ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2023 р. м.Київ Справа№ 910/2895/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Тищенко О.В.

за участю секретаря судового засідання Щербини А.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 14.12.2023:

від позивача: Романюк І.М.

від відповідача: Буханистий О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Будівельно - інвестиційна група 4"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 27.06.2023 (повний текст складено 20.07.2023)

у справі № 910/2895/21 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Дочірнього підприємства "Будівельно - інвестиційна група 4"

до Київської міської ради

про визнання укладеною додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Дочірнє підприємство "Будівельно-інвестиційна група 4" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки у редакції позивача.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наявність передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" підстав для укладення на новий строк договору оренди земельної ділянки від 28.10.2004, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З., зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 02.11.2004 № 66-6-00201, дія якого закінчилась.

Так, позивач зазначив, що строк дії договору оренди земельної ділянки від 28.10.2004, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З., зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 02.11.2004 № 66-6-00201, був змінений рішенням Господарського суду міста Києва від 31.01.2008 у справі № 2/33 на новий строк - 15 років, тобто до 02.11.2019, після чого Дочірнє підприємство "Будівельно-інвестиційна група 4" продовжує користуватись спірною земельною ділянкою, виконує належним чином умови договору оренди та свої обов`язки орендаря, при цьому орендодавець (відповідач) у встановлений законом строк заперечень з приводу продовження дії договору оренди не надав. Водночас, позивач зазначив, що у зв`язку із закінченням строку дії означеного правочину, з метою документального підтвердження триваючих орендних відносин, звернувся до відповідача з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки від 07.12.2020 №778532050, однак Київська міська рада у встановлений законодавством строк про прийняте рішення позивача не повідомила, внаслідок чого останній просить визнати укладеною додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки у редакції позивача.

Короткий зміст заперечень проти позову

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на відсутність обумовлених Законом України «Про оренду землі» підстав про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки у редакції позивача, оскільки позивачем порушено умови п.п.8.4, 11.7 укладеного між сторонами договору - земельна ділянка за цільовим призначенням не використовується, зазначена ділянка частково захаращена сміттям, а на частині земельної ділянки розташована стоянка для автомобілів, позивач систематично не сплачував орендну плату та пропустив строк, передбачений п.11.7 договору, на звернення до орендодавця щодо поновлення цього договору.

Рух справи

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.07.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2022, відмовлено у задоволенні позову повністю.

Судові рішення мотивовано тим, що неналежне виконання орендарем своїх обов`язків за договором оренди, неповідомлення орендарем до закінчення строку дії договору орендодавця в установлені як договором, так і Законом України "Про оренду землі" строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, є недотриманням позивачем процедури поновлення договору на новий строк, передбаченої положеннями частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", та є підставою для відмови в позові.

Постановою Верховного Суду від 13.12.2022 рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2022 у справі № 910/2895/21 - скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що висновки судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову не можна вважати такими, що відповідають приписам статей 86, 236, 269 ГПК України щодо всебічного, повного, об`єктивного і безпосереднього розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів вбачає підстави для скасування оскаржуваних у справі судових рішень, передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції і задоволення касаційної скарги. Під час нового розгляду справи суду слід установити й дослідити фактичні обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, надати їм належну правову оцінку з урахуванням викладеного в цій постанові та на підставі норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. Зокрема, при новому розгляді справи судом підлягали перевірці фактичні обставини з приводу доводів позивача про неодноразове повідомлення відповідача про своє бажання скористатися своїм переважним правом на продовження договору оренди, зокрема: листом від 22.07.2019 позивач з додаванням проекту додаткової угоди, який було надіслано відповідачу за три місяці до закінчення строку дії договору оренди; листом від 05.09.2019 позивач за один місяць до закінчення строку дії договору оренди повторно направив на адресу відповідача повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки; листом від 07.12.2020 позивач звернувся до Київської міської ради з повідомленням № 778532050 про поновлення договору оренди земельної ділянки.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду м. Києва від 27.06.2023 у справі № 910/2895/21 у задоволенні позову Дочірнього підприємства "Будівельно - інвестиційна група 4" до Київської міської ради про визнання укладеною додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано відсутністю правових підстав для поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З., зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №66-6-00201 від 02.11.2004.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, відповідач - Дочірнє підприємство "Будівельно - інвестиційна група 4" (14.08.2023 згідно штемпеля канцелярії суду на апеляційній скарзі, яка подана на електронну адресу суду) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Так, скаржник наголошував на тому, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення безпідставно не було враховано наступного:

- судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем виконано вимоги закону щодо направлення листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з доданим проектом додаткової угоди в липні 2019 року (тобто більше ніж за 3 місяці до закінчення строку договору оренди), однак зроблено помилковий висновок про невиконання вимог щодо одночасного надання інших документів, які визначені п. 9.3. Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, який затверджено рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 № 241/2463;

- як підтверджується матеріалами справи, позивач тричі звертався до відповідача з приводу продовження дії договору оренди землі; доказів повідомлення Київською міською радою позивача у встановлений законом місячний термін про прийняте рішення за результатами розгляду жодного з наведених повідомлень - матеріали справи не містять;

- позивач, як орендар, продовжував користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, акту повернення земельної ділянки позивачем - матеріали справи не містять;

- позивач продовжував сплачувати орендну плату після закінчення договору оренди землі;

- позивач вчиняв необхідні дії щодо виконання договору в частині завершення забудови земельної ділянки протягом всього строку дії договору оренди землі, однак, детальний план території, на якому розташована орендована земельна ділянка, наразі оновлюється і остаточно Київською міською радою - не затверджений, у зв?язку з чим позивач не може отримати вихідні дані для коригування проекту будівництва, що не може бути оцінено як неналежне виконання вимог договору оренди;

