ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023 року м.Дніпро Справа № 904/1327/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Чус О.В.

при секретарі судового засідання: Бурчак А.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Водопян Наталія Вікторівна, посвідчення №1217 від 25.01.2018 р., адвокат;

від відповідача: Сорока Вікторія Михайлівна, довіреність №189 від 27.02.2023 р., представник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного міжрайонного підприємства Водопровідно-каналізаційного господарства "ДНІПРО-ЗАХІДНИЙ ДОНБАС" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2023 (суддя С.А. Дупляк, повний текст рішення підписаний 12.06.2023) у справі №904/1327/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аульська хлоропереливна станція"

до Державного міжрайонного підприємства Водопровідно-каналізаційного господарства "ДНІПРО-ЗАХІДНИЙ ДОНБАС"

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аульська хлоропереливна станція" (далі - позивач) звернувся до господарського суду з позовною заявою від 02.03.2023 за вих. №167 до Державного міжрайонного підприємства Водопровідно-каналізаційного господарства "ДНІПРО-ЗАХІДНИЙ ДОНБАС" (далі - відповідач) про стягнення 1.593.298,20 грн заборгованості за отриманий товар в межах договору поставки від 21.02.2022 за №25/22.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2023 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Державного міжрайонного підприємства Водопровідно-каналізаційного господарства "ДНІПРО-ЗАХІДНИЙ ДОНБАС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аульська хлоропереливна станція" 1593298,20 грн. основної заборгованості, 11949,74 грн. судового збору.

Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Аульська хлоропереливна станція" 11 949,73 грн. судового збору з Державного бюджету України, сплата якого підтверджується платіжним документом №101338 від 02.03.2023.

У задоволенні заяви Державного міжрайонного підприємства Водопровідно-каналізаційного господарства "ДНІПРО-ЗАХІДНИЙ ДОНБАС" про відстрочення виконання судового рішення відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що на виконання умов укладенного 21.02.2022р. між сторонами договору №25/22 (далі - договір), позивачем відповідачу за видатковими накладними №190 від 30.03.2022р., №241 від 18.04.2022р. та №331 від 23.05.2022р. було поставлено товар хлор рідкий в контейнерах за кодом CPV за ДК 021:20-0 на загальну суму 1.593.298,20 грн. Згідно підписаного сторонами акту звірки взаємних розрахунків за період 2022 рік, сторони, що станом на 31.12.2022 заборгованість відповідача перед позивачем складає 1.593.298,20 грн.

З урахуванням положень п. 3.4 договору, згідно якого замовник здійснює оплату товару на підставі виставлених до сплати рахунків-фактур постачальником, в національній валюті України шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника з відстрочкою платежу до 90 календарних днів від дати поставки кожної окремої партії товару, суд дійшов висновку, що строк оплати товару поставленого у період з 30.03.2022 до 23.05.2022 є таким, що настав.

Прийнявши визнання відповідачем позову, оцінивши фактичні обставини справи, господарський суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1.593.298,20 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Наведені відповідачем обставини, які, на думку останнього, перешкоджають виконанню судового рішення, судом першої інстанції оцінено критично з огляду на те, що

- товар поставлено у період з 30.03.2022 до 23.05.2022 і станом на 01.06.2023 /тобто протягом більше, ніж рік/ відсутні докази навіть часткової його оплати.

- позивач також, як і відповідач здійснює господарську діяльність, а тому має право на отримання прибутку.

- наявність у відповідача заборгованості перед іншими контрагентами не є підставою для невиконання зобов`язань перед позивачем.

- введення воєнного стану на всій території України не є універсальною підставою для звільнення від оплати стягнутої судом заборгованості. Більш того, поставка товару була здійснена позивачем також під час воєнного стану, що свідчить про належне виконання позивачем умов укладеного з відповідачем договору і вказане вимагає від відповідача відповідної добросовісної поведінки шляхом оплати отриманого в першому півріччі 2022 року товару.

- матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач перебуває в кращому становищі порівняно з відповідачем з огляду на запровадження в Україні воєнного стану.

Аналізуючи фактичні обставини справи, позицію відповідача, суд першої інстанції не встановив доказів, які б свідчили про вжиття відповідачем дієвих заходів, спрямованих на виконання рішення.

