притягуються до субсидіарної відповідальності зацікавленості в наданні документів, що відображають реальний стан справ і дійсний господарський оборот, не повинна знижувати правову захищеність кредиторів під час необґрунтованого порушення їх прав.

Тому, якщо ліквідатор із посиланням на ті чи інші докази належно обґрунтував наявність підстав для притягнення особи до субсидіарної відповідальності та неможливість погашення вимог кредиторів внаслідок її дій (бездіяльності), на неї переходить тягар спростування цих тверджень ліквідатора, з урахуванням чого вона має довести, чому письмові документи та інші докази ліквідатора не можуть бути прийняті на підтвердження його доводів, надавши свої докази і пояснення щодо того, як насправді здійснювалася господарська діяльність.

Отже, якщо дії особи, які мали вплив на економічну (юридичну) долю боржника викликають об`єктивні сумніви в тому, що вона керувалася інтересами боржника, на неї переходить тягар доведення того, що результати зазначених дій стали наслідком звичайного господарського обороту, а не викликані використанням нею своїх можливостей, що стосуються визначення дій боржника, як таких, що вчиненні на шкоду інтересам боржника та його кредиторів. У такому разі небажання особи, яка притягується до субсидіарної відповідальності, надати суду докази має кваліфікуватися згідно із частиною другою статті 74 ГПК України виключно як відмова від спростування фактів, на наявність яких аргументовано з посиланням на конкретні документи вказує процесуальний опонент. В силу статті 13 ГПК України особа, що бере участь у справі, яка не вчинила відповідних процесуальних дій, несе ризик настання наслідків такої поведінки (висновок, викладений у постанові Касаційного господарського суд у складі Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №915/1624/16).

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.06.2023 по справі № 910/17743/18.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

17.10.2019 набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні ЄСПЛ від 19.12.1997 у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("Benderskiy v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Обґрунтовуючи законодавчо визначену підставу для покладання субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника ліквідатор зазначив:

- Щодо об`єкту правопорушення :

Згідно реєстру вимог кредиторів кредиторські вимоги становлять 8 295 171,82 грн, які залишаються незадоволеними через відсутність будь-яких активів у СТОВ «Південне».

Ознаки доведення до банкрутства товариства виявлено у період із 2013 року. Отже, щодо суб`єктів правопорушення ліквідатор зазначає керівників СТОВ «Південне»: ОСОБА_1 (04.01.2013 до 03.06.2014); ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 до 14.11.2014); ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 до 30.12.2016); ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 до 16.12.2019), та учасників СТОВ «Південне»: КОМПАНІЯ "КЕЙ ЕС ДЖИ АГРІКАЛЧУРЕЛ ЕНД ІНДАСТРІЕЛ ХОЛДИНГ ЛІМІТЕД" та ТОВ «ПІДПРИЄМСТВО УКРАЇНСЬКОГО АГРОПРОМИСЛОВОГО ХОЛДИНГУ №2»; ОСОБА_4 ; ОСОБА_3 .

- Щодо суб`єктивної сторони правопорушення зазначено:

- за період господарської діяльності з 2013 до 2015 року посадові особи СТОВ «Південне» вчиняли дії для зменшення активів товариства внаслідок чого останнє втратило змогу здійснювати діяльність та отримувати прибуток, втратило змогу сплачувати податки і збори на користь бюджету, утворилася заборгованість перед ГУ ДПС у Полтавській області у загальному розмірі 8 295 171,82 грн.

