ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року Справа № 915/130/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ткаченка О. В., при секретарі судового засідання Сулеймановій С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Салоха-П» (, 57116, Миколаївська область, Миколаївський р-н, Степанівська ТГ, с. Михайлівка, вул. Польова, 4А, e-mail: ;),

про: стягнення 6 250 000,04 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Квартирно-експлуатаційний відділ міста Миколаїв звернувся до Господарського суду Миколаївської області із позовної заявою № 206 від 30.01.2023 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Салоха-П» про стягнення заборгованості за договором про спільний обробіток землі № 13 від 16.08.2016 в розмірі 6 250 000,04 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про спільний обробіток землі № 13 від 16.08.2016 щодо розподілу прибутку.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.04.2023 за клопотаннями позивача та відповідача постановлено проводити процедуру врегулювання спору за участю судді у господарській справі № 915/130/23 за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаїв до Товариства з обмеженою відповідальністю «Салоха-П» про стягнення 6250000,04 грн. та зупинено провадження у господарській справі № 915/130/23 - до припинення врегулювання спору за участю судді.

У подальшому 15.06.2023 суддею Семенчук Н. О. постановлено ухвалу про припинення врегулювання спору за участю судді та поновлення провадження у справі, та, у зв`язку з недосягненням сторонами мирного врегулювання спору і закінченням строку врегулювання спору за участю судді, передачу справи для визначення судді в порядку, встановленому ст. 32 ГПК України.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Миколаївської області № 29 від 19.06.2023, на виконання вищевказаної ухвали Господарського суду Миколаївської області від 15.06.2023, здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 915/130/23.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2023 автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючого суддю у справі № 915/130/23 - Ткаченка О. В.

Ухвалою від 22.06.2023 праву № 915/10/23 прийнято до провадження суддею Ткаченком О. В. та вирішено розгляд справи почати спочатку, за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 13.09.2023.

У судове засідання 13.09.2023 сторони не з`явились, тому підготовче засідання було відкладено на 25.10.2023.

Ухвалою суду від 25.10.2023 було закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 18.12.2023.

Від позивача 08.12.2023 надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення з ТОВ «Салоха-П» заборгованості з дострокового розподілу прибутку за договором № 13 від 16.08.2016 про спільний обробок землі за січень - грудень 2022 в розмірі 1 450 000,00 грн.

Ухвалою від 18.12.2023 судом закрито провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору в частині стягнення 1 450 000,00 грн. основного боргу за договором № 13 від 16.08.2016 про спільний обробок землі.

Також ухвалою суду від 18.12.2023 задоволено клопотання позивача від 14.06.2023 про заміну сторони правонаступником та замінено позивача у справі з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаєва на ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За таких обставин, судом розглядаються по суті вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 4 800 000,00 грн. основного боргу за договором № 13 від 16.08.2016 про спільний обробок землі.

18.12.2023 суд в судовому засіданні оголосив про вихід до нарадчої кімнати до 20.12.2023 для ухвалення рішення по справі.

Після виходу з нарадчої кімнати у судовому засіданні 20.12.2023 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

16.08.2016 між Квартирно-експлуатаційним відділом міста Миколаїв (далі - сторона-1, позивач у справі) правонаступником якого є ІНФОРМАЦІЯ_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Салоха-П" (далі - сторона-2, відповідач у справі) укладено Договір №13 про спільний обробіток землі (надалі - Договір), відповідно до умов якого з метою відпрацювання співпраці з підприємствами і залучення додаткових джерел фінансування для підтримання на належному рівні бойової та мобілізаційної готовності та життєздатності КЕВ м.Миколаїв, сторони за цим договором домовилися про спільну діяльність і співробітництво без утворення юридичної особи з використанням земель, які надані стороні-1 в безстрокове користування та можливостей сторони-2 спільно діяти для досягнення загальних цілей, а саме: вирощування зернових, технічних та решти культур, не віднесених до інших класів рослинництва, збирання, зберігання та їх подальша реалізація (п.1.1 Договору).

До спірного Договору між сторонами було укладено Додаткові угоди: №1 від 07.04.2017, №2 від 10.09.2018, №3 від 13.02.2019 та №4 від 30.11.2020.

Відповідно до п.6.1 Договору (в редакції Додаткових угод №1 від 07.04.2017 та №4 від 30.11.2020) внесок сторони-1 - вартість права обробки земельних ділянок загальною площею 5000 га, згідно до Акту обміру земельної ділянки, який є невід`ємною частиною договору, а також ділова репутація та ділові зв`язки та складає 11450000,0 грн.

Внесок сторони-2 - грошові кошти, паливно-мастильні матеріали, обробка ґрунтів, сівба, посадка, внесення добрив та засобів захисту рослин, всі необхідні дії щодо вирощування сільськогосподарський культур, а також професійні знання, навички та вміння, ділова репутація та ділові зв`язки, інше, що встановлюють сторони по закінченню сільськогосподарського року (п.6.2 Договору).

