cправа № 907/922/21
Суддів Верховного Суду Вронської Г.О., Бакуліної С.В., Кібенко О.Р.
у справі № 907/922/21
до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Перечинський "Стеатит", 2. ОСОБА_2 , 3. ОСОБА_3 , 4. ОСОБА_4 , 5. ОСОБА_5 , 6. ОСОБА_6 , 7. ОСОБА_7 , 8. ОСОБА_8 , 9. ОСОБА_9 , 10. ОСОБА_10
про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства,
1. У жовтні 2016 року ОСОБА_1 (надалі - Позивачка, Скаржниця) звернулася до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перечинський "Стеатит" (надалі - Товариство) про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства, що оформлені протоколами № 01/16 від 25.08.2016 і № 02/16 від 12.09.2016, про скасування державної реєстрації змін до установчих документів та відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (надалі - ЄДР), здійснену на підставі протоколів № 01/16 від 25.08.2016 та № 02/16 від 12.09.2016 (справа № 907/650/16).
2. Підставами позовних вимог у справі № 907/650/16 Позивачка визначила порушення прав учасника Товариства прийняттям загальними зборами рішень, що не були включені до порядку денного, фальсифікацію протоколу та результатів проведення загальних зборів, відсутність повноважень представника за довіреністю ОСОБА_9 на участь та голосування на загальних зборах, неповідомлення учасників Товариства, неотримання ними інформації про порядок денний загальних зборів, протиправне виключення Позивачки та інших осіб з числа учасників Товариства, протиправне внесення змін до відомостей про юридичну особу (Товариство).
3. Рішенням Господарського суду Львівської області (до якого на розгляд було передано справу № 907/650/16) від 15.10.2020 позовні вимоги задоволено частково. Позовні вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перечинський "Стеатит" задоволено повністю:
- визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Перечинський "Стеатит", оформлене протоколом № 01/16 від 25.08.2016;
- визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Перечинський "Стеатит", оформлене протоколом № 02/16 від 12.09.2016;
Відмовлено у задоволенні позовних вимог до державного реєстратора Перечинської районної державної адміністрації в Закарпатській області, приватного нотаріуса Ужгородського міськрайонного нотаріального округу Селехмана Олександра Анатолійовича, Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області.
4. Рішення суду мотивовано тим, що рішення загальних зборів не відповідають нормам законодавства, порушують вимоги закону та статуту Товариства під час скликання та проведення загальних зборів, учасник Товариства був позбавлений можливості взяти участь у загальних зборах.
5. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 рішення Господарського суду Львівської області від 15.10.2020 скасовано та відмовлено у позові через обрання Позивачкою неналежного способу захисту.
6. Суд апеляційної інстанції зазначив, що належним способом захисту порушених прав позивача, який прагне відновити становище, що існувало до порушення його прав (зокрема відновити розмір статутного капіталу та/або розміри часток у статутному капіталі та/або склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю, які існували до порушення його прав), є позов про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства (підпункт "д" пункту 3 частини п`ятої статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань") згідно з правозастосуванням, наведеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/876/16.
7. У листопаді 2021 року Позивачка звернулася до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Товариства, ОСОБА_2 (надалі - Відповідач-2), ОСОБА_3 (надалі - Відповідач-3), ОСОБА_4 (надалі - Відповідач-4), ОСОБА_5 (надалі - Відповідач-5), ОСОБА_6 (надалі - Відповідач-6), ОСОБА_7 (надалі - Відповідач-7), ОСОБА_8 (надалі - Відповідач-8), ОСОБА_9 (надалі - Відповідач-9) , ОСОБА_10 (надалі - Відповідач-10) про визначення розміру статутного капіталу Товариства та розмірів часток учасників Товариства.
8. Позов обґрунтовано незаконністю рішень загальних зборів учасників Товариства, оформлених протоколами № 01/16 від 25.06.2016 та № 02/16 від 12.09.2016. Позивачка стверджує, що 25.08.2016 та 12.09.2016 на загальних зборах учасників Товариства було прийнято ряд незаконних рішень, якими, зокрема, виключено її зі складу учасників Товариства, виключено інших його учасників, здобуто у незаконний спосіб контроль над Товариством двома особами, а саме ОСОБА_9 (Відповідачем-9) та ОСОБА_10 (Відповідачем-10), які є родичами (дядько та племінник).Також Позивачка посилається на спадкування 1/3 частки у статутному капіталі Товариства після смерті її чоловіка - ОСОБА_11 . Метою звернення до суду є захист прав Позивачки, яку незаконно виключено з Товариства, відновлення складу учасників у Товаристві, розміру їх часток та розміру статутного капіталу Товариства до моменту порушення прав.
9. Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 11.03.2022 позов задоволено повністю. Визначено розмір статутного капіталу Товариства в сумі 5 523,00 грн та розміри часток у статутному (складеному) капіталі його учасників: ОСОБА_1 з часткою у розмірі 4 011,50 грн; ОСОБА_10 - 1 455,50 грн; ОСОБА_3 - 14 грн; ОСОБА_4 - 14 грн; ОСОБА_5 - 14 грн; ОСОБА_6 - 14 грн.
10. Суд першої інстанції дійшов висновку, що загальні збори, рішення яких оформлені протоколами № 01/16 від 25.06.2016 та № 02/16 від 12.09.2016, були неправомочними, прийняті на цих зборах рішення є незаконними. Суд першої інстанції встановив, що учасники ОСОБА_10 (Відповідач-10) та ОСОБА_9 (Відповідач-9) набули права на частки у статутному капіталі Товариства (по 50 000 грн кожний) у спосіб, що суперечить закону, статуту Товариства, із порушенням прав та законних інтересів інших учасників Товариства, а саме на підставі рішень загальних зборів від 25.08.2016 та 12.09.2016 року, котрі, як зазначено судом першої інстанції, є незаконними, що виключає застосування правових наслідків, які виникли у зв`язку із їх прийняттям.
11. Суд виходив з того, що оскаржувані рішення загальних зборів були прийняті без участі Позивачки та інших учасників Товариства. Ініціаторами цих рішень були нові учасники (відповідачі у справі), які діяли з метою завдати шкоди іншим учасникам Товариства та заволодіти правом управління Товариством (фраудаторні дії). Позивачка та інші колишні учасники (відповідачі) незаконно виключені з Товариства.
Суд урахував висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 02.11.2021 у справі № 917/1338/18, та визнав, що Позивачка, як одна з трьох спадкоємиць, яка виявила бажання брати участь у діяльності Товариства, набула права на частку у статутному капіталі Товариства, що відповідає 1/3 частці її померлого чоловіка, без потреби прийняття окремих рішень.
12. Додатковим рішенням Господарського суду Закарпатської області від 24.03.2022 стягнуто з відповідачів ОСОБА_10 (Відповідача-10) та ОСОБА_9 (Відповідача-9) на користь Позивачки витрати на правничу допомогу - по 22 215,00 грн з кожного.
13. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 05.10.2022 скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове, яким відмовлено у позові; також скасовано додаткове рішення.
14. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що факт набуття Позивачкою частки у статутному капіталі Товариства є недоведеним, недоведеним є і факт набуття та наявності у Позивачки корпоративних прав у Товаристві. Як наслідок, Позивачка не довела порушення її корпоративних прав, які б підлягали судовому захисту, що є окремою самостійною підставою для відмови у задоволенні усіх заявлених Позивачкою вимог.
Суд апеляційної інстанції урахував висновок, викладений у пунктах 95-96 постанови Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 924/700/21, і зауважив, що обраний Позивачкою спосіб захисту є неналежним.
15. Додатковою постановою Західного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 стягнуто 20 000,00 грн з Позивачки на користь Товариства та 10 000,00 грн на користь Відповідача-10 витрат на правничу допомогу. Відмовлено у задоволенні заяви щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу Відповідача-9.
16. Позивачка звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову суду апеляційної інстанції від 05.10.2022, в якій просила скасувати її та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
17. Підставою касаційного оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 05.10.2022 Позивачка визначила пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), зазначивши, що суд неправильно застосував частину першу статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", частину п`яту статті 147 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення та існування спірних відносин) та статтю 55 Закону України "Про господарські товариства" (у редакції, чинній на час виникнення та існування спірних відносин) за відсутності висновків Верховного Суду щодо питання застосування цих норм права у подібних правовідносинах.
Позивачка стверджувала, що суд апеляційної інстанції неправомірно не застосував до спірних правовідносин положення частини першої статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якими встановлено презумпцію достовірності відомостей та документів, внесених до ЄДР, що є основною правової визначеності у корпоративних відносинах. Це призвело до того, що Позивачка була позбавлена можливості ефективно захистити свої права, враховуючи очевидну незаконність рішень загальних зборів учасників Товариства.