- зі змісту договору оренди вбачається, що цільове призначення орендованої позивачем земельної ділянки - для будівництва житлового будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом, кадастровий номер: :63:084:0019, і у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що позивач використовує вказану земельну ділянку не за цільовим призначенням, визначеним у договорі оренди, і такі відомості відсутні і в актах, складених Департаментом земельних ресурсів за результатами обстеження земельної ділянки.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2023, апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Будівельно - інвестиційна група 4" на рішення Господарського суду м. Києва від 27.06.2023 у справі № 910/2895/21, передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді - Станік С.Р., суддів: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2023 витребувано у Господарського суду м. Києва матеріали справи № 910/2895/21. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України, за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства "Будівельно - інвестиційна група 4" на рішення Господарського суду м. Києва від 27.06.2023 у справі № 910/2895/21.

30.08.2023 до Північного апеляційного господарського суду з суду першої інстанції надійшли матеріали справи № 910/2895/21.

В свою чергу, головуючий суддя Станік С.Р. з 30.08.2023 по 01.09.2023 включно перебував у відпустці і вирішення питання стосовно поданої апеляційної скарги здійснюється після виходу судді з відпустки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2023 поновлено Дочірньому підприємству "Будівельно-інвестиційна група 4" пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду м. Києва від 27.06.2023 у справі № 910/2895/21, відкрито апеляційне провадження у справі № 910/2895/321 за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства "Будівельно - інвестиційна група 4" на рішення Господарського суду м. Києва від 27.06.2023, встановлено учасникам справи процесуальні строки на подання відзивів, заяв та клопотань, розгляд справи призначено на 19.10.2023.

19.10.2023 розгляд заяви не відбувся, у зв`язку з перебуванням з 16.10.2023 по 20.10.2023 у відпустці головуючого судді Станіка С.Р.

В свою чергу головуючий суддя Станік С.Р. з 16.10.2023 по 20.10.2023 включно, з 23.10.2023 по 27.10.2023 включно перебував у відпустці, суддя Тищенко О.В., яка входить до складу колегії суддів, з 14.10.2023 по 24.10.2023 включно перебувала у відряджені, з 25.10.2023 по 31.10.2023 включно, 01.11.2023 перебувала у відпустці і вирішення питання стосовно призначення апеляційної скарги здійснюється після виходу суддів з відпусток.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2023 справу № 910/2895/321 за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства "Будівельно - інвестиційна група 4" на рішення Господарського суду м. Києва від 27.06.2023 призначено до розгляду на 14.12.2023.

Відповідно до розпорядження голови Північного апеляційного господарського суду №3 від 07.06.2023 у разі оголошення сигналу "повітряна тривога", з метою збереження життя, здоров`я, відвідувачам, суддям та працівникам апарату суду, негайно залишити приміщення суду та прослідувати до найближчого укриття.

У зв`язку з оголошенням сигналу "повітряної тривоги" в місті Києві, судове засідання по справі № 910/2895/21 за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства "Будівельно - інвестиційна група 4" на рішення Господарського суду м. Києва від 27.06.2023, не відбулось, з метою збереження життя, здоров`я та забезпечення безпеки відвідувачів, суддів, працівників апарату суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2023 призначено до розгляду в судовому засіданні 19.12.2023 справу № 910/2895/21 за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства "Будівельно - інвестиційна група 4" на рішення Господарського суду м. Києва від 27.06.2023.

Відповідно до статті 64 Конституції України права громадян на звернення до суду та отримання правничої допомоги не можуть бути обмежені, а мають реалізовуватися з урахуванням умов існуючого воєнного стану.

Таким чином, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників справи на участь у судовому засіданні та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки, колегія суддів дійшла висновку розглянути справу у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав, в умовах воєнного стану.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 19.12.2023 з`явились представники позивача (скаржника) та відповідача.

У відповідності до вимог ч. 5 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Представник скаржника (позивача) в судовому засіданні 19.12.2023 підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 19.12.2023 проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив відмовити у її задоволенні з підстав, зазначених у рішенні суду першої інстанції. Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив, проте, ненадання відзиву на апеляційну скаргу не є перешкодою для розгляду справи (ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується наявними матеріалами справи та встановлено судом апеляційної інстанції, відповідно до п.36 рішення Київської міської ради від 15.07.2004 №419/1829 "Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею" затверджено проект відведення земельної ділянки Дочірньому підприємству "Будівельно-інвестиційна група 4", передано у короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,32 га для будівництва житлового будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на просп. Возз`єднання, 13-В у Дніпровському районі м.Києва за рахунок земель запасу та громадської забудови.

На виконання вказаного рішення, 28.10.2004 між Дочірнім підприємством "Будівельно-інвестиційна група 4" (орендар) та Київською міською радою (орендодавець) був укладений договір оренди земельної ділянки (далі - договір), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З., зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №66-6-00201 від 02.11.2004.

Відповідно до умов цього договору орендодавець, на підставі п.36 рішення Київської міської ради від 15.07.2004 №419/1829, за актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку (далі-об`єкт оренди, земельна ділянка), визначену цим договором. Об`єктом оренди відповідно до цього договору є земельна ділянка з наступними характеристиками: місце розташування - просп. Возз`єднання, 13-В у Дніпровському районі м. Києва, розмір - 3249 кв.м, цільове призначення - для будівництва житлового будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом, кадастровий номер: :63:084:0019, договір укладено на 5 років (п.п.1.1, 2.1, 3.1 договору).

Відповідно до п.4.2 договору річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 1,5% від її нормативної грошової оцінки.