- щодо об`єктивної сторони правопорушення:

1.1. Зменшення активів товариства: приховування транспортних засобів; дострокове розірвання договорів оренди 155 земельних ділянок із 156, що мало наслідком припинення господарської діяльності; з 01.01.2015 до 30.09.2015 із банківського рахунку СТОВ «Південне» було знято готівку на загальну суму 26 179,0 тис. грн. Отримувачем грошових коштів за чеками був директор компанії ОСОБА_4 , що встановлено в акті №263/21-03- 22-05/31681892 від 16.12.2015 про результати документальної невиїзної позапланової перевірки СТОВ «Південне»;

За твердженням ліквідатора, у період із 2013 року колишніми посадовими особами СТОВ «Південне» вчинялися господарські операції із пов`язаними контрагентами (ТОВ «Агротрейд», ТОВ «СП «СКОРПІОН», ТОВ «ТД УАПХ»), які не мали на меті отримання прибутку товариством, а були спрямовані на заволодіння грошовими коштами підприємства.

1.2. Заниження ПДВ в період з січня 2015 року по жовтень 2015 року на загальну суму 4119013,46 грн.

Внаслідок здійснення колишніми посадовими особами банкрута неправомірних господарських операцій контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 18.01.2016 року, яким боржнику нараховано основного платежу у розмірі 4 119 013,46 грн та застосовано штрафну санкцію у розмірі 1 030 093,37 грн, та податкове повідомлення-рішення № від 18.01.2016 за платежем адміністративні штрафи та інші санкції, яким боржнику збільшено суму грошового зобов`язання у розмірі 510 гривень.

1.3. Бездіяльність колишніх посадових осіб СТОВ «Південне» у період виникнення податкової заборгованості (із 2015 року), що полягає у невчиненні дій для запобіганню банкрутству, для подачі у місячний строк заяви до суду про відкриття справи про банкрутство та для погашення вимог кредиторів.

У період наявності заборгованості та неможливості її погашення посадовими особами СТОВ «Південне» не вчинялися дії для запобіганню банкрутству та дій для погашення вимог кредиторів, які передують банкрутству.

У поданих до суду відзивах відповідачі спростовують доводи ліквідатора.

Господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази (близький за змістом висновок щодо можливості суду самостійно встановлювати наявність складу правопорушення сформований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.03.2019 у справі №920/715/17).

Враховуючи все вищевикладене у сукупності, суд встановив, що заява ліквідатора не ґрунтується на належних та допустимих доказах щодо підтвердження вини посадових осіб СТОВ "Південне", яка призвела до відсутності майнових активів у банкрута для задоволення вимог кредиторів. Зазначені дії відповідачів не є тими діями у розумінні положень ч. 1 ст. 619 ЦК України, ч. 1 ст. 215 ГК України та ч. 2 ст. 61 КУзПБ, що перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з подальшою неможливістю боржника здійснювати господарську діяльність та отримувати прибуток, що створили умови та підстави для порушення справи про банкрутство та з якими чинне законодавство пов`язує можливість покладення субсидіарної відповідальності.

Отже, дослідивши заяву ліквідатора на підставі наданих сторонами та наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Компанію "Кей Ес Джи Агрікалчурел Енд Індастріел Холдинг Лімітед", Товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємство українського агропромислового холдингу №2" субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями СТОВ "Південне" у зв`язку з доведенням його до банкрутства з викладених у ній мотивів з огляду на необґрунтованість такої заяви.

Відтак, у задоволенні заяви ліквідатора Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південне" - арбітражного керуючого Різника О.Ю. (з врахуванням заяви про уточнення вимог (вхід. №12255 від 05.11.2021) про покладення субсидіарної відповідальності на керівників та учасників підприємства за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням до банкрутства слід відмовити.

Керуючись ст. 60-61 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви (вхід. №10094 від 09.09.2021) ліквідатора Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південне" - арбітражного керуючого Різника О.Ю. (з врахуванням заяви про уточнення вимог (вхід. №12255 від 05.11.2021) про покладення субсидіарної відповідальності у зв`язку із доведенням до банкрутства відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (у разі неявки всіх учасників справи з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту оголошення (підписання) (ч.5 ст.231, ст.ст.235,255 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та підписано після виходу судді з лікарняного та відпустки 25.01.2024р.

Суддя Паламарчук В.В.