18. Позивачка також зауважила, що суд апеляційної інстанції застосував нерелевантні висновки Верховного Суду та безпідставно не взяв до уваги аргументи Позивачки, що:
- з моменту створення Товариства й до виникнення спірних відносин ані Позивачка, ані її спадкодавець, як і всі інші учасники Товариства, не набували корпоративних прав за якими-небудь правочинами, оскільки Товариство було створено шляхом перетворення відкритого акціонерного товариства, де усі учасники були акціонерами. Надалі частки учасників Товариства до виникнення спірних правовідносин змінилися лише у 2012 році у зв`язку із прийняттям рішення загальних зборів учасників Товариства про пропорційне внесення учасниками до статутного капіталу Товариства коштів (копія протоколу № 01/12 від 15.06.2012);
- з моменту створення Товариства та до моменту звернення Позивачки до суду жодного судового спору щодо утворення Товариства шляхом перетворення не існувало, як і спорів про частки між учасниками та Товариством;
- предмет спору не стосується порядку створення Товариства чи правовідносин, що існували до його створення.
19. Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги щодо неправильного застосування норм частини п`ятої статті 147 ЦК України та статті 55 Закону України "Про господарські товариства", Позивачка зазначила, що:
- суд апеляційної інстанції безпідставно урахував нерелевантні висновки Верховного Суду, що "автоматичне" набуття спадкоємцями права участі у товаристві не передбачено та такі права повинні бути реалізовані шляхом подання відповідної заяви до товариства;
- Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, на які посилався суд апеляційної інстанції, щодо набуття спадкоємцями мажоритарного учасника права участі у товаристві;
- суд апеляційної інстанції процитував пункти 68-73, 84-91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 917/1338/18, але не врахував висновки у цій справі, які підтверджують правильність аргументів Позивачки щодо набуття корпоративних прав, як спадкоємиці померлого;
- Верховний Суд не вирішував питання, як слід застосовувати норми права, якщо частина спадкоємців мажоритарного учасника виявила бажання брати участь у товаристві, а інші спадкоємці відмовилися. Це важливо у справі, що переглядається, оскільки впливає на те, як буде визначатися кворум та необхідна кількість голосів учасників для прийняття рішення щодо частки померлого мажоритарного учасника, яка припадає на долю вказаних спадкоємців;
- суд апеляційної інстанції помилково не врахував, що при відмові спадкоємця від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю розмір статутного капіталу підлягає зменшенню. Це означає, що розмір статутного капіталу Товариства станом на 25 серпня 2016 року мав складати 5 523,00 грн (10 941 грн - 5 418 грн), і без участі Позивачки, яка мала 72,62 % голосів (частка - 4011,50 грн у статутному капіталі розміром 5 523 грн), кворуму для проведення спірних зборів не було.
20. Крім того, Позивачка звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду від 31.10.2022, у якій просила скасувати її та відмовити в задоволенні клопотань Товариства і Відповідача-10 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
21. Підставою касаційного оскарження додаткової постанови Західного апеляційного господарського суду Позивачка визначила пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України та зазначила, що суд неправильно застосував:
- частину шосту статті 129 ГПК України без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 15.07.2021 у справі № 910/1492/20 та додатковій постанові від 22.12.2021 у справі № 911/1815/20 (пункт 51);
- частини першу та другу статті 124 ГПК України без урахування висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у пунктах 6.51-6.52 постанови від 12.11.2019
у справі № 904/4494/18.
Визначаючи підставою касаційного оскарження пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України, Позивачка зазначила, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував частини четверту-шосту статті 126 ГПК України і висновок Верховного Суду щодо застосування цих норм відсутній.
22. Товариство та Відповідач-10 подали до Суду відзиви на касаційні скарги, у яких просили відмовити у задоволенні касаційних скарг Позивачки та залишити без змін оскаржувані постанову та додаткову постанову суду апеляційної інстанції.
23. Інші Відповідачі у визначений Судом строк відзиви на касаційну скаргу не надали.
24. Позивачкою надано додаткові письмові пояснення у справі.
25. Товариством надано додаткові письмові пояснення у справі.
26. Ухвалами Верховного Суду від 21.02.2023 справу разом із касаційними скаргами Позивачки на постанову від 05.10.2022 та додаткову постанову від 31.10.2022 Західного апеляційного господарського суду передано на розгляд палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
27. Ухвалою Верховного Суду від 14.03.2023 прийнято справу до розгляду судовою палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу за касаційними скаргами Позивачки на постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.10.2022 та додаткову постанову від 31.10.2022 і призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
28. Постановою Верховного Суду від 11.12.2023 касаційну скаргу задоволено частково. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.10.2022 та додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 скасовано і передано справу № 907/922/21 на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
29. Ми погоджуємося з висновками Верховного Суду, наведеними у мотивувальній частині постанови від 11.12.2023, а саме з тим, що:
- суд апеляційної інстанції не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 02.11.2021 у справі № 917/1338/18, та послався на висновки, що були сформульовані в раніше ухвалених рішеннях;
- Скаржниця обрала спосіб захисту своїх порушених прав, який за встановлених у справі № 907/922/21 обставин є належним.