Передача земельної ділянки здійснюється за актом приймання-передачі об`єкта оренди в день державної реєстрації Право на оренду земельної ділянки виникає після державної реєстрації цього договору (п.п.6.1, 6.2 договору).

Після закінчення строку, на який було укладено цей договір, при умові належного виконання обов`язків відповідно до умов цього договору, орендар має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору (п.8.3 договору).

Орендар зобов`язаний приступити до використання земельної ділянки в строк, встановлений цим договором, та після підписання цього договору і акту приймання-передачі земельної ділянки та державної реєстрації договору, завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку, використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, своєчасно вносити орендну плату (за змістом п.8.4 договору).

Умови поновлення договору передбачені п.11.7 договору, а саме: після закінчення строку, на який було укладено цей договір, орендар, за умови належного виконання своїх обов`язків, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 3 місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію, у разі поновлення договору на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки від 02.11.2004, підписаним між сторонами, земельну ділянку з кадастровим номером :63:084:0019 передано позивачу - Дочірньому підприємству "Будівельно-інвестиційна група 4".

У подальшому, рішенням Господарського суду міста Києва від 31.01.2008 у справі №2/33 за позовом Дочірнього підприємства "Будівельно-інвестиційна група 4" до Київської міської ради внесено зміни до договору оренди земельної ділянки від 02.11.2004 року №66-6-00201, вважаючи укладеною угоду (договір про внесення змін) до договору оренди земельної ділянки від 02.11.2004 №66-6-00201 в редакції, яка підписана Дочірнім підприємством "Будівельно-інвестиційна група 4" на умовах визначених договором, а саме: внести зміни в пункт 2.1 договору, де слова "для будівництва житлового будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом" замінити словами "для будівництва та обслуговування адміністративного будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом", внести зміни до п.3.1 договору, виклавши його в новій редакції "Договір укладено на 15 (п`ятнадцять) років", дана угода набуває чинності з дня її державної реєстрації, усі спори, пов`язані з виконанням умов цієї угоди, вирішуються судами України, при неможливості досудового врегулювання спорів, що виникають при виконанні умов цієї угоди, ця угода є невід`ємною частиною договору і складена у двох примірниках, один примірник для орендодавця, один -для орендаря, орендодавець - Київська міська рада, орендар - Дочірнє підприємство "Будівельно-інвестиційна група 4", зобов`язано Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) зареєструвати угоду (договір про внесення змін) до договору оренди земельної ділянки між орендодавцем - Київською міською радою та Дочірнім підприємством "Будівельно-інвестиційна група 4", у встановленому порядку.

Отже, рішенням Господарського суду міста Києва від 31.01.2008 у справі №2/33, яке набрало законної сили, строк дії договору оренди земельної ділянки від 28.10.2004 (державна реєстрація 02.11.2004) був змінений на 15 років - до 02.11.2019.

На виконання вказаного рішення Господарського суду міста Києва, сторонами підписано угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 02.11.2004 за №66-6-00201, яку зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №66-6-00455 від 03.03.2008.

05.09.2019 позивач через службу кур`єрської доставки "Триммер" надіслав на адресу Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації лист-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки.

Позивач також надав на стадії попереднього апеляційного розгляду лист-повідомлення від 22.07.2019 та докази, його надсилання через службу кур`єрської доставки "Триммер" на адресу Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації.

30.08.2020 відповідач звернувся до орендаря з листом № 05708-18492 про сплату заборгованості з орендної плати за землю на суму 58 300,00 грн, яку сплачено позивачем відповідно до платіжного доручення від 09.10.2020 № 2.

07.12.2020, тобто після закінчення строку дії договору оренди, позивач (орендар) звернувся до Київської міської ради з повідомленням № 778532050 про поновлення договору оренди земельної ділянки від 28.10.2004, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В. З., зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за від 02.11.2004 № 66-6-00201, в якому підтверджував повне виконання умов договору оренди земельної ділянки, відсутність заборгованості з орендної плати за земельну ділянку станом на день звернення, надав згоду на приведення розміру орендної плати у відповідність до вимог чинного законодавства. Як стверджує позивач, до цього повідомленням він додав проект додаткової угоди про поновлення терміну договору оренди, однак зазначену пропозицію Київською міською радою було залишено без відповіді та задоволення.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач посилається на наявність передбачених ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" підстав для укладення на новий строк договору оренди земельної ділянки від 28.10.2004, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З., зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №66-6-00201 від 02.11.2004, дія якого закінчилась.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідач зазначав, що позивачем порушено умови п.п.8.4, 11.7 укладеного між сторонами договору - земельна ділянка за цільовим призначенням не використовується, зазначена ділянка частково захаращена сміттям, а на частині земельної ділянки розташована стоянка для автомобілів, позивач систематично не сплачував орендну плату та пропустив строк, передбачений п.11.7 договору, на звернення до орендодавця щодо поновлення цього договору.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Порядок та умови набуття права користування земельною ділянкою на умовах оренди встановлено Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі», стаття 1 якого визначає, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі термінове платне володіння та користування земельною ділянкою, необхідною орендарю для ведення підприємницької та іншої діяльності.

За змістом статті 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

За змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Законом України «Про оренду землі» визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 цього Закону передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, строк дії договору оренди (стаття 15 Закону України "Про оренду землі").

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.01.2008 у справі №2/33, яке набрало законної сили, строк дії договору оренди земельної ділянки від 28.10.2004 (державна реєстрація 02.11.2004) був змінений на 15 років - до 02.11.2019.

Таким чином, строк дії спірного Договору закінчувався 02.11.2019.

За приписами статті 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

16.01.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", яким статтю 33 Закону України «Про оренду землі», яка регламентувала порядок поновлення договорів оренди, було викладено у новій редакції.