Більш того, матеріали справи не містять і доказів того, яким чином надання судом відстрочення виконання відповідачу судового рішення у даній справі буде сприяти фактичному його виконанню після закінчення строку відстрочення виконання судового рішення.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Державне міжрайонне підприємство Водопровідно-каналізаційного господарства "ДНІПРО-ЗАХІДНИЙ ДОНБАС", в якій просить рішення суду скасувати в частині відмови Державному міжрайонному підприємству Водопровідно-каналізаційного господарства "ДНІПРО-ЗАХІДНИЙ ДОНБАС" про відстрочення виконання судового рішення.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Апелянт зазначає, що господарська діяльність ДМП ВКГ «ДЗД» має загальнодержавне та загальнолюдське значення.

Відмовляючи у задоволенні заяви ДМП ВКГ «ДЗД» про відстрочення виконання судового рішення, судом першої інстанції також не прийняті до уваги доводи про фінансовий стан скаржника.

Під час воєнного стану значно збільшилась дебіторська заборгованість споживачів за надані ДМП ВКГ «ДЗД» послуги з централізованого водопостачання, а основним джерелом доходів підприємства є грошові кошти отримані від споживачів за водопостачання, виникла зборгованість перед позивачем. Так, станом на 28.02.2023р. тільки заборгованість оптових споживачів становить 72 742 635,42 грн.

Та як наслідок, ДМП ВКГ «ДЗД» має заборгованість за електричну енергію, за рідкий хлор позивачу та не має змоги сплачувати своєчасно податки всіх рівнів, а також придбавати матеріали для ремонту. Станом на 31.12.2022 р. підприємство отримало збиток 39 474 тис, грн.

Добровільне виконання рішення суду по даній справі шляхом сплати заборгованості в розмірі 1 593 298,20 грн. одним разовим платежем є неможливим, а звернення стягнення на кошти, інше майно (майнові права), тобто примусове виконання рішення, може призвести до припинення функціонування об`єкту критичної інфраструктури у цей надзвичайно складний для українського суспільства та державності час.

Задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення надасть можливість виконати підприємству всі необхідні дії для створення умов виконання судового рішення після спливу строку, на яке буде встановлене відстрочення.

Суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги фінансовий стан скаржника, ту обставину, що матеріали справи не містять документів, які б вказували про ухилення боржника від виконання рішення суду, а також, що вищевикладене є винятковим випадком в розумінні ст. 331 ГПК України, що свідчить про наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та прийняв невірне рішення в частині відмови ДМП ВКГ «ДЗД» у задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що викладена в апеляційній скарзі та вважає, що господарський суд Дніпропетровської області, під час винесення оскаржуваного рішення, повністю з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені в оскаржуваному рішенні, відповідають обставинам справи та долученим до справи доказам, рішення прийняте у відповідності до норм матеріального права за дотримання норм процесуального права.

Доводи викладені Скаржником в апеляційній скарзі є необгрунтованими та безпідставними, такими, що не підлягають задоволенню.

Просить в задоволенні апеляційної скарги Державного міжрайонного підприємства Водопровідно-каналізаційного господарства «ДНІПРО-ЗАХІДНИЙ ДОНБАС» відмовити.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2023 року у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Антонік С.Г. (доповідач), судді: Іванов О.Г., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.07.2023 витребувано з Господарського суду Дніпропетровської області справу №904/1327/23; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи.

12.07.2023 справа надійшла до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.07.2023 апеляційну скаргу залишено без руху; встановлений строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання ухвали, а саме:

- надати належні докази сплати судового збору у сумі 2684,00 грн.

До канцелярії суду апеляційної інстанції від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої на виконання ухвали суду додано відповідні докази.

Рішенням ВРП від 20.07.2023р. ОСОБА_1 , звільнено з посади судді Центрального апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку, у зв`язку з чим, на підставі розпорядження керівника апарату суду №1367/23 від 26.07.2023, проведено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2023 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Іванов О.Г., Орєшкіна Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.07.2023 справу №904/1327/23 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідача), судді: Іванов О.Г., Орєшкіна Е.В. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного міжрайонного підприємства Водопровідно-каналізаційного господарства "ДНІПРО-ЗАХІДНИЙ ДОНБАС" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2023 у справі №904/1327/23. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 20.09.2023 о 11:00 годин.

19.09.2023 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/1327/23 у зв`язку з відставкою судді Орєшкіної Е.В.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2023 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Іванова О.Г., Чус О.В.