30. Вважаємо, що Позивачка обрала належний спосіб захисту (визначення розміру статутного капіталу та часток учасників) і сформулювала свої позовні вимоги без урахування змін у складі учасників Товариства та в статутному капіталі, які були внесені на підставі незаконних рішень загальних зборів учасників від 25.08.2016 та 12.09.2016.
31. Вирішуючи спір у справі № 907/922/21, суд першої інстанції усунув наслідки незаконних рішень загальних зборів. Визначивши розмір статутного капіталу та часток учасників відповідно до закону та статуту Товариства, суд не порушив будь-чиї права, а навпаки - захистив права Позивачки, встановив дійсний склад учасників та належних їм часток, вирішив спір по суті та без потреби вжиття додаткових заходів для поновлення прав Позивачки.
32. Учасник товариства, який набув частку в його статутному капіталі з порушенням закону, не може важатися таким, що набув таку частку на законних підставах. Зважаючи на це, суд рішенням не позбавляє такого учасника права власності на частку, а відновлює status quo. Учасники спірних правовідносин повинні повернутися у вихідну точку до порушення права, оскільки таке порушення стало передумовою подальшої зміни розмірів часток учасників і складу учасників, а отже також є наслідком відповідного порушення.
33. Водночас ми не погоджуємося з висновками Верховного Суду за результатами розгляду цієї справи з наступних підстав.
34. Відповідно до частин першої, другої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
35. Разом із тим Верховний Суд наголосив, що суд апеляційної інстанції фактично розглянув лише апеляційну скаргу ОСОБА_10 (Відповідача-10), однак не перевіряв законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг: ОСОБА_9 (Відповідача-9) - щодо порядку визначення часток на момент початку загальних зборів учасників товариства 25 серпня 2016 року; Товариства - щодо нерозгляду судом першої інстанції його заяви про застосування наслідків спливу позовної давності, яка наявна у матеріалах судової справи. Крім того, суд апеляційної інстанції повторно не переглядав справу і не дослідив зібрані у справі докази щодо встановлених судом першої інстанції обставин набуття відповідачами часток, що є насамперед компетенцією суду апеляційної інстанції.
36. Суд послався на те, що він не має можливості самостійно виправити недоліки, які були допущені судом апеляційної інстанції, та не має повноважень самостійно розглянути аргументи апеляційної скарги та здійснити апеляційний перегляд замість суду апеляційної інстанції, перевірити правильність висновків суду першої інстанції щодо поважності строку позовної давності, що перевірялося в суді апеляційної інстанції; відсутність мотивованої оцінки аргументів апеляційної скарги, що мають значення для справи, становитиме порушення права на справедливий суд.
37. Як наслідок, Верховний Суд скасував постанову та додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду і направив справу № 907/922/21 на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
38. На нашу думку, в цій частині Суд вийшов за межі доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, що суперечить статті 300 ГПК України, принципам змагальності сторін (стаття 13 ГПК України) та диспозитивності господарського судочинства (стаття 14 ГПК України).
39. Встановлення порушення пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України (на що, власне, послався Верховний Суд, направляючи справу на новий розгляд) не належить до кола підстав, з яких Суд не обмежується доводами та вимогами касаційної скарги згідно з частиною четвертою статті 300 ГПК України.
40. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, зміст якого розкривається у статті 13 ГПК України.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Сторони несуть ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням процесуальних дій.
41. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина друга статті 14 ГПК України).
42. Варто зазначити, що інші учасники цієї справи (окрім Скаржниці) не реалізували своє право на касаційне оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 05.10.2022, зокрема не просили змінити вказане рішення у його мотивувальній частині (у разі якщо певні доводи та/або вимоги апеляційних скарг, на думку учасників, не були враховані).
Навпаки, у поданих відзивах Товариство і Відповідач-10 просили відмовити у задоволенні касаційних скарг, залишити постанову та додаткову постанову суду апеляційної інстанції без змін.
43. Вважаємо, що Верховний Суд повинен був обмежитися визначеною Скаржницею підставою касаційного оскарження та, встановивши, що зазначена підстава знайшла своє підтвердження, скасувати постанову та додаткову постанову суду апеляційної інстанції, а рішення та додаткове рішення суду першої інстанції - залишити без змін.
44. На підставі викладеного вище вважаємо, що касаційна скарга ОСОБА_1 мала бути задоволена повністю. Постанова Західного апеляційного господарського суду від 05.10.2022 та додаткова постанова Західного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 підлягали скасуванню, а рішення Господарського суду Закарпатської області від 11.03.2022 та додаткове рішення від 24.03.2022 у справі № 907/922/21 - залишенню без змін.
Судді Г. Вронська