Водночас, розділ IX "Перехідні положення" Закону України «Про оренду землі» доповнено абзацами третім і четвертим такого змісту:

"Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 цього Закону та статтею 126-1 Земельного кодексу України.

Правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення".

Отже, під час розгляду спору суд апеляційної інстанції керується положеннями статті 33 Закону України "Про оренду землі", яка мала назву "Поновлення договору оренди землі", у редакції, чинній на момент укладення договору.

Відповідно до частин 1-3 статті 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина 4 статті 33 вказаного Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до частини 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами 6-8, 11 статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності), уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що статтею 33 Закону України «Про оренду землі» визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі.

При цьому законодавець ототожнив поняття "переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк" та "поновлення договору оренди землі", використовуючи конструкцію "поновлення договору оренди землі" як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», так і для підстави, передбаченої частиною 6 цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладенню орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша-п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

У разі якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

При цьому додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.

Виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини на певних умовах. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі". І саме в такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Предметом спору є наявність чи відсутність підстав передбачених частиною 6 стаття 33 Закону України "Про оренду землі" для визнання укладеною додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки.

Як підтверджується матеріалами справи, строк дії договору оренди земельної ділянки від 28.10.2004 (державна реєстрація 02.11.2004) з урахуванням рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2008 у справі № 2/33 та угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 02.11.2004 № 66-6-00201, яку зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 03.03.2008 за № 66-6-00455, закінчився 02.11.2019.

Відповідно до пункту 11.7 договору після закінчення строку, на який було укладено цей договір, орендар, за умови належного виконання своїх обов`язків, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 3 місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не направив у встановлений договором строк разом з листом-повідомленням про поновлення договору оренди - відповідний проект додаткової угоди.

Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (постанови від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18).

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2019 у справі № 709/433/17.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 530/212/17, на незастосування якої зазначає скаржник, Суд виходив з того, що орендарем дотримано усі вимоги як загального, так і спеціального закону щодо переважного права на укладення договору оренди, оскільки особою, яка подала касаційну скаргу, не спростовано, що орендар належним чином виконував свої зобов`язання за договорами, вчасно та належно попередив орендодавців про свій намір продовжити орендні правовідносини, запропонував умови договорів оренди, які є аналогічними з умовами, передбаченими у договорах, про що не заперечували орендодавці, які не запропонували своїх умов щодо розміру орендної плати, а підписали договори на умовах орендаря.

Позивач наголошує на тому, що неодноразово повідомляв відповідачу про своє бажання скористатися своїм переважним правом на продовження договору оренди, зокрема:

1) листом від 22.07.2019 позивач з додаванням проекту додаткової угоди, який було надіслано відповідачу за три місяці до закінчення строку дії договору оренди, до апеляційної скарги подав докази направлення та вручення цього листа;

2) листом від 05.09.2019 позивач за один місяць до закінчення строку дії договору оренди повторно направив на адресу відповідача повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки;

3) листом від 07.12.2020 позивач звернувся до Київської міської ради з повідомленням № 778532050 про поновлення договору оренди земельної ділянки від 28.10.2004.

Водночас, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновку, що обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позові не посилався на листи від 05.09.2019 та 22.07.2019, як на підставу своїх позовних вимог, проте, суд апеляційної інстанції враховує, що з метою дотримання ст. ст. 2, 14 Господарського процесуального кодексу України, а також вказівки суду касаційної інстанції, які висловлені у постанові від 13.12.2022, є необхідним дослідження в сукупності усіх обставин справи та перевірки їх доказами, які надані учасниками спору в обгрунтування своїх вимог, для всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до частини третьої статті 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тобто, наведені положення передбачають наявність таких критеріїв для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, як "винятковість випадку" та "причини, що об`єктивно не залежать від особи" і тягар доведення покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою).

Крім того, позивач у відповідних поясненнях стосовно неподання суду першої інстанції листа від 22.07.2019 про продовження договору оренди вказував про те, що по-перше, звертаючись до суду з позовом, він посилався на те, що договір оренди землі від 28.10.2004 укладено під час дії Закону України «Про оренду землі» за № 161-XIV, відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» якого, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

При цьому ч. 3-6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції закону, яка була застосована судом першої інстанції до спірних правовідносин) передбачає, що до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди.

Інших вимог до листа-повідомлення Законом України «Про оренду землі» не встановлено.

По-друге, позивач зазначав, що суд касаційної інстанції, направляючи справу на новий розгляд зазначив про недотримання судом апеляційної інстанції вимог процесуального законодавства в частині вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, а саме не з`ясування поважності причин не подання учасником справи доказів до суду першої інстанції та здійснення апеляційним судом оцінки доказу, в долученні якого раніше було відмовлено.

Позивач зазначав необхідність подання додаткового доказу - листа від 22.07.2019 з додаванням проекту додаткової угоди, який було надіслано відповідачу за три місяці до закінчення строку дії договору оренди, з доказами направлення та вручення цього листа, виникла під час розгляду справи, з метою захисту позивачем своїх прав, і внаслідок зміни керівництва позивача (з 03.03.2004 по 05.05.2020 (тобто в т.ч. на момент подання листа щодо поновлення договору оренди від 22.07.2019) була ОСОБА_3., з 05.05.2020 по 17.06.2020 - ОСОБА_2., а з 17.06.2020 - керівником стала ОСОБА_1 ), враховуючи запроваджені сурові карантинні заходи, наявність вказаного доказу була виявлена позивачем вже під час апеляційного провадження, і після ознайомлення з змістом та мотивами рішення суду першої інстанції, ухваленого при попередньому розгляді справи.

Наведені обставини в сукупності, є підставами для поновлення пропущеного процесуального строку на подання відповідного доказу та наявності обумовлених підстав для його врахування при розгляді справи в силу приписів ст. ст. 2, 14, 269, 316 Господарського процесуального кодексу України..

Рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 № 241/2463 затверджено Порядок набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві (далі - Порядок).

Пунктами 1.3, 1.4 Порядку передбачено, що клопотання (заяви), передбачені цим Порядком, подаються до Київської міської ради через приймальню Київради з земельних питань. Форма клопотань (заяв), окрім заяви на приватизацію земельної ділянки, затверджується цим рішенням. Реєстрація зазначених клопотань (заяв), формування відповідних справ-клопотань та реєстрація їх передачі на розгляд та опрацювання відповідним структурним підрозділам приймальня Київради з земельних питань здійснює за допомогою технічних засобів ПК "Кадастр" із забезпеченням їх одночасного оприлюднення на офіційному веб-сайті Київської міської ради (www.kmr.gov.ua). Приймальня Київради з земельних питань підконтрольна Департаменту земельних ресурсів, який вживає відповідних заходів щодо матеріально-технічного забезпечення приймальні.

За інформацією Офіційного порталу Києва, Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації приймальня Київської міської ради з земельних питань розташована у кабінеті 212 Департаменту земельних ресурсів за адресою: вул. Хрещатик, 32-а, Київ, 01601 та здійснює, зокрема, прийом листів-повідомлень про поновлення договорів оренди земельних ділянок.

У рішенні "Рисовський проти України" від 20.10.2011 (пункт 71) Європейський суд з прав людини зазначав про принцип "належного урядування", який, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам.

Отже лист-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки повинен надсилатися безпосередньо орендодавцю, в даному випадку Київській міській раді, яка знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Хрещатик, 36. В той же час, Порядком визначено, що такі заяви, подаються до Київської міської ради через приймальню Київради з земельних питань, яка, в свою чергу, розташована у кабінеті 212 Департаменту земельних ресурсів за адресою: м.Київ, вул. Хрещатик, 32-а, та з огляду на принцип "належного урядування", виконання орендарем суперечливих вказівок органів місцевого самоврядування не повинно позбавляти позивача права на поновлення договору оренди землі.

Пунктом 9.3 Порядку передбачено, що орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, звертається до Київської міської ради з листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі через приймальню Київради з земельних питань. Форма листа-повідомлення та додатків до нього встановлюється додатком 4 до цього рішення, зі змісту якого убачається, що до листа-повідомлення додається, зокрема, проект додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, підписаний та скріплений печаткою орендаря.

Так, листом від 22.07.2019 позивач надіслав відповідачу за три місяці до закінчення строку дії договору оренди, лист - повідомлення № 67 про продовження договору оренди, і зі змісту наданої позивачем накладної кур`єрської доставки "Триммер" вбачається, що надіслано також було відповідний проект додаткової угоди в двох примірниках, про що зазначено у відповідному розділі накладної, що не було спростовано відповідачем. Крім того, на накладній не мститься жодних застережень стосовно неналежності отриманого відправлення Департаментом земельних ресурсів.

Отже, враховуючи те, що листом від 22.07.2019 позивач надіслав відповідачу за три місяці до закінчення строку дії договору оренди, лист - повідомлення № 67 про продовження договору оренди, і зі змісту наданої позивачем накладної кур`єрської доставки "Триммер" вбачається, що надіслано також було відповідний проект додаткової угоди в двох примірниках, про що зазначено у відповідному розділі накладної, що не було спростовано відповідачем, і на накладній не мститься жодних застережень стосовно неналежності отриманого відправлення Департаментом земельних ресурсів, а також з огляду на те, що договір оренди землі від 28.10.2004 укладено під час дії Закону України «Про оренду землі» за № 161-XIV, відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» якого, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, і 07.12.2020, тобто після закінчення строку дії договору оренди, позивач (орендар) звернувся до Київської міської ради з повідомленням № 778532050 про поновлення договору оренди земельної ділянки від 28.10.2004, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В. З., зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за від 02.11.2004 № 66-6-00201, в якому підтверджував повне виконання умов договору оренди земельної ділянки, відсутність заборгованості з орендної плати за земельну ділянку станом на день звернення, надав згоду на приведення розміру орендної плати у відповідність до вимог чинного законодавства, додавши відповідний примірник проекту додаткової угоди, що підтверджується зазначенням про надання такого примірника у п. 1 додатків, з долученням відповідного проекту, і здійсненням реєстрації такого повідомлення за № 778532050 без зауважень та застережень стосовно пакету доданих документів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач дотримався вимог ст. 33 «Про оренду землі» про продовження такого на новий строк.

У випадку якщо орендодавець, заперечуючи проти позову про визнання укладеним договору по частині шостій статті 33 Закону України «Про оренду землі», посилається на неналежне виконання орендарем своїх обов`язків, то саме на нього покладається доведення таких обставин, а вони підлягають встановленню судами, та, за умови їх підтвердження це є підставою для відмови у задоволенні позову.

Зазначене повністю відповідає правовій позиції сформульованій у пункті 42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 де вказано, що як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (постанови від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц та № 159/5756/18).

В такий спосіб, оскільки цивільні відносини засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, принципи свободи договору, судового захисту цивільного права та інтересу, справедливості, добросовісності та розумності належать до фундаментальних засад цивільного законодавства, а сторони у договорі оренди землі є однаково зобов`язаними виконувати як умови законодавства, так і цього договору, то визнання договору укладеним внаслідок того, що, не зважаючи на дотримання орендарем вимог закону та договору, орендодавець фактично маючи можливість двічі відмовитись від продовження орендних правовідносин (перший раз у місячний термін з моменту звернення орендаря, а другий протягом місяця після закінчення строку договору оренди) не здійснив жодних юридично значущих дій спрямованих на припинення відносин, то задоволення позову про визнання договору укладеним на той же самий строк та на тих же самих умовах є способом забезпечення прав більш вразливої (слабкої) сторони у правовідносинах, гарантією стабільності цивільних та господарських правовідносин між їх учасниками.

Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що 30.08.2020 відповідач звернувся до орендаря з листом № 05708-18492 про сплату заборгованості з орендної плати за землю на суму 58 300,00 грн станом на 01.09.2020, тобто цим зверненням відповідач вимагав сплати орендної плати за період після закінчення дії договору, яку було сплачено позивачем згідно з платіжним дорученням від 09.10.2020 № 2.

Суд касаційної інстанції, направляючи справу на новий розгляд, вказав, що констатувавши неналежне виконання умов договору оренди землі в частині сплати орендної плати як одну з підстав відмови в його поновленні, суди не встановили, за який період відповідач вимагав сплати заборгованості з орендної плати, оскільки вимогу орендодавець направив майже через 10 місяців після закінчення строку дії договору оренди землі (дата закінчення 02.11.2019), що не виключає заявлення такої вимоги за період після 02.11.2019.

В свою чергу, 28.03.2023 через канцелярію суду першої інстанції позивачем були додані додаткові докази по справі, які прийняті судом першої інстанції, зокрема:

- Лист Департаменту земельних ресурсів від 30.09.2020 № 05708-18492, адресований позивачу, стосовно того, що станом на 01.09.2020 за ним обліковується сума боргу до бюджету міста Києва по сплаті орендної плати в розмірі 58,3 тис. грн., з вимогою сплатити вказану суму;

- лист ГУ ДПС у м.Києві від 07.09.2020 № 26-15-13-01-14, в якому повідомлено інформацію про те, що на 01.09.2020 за позивачем обліковується сума боргу до бюджету міста Києва по сплаті орендної плати в розмірі 58,3 тис. грн;

- платіжне доручення № 2 від 09.10.2020 на суму 58 300,00 грн. про здійснення оплати заборгованості до бюджету міста Києва.

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка ДПС України від 15.06.2021 про те, що у позивача станом на 15.06.2021 відсутній податковий бор, інших заборгованостей з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи.

Отже, наведені обставини в сукупності підтверджують, що позивач, як орендар, продовжував користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, акту повернення земельної ділянки позивачем матеріали справи не містять, а позивач продовжував сплачувати орендну плату після закінчення строку договору оренди землі. При цьому, матеріали справи не містять жодних відомостей про те, що відповідний борг по сплаті орендних платежів існував у позивача під час дії договору оренди.

Крім того, відповідно до п. 8.4. договору, орендар зобов`язаний:

- приступити до використання земельної ділянки в строк, встановлений цим договором, та після підписання цього договору і акту приймання-передачі земельної ділянки та державної реєстрації договору, завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку;

- використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення;

- своєчасно вносити орендну плату, забезпечити вільний доступ до земельної ділянки представнику контролюючих органів;

- повернути земельну ділянку орендодавцю у стані, придатному для її подальшого використання після припинення дії цього договору;

- у строки, встановлені чинним законодавством, звітувати перед податковими органами району за місцем розташування земельної ділянки про сплату орендної плати;

- передати виконавчому органу Київради - Київській міській державній адміністрації Головному управлінню житлового забезпечення) 5 % загальної площі будинку (крім службової) на підставі п. 41 рішення Київради від 18,12.2003р. за № 267/1142 "Про бюджет міста Києва на 2004 рік";

- питання пайової участі вирішити відповідно до рішення Київської міської ради від 27.02.2003р. за № 271/431 "Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва;

- виконати вимоги, викладені в листах Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища від 30.04.2004р. за № 19-3781, управління охорони навколишнього природного середовища від 30,04.2004р. за. № 071/04-4-19/1449 та головного державного санітарного лікаря м. Києва від 10.03.2004р. за № 1621;

- забезпечити вільний доступ для прокладання нових, ремонту та експлуатації існуючих інженерних мереж і споруд, розміщених у межах земельної ділянки;

- об`єкт розмістити доза межами охоронних зон інженерних комунікацій, в т.ч. водопроводів d = 300 мм та d = 600 мм;

- відшкодувати відновлюючу вартість зелених насаджень (акт обстеження зелених насаджень від 03.03.2004р. за № 47) та інші майново-правові питання вирішити в установленому порядку;

- проектом будівництва житлового будинку передбачити місця постійного зберігання автотранспорту (крім відкритих автостоянок) у кількості, не меншій за кількість квартир у цьому будинку;

- у п`ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки надати коло цього договору до районного податкового органу за місцем розташування земельної ділянки.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначив, що позивач був зобов`язаний завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку, чого ним здійснено не було.

Проте, суд апеляційної інстанції вважає також передчасними висновки суду першої інстанції в цій частині про неналежне виконання обов`язків орендаря за договором оренди земельної ділянки (пункт 8.4) щодо незавершення забудови земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку, та використання земельної ділянки не відповідно до її цільового призначення, з огляду на наступне.

В свою чергу, 28.03.2023 через канцелярію суду першої інстанції позивачем були додані додаткові докази по справі, які прийняті судом першої інстанції, зокрема, Архітектурно - планувальне завдання з додатком до нього, стосовно здійснення забудови спірної земельної ділянки.

Відповідно до листа Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 10.04.2023 № 4163/30/10-23 часових аспектів початку розроблення проектної документації, у тому числі, відносно строків оренди земельної ділянки - не встановлено.

Отже, орендар наділений правами та обмежений обов?язками встановленими договором оренди земельної ділянки і може використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням до припинення чи розірвання цього договору. Строк завершення забудови земельної ділянки договором оренди не обмежено, так само як термін початку розроблення відповідної проектної документації на будівництво не обмежено законодавцем.