Згідно п.7.1 Договору грошові та майнові внески сторін є їх спільною власністю. Земельна ділянка є власністю держави. При повному розподілу прибутку майно, створене за договором є власністю сторони-2 жодна із сторін не має права розпоряджатись майном, що є внеском іншої сторони та яке належало їй на праві власності без її дозволу.

Відповідно до п.8.1 Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 07.04.2017) прибуток, що отримується сторонами від спільної обробки землі, підлягає розподілу пропорційно понесеним фактичним затратам на вирощування сільськогосподарської продукції, при цьому сторона-1 в будь-якому випадку (окрім випадків, передбачених договором) повинна отримати прибуток у розмірі не менше частки та внеску, визначеному у статті 6 цього договору.

Згідно п.8.3 Договору (в редакції Додаткової угоди №4 від 30.11.2020) фактичний розподіл прибутку здійснюється шляхом перерахування відповідної частки прибутку стороні-1 та утримання відповідної частки прибутку стороною-2.

Відповідно до п.8.4 Договору (в редакції Додаткової угоди №2 від 10.09.2018) сторони погодились, що сторона-2 перераховує стороні-1 щомісячно, до 20 числа кожного поточного місяця, починаючи з січня поточного календарного року до червня цього ж року грошові кошти в сумі 200 000,0 грн та з липня по грудень поточного календарного року - грошові кошти в сумі 1 708 333,34 грн, що в загальному дорівнює розміру внеску сторони-1, як дострокове розподілення очікуваного прибутку від спільної діяльності у поточному календарному році.

Згідно п.12.1 Договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту укладення.

Договір та додаткові угоди підписані сторонами та скріплені печатками сторін.

Доказів визнання недійсним або розірвання договору суду не подано.

У зв`язку з невиконання відповідачем обов`язків за Договором в частині своєчасного розподілу прибутку за період з липня по грудень 2022 року, позивачем було направлено відповідачу претензією №1579/1 від 07.11.2022 з вимогою сплатити заборгованість.

Вказана претензія залишались без відповіді та без задоволення.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до п.15 Положення про ІНФОРМАЦІЯ_1 , що затверджене наказом Командувача Сил логістики Збройних Сил України №195 від 26.05.2023, ІНФОРМАЦІЯ_1 є правонаступником Квартирно-експлуатаційного відділу м.Миколаїв.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.06.2023, 02.06.2023 змінено найменування юридичної особи (повного та/або скороченого) позивача () з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаїв на ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 18.12.2023 суд замінив позивача у справі №915/130/23 - Квартирно-експлуатаційний відділ міста Миколаїв () на його правонаступника - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених дослідженими судом доказами, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Враховуючи положення ст.ст.11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст.ст.525, 526 ЦК України, ст.193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.6.1 Договору (в редакції Додаткових угод №1 від 07.04.2017 та №4 від 30.11.2020) внесок сторони-1 - вартість права обробки земельних ділянок загальною площею 5000 га, згідно до Акту обміру земельної ділянки, який є невід`ємною частиною договору, а також ділова репутація та ділові зв`язки та складає 11450000,0 грн.

Відповідно до п.8.4 Договору (в редакції Додаткової угоди №2 від 10.09.2018) сторони погодились, що сторона-2 перераховує стороні-1 щомісячно, до 20 числа кожного поточного місяця, починаючи з січня поточного календарного року до червня цього ж року грошові кошти в сумі 200000,0 грн та з липня по грудень поточного календарного року - грошові кошти в сумі 1708333,34 грн, що в загальному дорівнює розміру внеску сторони-1, як дострокове розподілення очікуваного прибутку від спільної діяльності у поточному календарному році.

Таким чином, відповідач за умовами спірного договору зобов`язаний був до 20 числа кожного поточного місяця, починаючи з січня поточного календарного року до червня цього ж року грошові кошти в сумі 200000,0 грн та з липня по грудень поточного календарного року - грошові кошти в сумі 1708333,34 грн, здійснювати перерахунок на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти в зазначених сумах та у періодах.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч.2 ст.16 ЦК України.

Згідно ст.ст.73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач не спростував вимоги позивача, не надав суду відповідні докази, які свідчать про своєчасність виконання ним договірних зобов`язань перед позивачем.

В спірних правовідносинах відповідачем дійсно порушені норми та приписи чинного законодавства, в зв`язку з чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 201, 219, 220, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Салоха-П» (57116, Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с. Михайлівка, Степанівська ТГ, вул. Польова, 4А, ) на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) 4 800 000,04 грн. основного боргу та 72 000,00 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 05.06.2024.

Суддя О. В. Ткаченко