Відповідно до п. 2 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», суб?єкти містобудування зобов?язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об?єктів та згідно п. 4 ст. 26 Закону право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Відповідно до п. 4.1 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» проектна документація на будівництво має відповідати положенням законодавства, вимогам містобудівної документації, будівельних норм, стандартів та правил.

При цьому, як наголошував позивач у поясненнях, і що підтверджується матеріалами справи, зокрема і листом Департаменту містобудування та архітектури №055-2264 від 05.04.2023, згідно з наявними графічними матеріалами детального плану території в межах проспекту Возз?єднання, Харківського шосе, залізничної колії, вулиці Академіка Шліхтера у Дніпровському районі м. Києва, затвердженому рішенням Київської міської ради від 23.07.2015 № 825/1689, ДП «БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНА ГРУПА 4» зазначається як існуючий землекористувач на плані існуючого використання території. Рішенням Київської міської ради від 13.11.2013 № 518/10006 «Про затвердження міської програми створення (оновлення) містобудівної документації у м. Києві» (зі змінами та доповненнями) затверджено Програму створення (оновлення) містобудівної документації у м. Києві, де визначено Перелік містобудівної документації (оновлення) у м. Києві. Відповідно до вищевказаного Переліку, на замовлення Департаменту ТОВ «Київ Проект Груп» розробляє проєкт внесення змін до детального плану території в межах проспекту Возз?єднання, Харківського шосе, залізничної колії, вулиці Академіка Шліхтера у Дніпровському районі м. Києва. На сьогодні вказаний детальний план території до Департаменту містобудування та архітектури не передавався (лист Департаменту містобудування та архітектури 055-2110 від 31.03.2023додається).

Також, обгрунтованими в контексті спірних обставин справи є посилання позивача на те, що з листа Департаменту містобудування та архітектури №055-2354 від 07.04.2023 також вбачається, що строки забудови земельних ділянок детальним планом території - не встановлено. Натомість Розділом 8 ДПТ встановлені основні техніко-економічні показники із зазначенням етапів освоєння території (в додатку). Підприємство не могло порушити рамок встановлених етапами забудови в рамках 15-20 років, оскільки остаточна редакція детального плану території, в який входить земельна ділянка, не затверджена. Таким чином, позивач не може приступити до повноцінного освоєння земельної ділянки в тому числі з тих причин, що проектна документація на будівництво повинна відповідати детальному плану території, який станом на момент вирішення спору - не затверджено. Оскільки договір оренди не містить обов?язку позивача побудувати відповідний об?єкт нерухомості протягом обмеженого строку, він вказаний в договорі лише в розрізі виду використання земельної ділянки.

Отже, той факт, що позивач не завершив будівництво об?єкта нерухомості, не є єдиним фактом, виключно який може свідчити про неналежне виконання позивачем обов?язків за договором оренди стосовно забудови земельної ділянки.

Крім того, твердження відповідача про неналежне виконання позивачем своїх зобов?язань за договором оренди землі, зокрема, в частині забудови земельної ділянки, є недоведеними, адже матеріли справи не містять жодних доказів звернення Київської міської ради до позивача протягом 15 років про порушення останнім його умов, зокрема, щодо невиконання договору в частині забудови земельної ділянки.

Щодо тверджень орендодавця про використання позивачем земельної ділянки не за цільовим призначенням, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про землеустрій», цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Згідно з частиною 1 статті 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до ч. 5 ст. 20 Земельного кодексу України, види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником0або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Так, зі змісту договору оренди вбачається, що цільове призначення спірної земельної ділянки - для будівництва житлового будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом, кадастровий номер: :63:084:0019.

У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що позивач використовує спірну земельну ділянку не за цільовим призначенням, визначеним у договорі оренди. Такі відомості відсутні і в актах, складених Департаментом земельних ресурсів за результатами обстеження земельної ділянки

Натомість, як було підтверджено наданими позивачем доказами будівельні роботи на земельні ділянці залежать від виконання вимог закону з боку Київської міської ради щодо затвердження оновленого Детального плану території, що дозволить здійснення будівельних робіт у відповідності до цільового призначення, зазначеному у договорі оренди.

Отже, із встановлених обставин справи та з урахуванням наданих на їх підтвердження доказів, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач дотримався процедури поновлення договору оренди на новий строк, завчасно повідомив орендодавця про намір продовжити орендні правовідносини з додаванням проекту відповідної додаткової угоди, орендар продовжує належним чином користуватися орендованою земельною ділянкою та сплачувати орендну плату. Поряд з цим Київська міська рада не прийняла рішення про поновлення договору оренди або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору у строки, встановлені законом, висловлені у порядку, встановленому Законом України «Про оренду землі».

Оскільки позивач дотримався вимог законодавства, які регламентують його поведінку, необхідну для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, тобто позивач може вважатись таким, що набув право "правомірного очікування" в розумінні вищенаведених приписів закону.

З урахуванням наведеного, оцінивши наявні у справі докази як кожен окремо, так і у їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення терміну дії Договору оренди земельної ділянки від 28.10.2004, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. 28.10.2004 реєстровий № 1060, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №66-6-00201 від 02.11.2004, між Київською міською радою та Дочірнім підприємством "Будівельно - інвестиційна група 4" - є законними, обґрунтованими, доведеними належними, допустимими та більш вірогідними доказами в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, не були спростовані відповідачем належними доказами в розумінні наведених процесуальних норм, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення терміну дії Договору оренди земельної ділянки від 28.10.2004, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. 28.10.2004 реєстровий № 1060, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №66-6-00201 від 02.11.2004, між Київською міською радою та Дочірнім підприємством "Будівельно - інвестиційна група 4" -підлягають задоволенню, проте частковому, з огляду на те, що відповідна додаткова угода, запропонована позивачем до укладення, у преамбулі містить словосполучення «за наявності взаємної згоди» щодо наявності взаємної згоди сторін на її укладення, проте, в цій частині згода між сторонами не досягнута, що і спричинило виникнення відповідного судового збору, а тому вказане словосполучення підлягає виключенню. В решті зміст додаткової угоди, запропонований позивачем до укладення, відповідає вимогам Закону України «Про оренду землі» та викладається у резолютивній частині вказаної постанови.

Усі інші міркування, доводи, заяви та обгрунтування учасників справи судом апеляційної інстанції враховані, проте є такими, що не впливають на висновки суду у даній постанові щодо оцінки спірних правовідносин в контексті ініційованого спору.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що учасникам спору було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача визнання укладеною додаткової угоди про поновлення терміну дії Договору оренди земельної ділянки від 28.10.2004, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. 28.10.2004 реєстровий № 1060, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №66-6-00201 від 02.11.2004, між Київською міською радою та Дочірнім підприємством "Будівельно - інвестиційна група 4" - є законними та обґрунтованими, були доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, а тому позов підлягає частковому задоволенню за наведених у дані постанові підстав, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в апеляційному порядку з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову, а саме щодо визнання укладеною додаткової угоди про поновлення терміну дії Договору оренди земельної ділянки від 28.10.2004, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. 28.10.2004 реєстровий № 1060, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №66-6-00201 від 02.11.2004, між Київською міською радою та Дочірнім підприємством "Будівельно - інвестиційна група 4". При цьому, зі змісту вказаної додаткової угоди, наведеної у позові, підлягає виключенню словосполучення «за наявності взаємної згоди» у преамбулі щодо наявності взаємної згоди сторін на її укладення, адже в цій частині згода між сторонами не досягнута, що і спричинило виникнення відповідного судового спору.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права (ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України), у зв`язку з чим на підставі п. 1-4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України оскаржуване рішення підлягає скасуванню в апеляційному порядку з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову, за наведених у даній постанові підстав.

Розподіл судових витрат

Пунктом 2 ч. 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі п. 2 ч. 1, ч. 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат наступним чином: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. судового збору за подачу позову та 3 405 (три тисячі чотириста п?ять) грн. 00 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Будівельно - інвестиційна група 4" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2023 у справі № 910/2895/21 - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2023 у справі № 910/2895/21 - скасувати.

3. Ухвалити нове рішення.

Позов Дочірнього підприємства "Будівельно - інвестиційна група 4" до Київської міської ради про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки у редакції позивача - задовольнити частково.

Визнати укладеною додаткову угоду про поновлення терміну дії Договору оренди земельної ділянки від 28.10.2004, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. 28.10.2004 реєстровий № 1060, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №66-6-00201 від 02.11.2004, між Київською міською радою та Дочірнім підприємством "Будівельно - інвестиційна група 4", у наступній редакції:

Додаткова угода

про поновлення терміну дії Договору оренди земельної ділянки від 28.10.2004 (зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів 02.11.2004 за № 66-6-00201)

м.Київ «__» _________ 2023

Київська міська рада, код платника податків: 22883141, місцезнаходження: м. Київ, вул. Хрещатик, буд.36, в особі Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича, який діє на підставі ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", далі - Орендодавець, з однієї сторони, та

Дочірнє підприємство "Будівельно - інвестиційна група 4", код платника податків: 23527052, місцезнаходження: 02105, м. Київ, вул. Тампере, 13-Б, оф. 302, в особі директора Єфімовою Тетяни Вікторівни, яка діє на підставі Статуту, далі - Орендар, з другої сторони, згідно ст.ст. 21, 33 Закону України «Про оренду землі», уклали цю додаткову угоду про наступне:

1. Поновити термін дії Договору оренди земельної ділянки від 28.10.2004, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. 28.10.2004 реєстровий № 1060, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №66-6-00201 від 02.11.2004, на 15 років.

2. Копія цієї додаткової угоди у 5-денний термін від дня державної реєстрації надається орендарем до відповідної державної податкової інспекції.

3. Всі інші умови Договору оренди земельної ділянки від 28.10.2004, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. 28.10.2004 реєстровий № 1060, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №66-6-00201 від 02.11.2004, залишаються незмінними.

4. Ця додаткова угода є невід?ємною частиною договору оренди земельної ділянки від 28.10.2004, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. 28.10.2004 реєстровий № 1060, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №66-6-00201 від 02.11.2004.

Додаткова угода укладена у 3 примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у орендодавця - Київської міської ради, другий - у орендаря - Дочірнього підприємства "Будівельно - інвестиційна група 4", третій - у органу державної реєстрації за місцем розташування земельної ділянки.

ПІДПИСИ СТОРІН:

ОРЕНДОДАВЕЦЬ: ОРЕНДАР:

Київська міська рада Дочірнє підприємство

"Будівельно - інвестиційна

група 4"

________В.В. Кличко ________ Єфімова Т.В.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог та апеляційної скарги - відмовити

5. Стягнути з Київської міської ради (01044, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 36, ідентифікаційний код 22883141) на користь Дочірнього підприємства "Будівельно - інвестиційна група 4" (код платника податків: 23527052, місцезнаходження: 02105, м. Київ, вул. Тампере, 13-Б, оф. 302) 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. судового збору за подачу позову та 3 405 (три тисячі чотириста п?ять) грн. 00 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги.

6. Матеріали справи № 910/2895/21 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата підписання повного тексту постанови: 29.01.2024.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді Є.Ю. Шаптала

О.В. Тищенко