Ухвалою суду від 20.09.2023 справу №904/1327/23 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідача), суддів: Чус О.В., Іванова О.Г.

18.09.2023 представник скаржника подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю в призначені ухвалою суду дату та час представнику бути присутнім в судовому засіданні.

20.09.2023 представники сторін до судового засідання не з`явилися. В матеріалах справи наявні докази належного повідомлення представників сторін.

Ухвалою суду від 20.09.2023 розгляд апеляційної скарги Державного міжрайонного підприємства Водопровідно-каналізаційного господарства "ДНІПРО-ЗАХІДНИЙ ДОНБАС" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2023 у справі №904/1327/23 відкладено на 05.12.2023 на 10:30 год.

05.12.2023 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

21.02.2022 між позивачем (далі позивач, постачальник) та відповідачем (далі відповідач, замовник) був укладений договір поставки №25/22 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 умов якого постачальник зобов`язується протягом строку дії договору постачати (передавати у власність) товар хлор рідкий в контейнерах за кодом CPV за ДК 021:20-0 Основні неорганічні хімічні речовини, в кількості 206,9 тон, а замовник зобов`язується прийняти товар і своєчасно здійснити оплату відповідно до умов даного договору.

Загальна ціна договору становить 8.854.906,20 грн з ПДВ, в тому числі ПДВ 1.475.817,70 грн та включає в себе вартість доставки товару (п. 3.1 договору).

Даний договір діє з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2022, а в частині виконання грошових зобов`язань за цим договором до моменту повного та належного виконання сторонами своїх грошових зобов`язань за цим договором (п. 8.7 договору).

Поставка товару позивачем відповідачу підтверджується видатковими накладними, які складені між сторонами на загальну суму 1.593.298,20 грн, а саме:

видатковою накладною №190 від 30.03.2022 на суму 528.555,30 грн;

видатковою накладною №241 від 18.04.2022 на суму 528.555,30 грн;

видатковою накладною №331 від 23.05.2022 на суму 536.187,60 грн.

Між сторонами підписано акт звірки взаємних розрахунків за період 2022 рік, у якому і позивач, і відповідач визнали, що станом на 31.12.2022 заборгованість відповідача перед позивачем складає 1.593.298,20 грн.

Відповідач позовні вимоги визнав, проте просить суд відстрочити виконання судового рішення.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

Предметом апеляційного оскарження є рішення місцевого господарського суду в частині відмови відстрочення виконання судового рішення на один рік з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

В обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення на один рік з моменту набрання судовим рішенням законної сили, відповідач посилався на те, що господарська діяльність відповідача має загальнодержавне та загальнолюдське значення. Відповідач є стратегічним підприємством по забезпеченню водою питної якості населення та підприємств Синельниківського, Павлоградського районів, міст Синельникове, Павлоград, Тернівка, Першотравенськ, шахт, підприємств ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля та військових формувань, які знаходяться на цій території. Основним джерелом доходів відповідача є грошові кошти отримані від споживачів за водопостачання. Відповідач має заборгованість за судовими рішеннями, які вже набрали законної сили. Підприємство відповідача працює за умови постійного ризику відключення від електричної енергії та поставки реагентів, оскільки не має достатньої кількості обігових коштів для їх закупівлі.

В свою чергу, позивач заперечуючи проти надання відстрочки виконання судового рішення зазначав, що відповідач жодного разу не звертався до позивача з метою врегулювання питання погашення заборгованості шляхом затвердження графіку її погашення.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України обов`язковість рішень суду відноситься до основних засад судочинства.

Частиною 1 ст. 239 ГПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Положеннями ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини допускає, що затримки у виконанні рішення можуть бути обґрунтовані за окремих обставин, проте державні органи не можуть довільно посилатись на відсутність коштів як на вибачення за невиплату боргу за рішенням, а затримки не можуть бути такими, що зводять нанівець право, що захищається п. 1 ст. 6 Конвенції (§24 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бакай та інші проти України від 09.11.2004).

Одночасно держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення у справі Фуклев проти України). Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього апарату (рішення у справі ComiNgersoll S.A. проти Португалії).

Приписами ч.ч. 1-4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення (ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, в розумінні наведеної норми, відстрочка це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Надання заявникові відстрочки або розстрочки виконання рішення є правом господарського суду, при цьому, закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання відстрочки, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення. При цьому, матеріальний стан визначено як обставину, яка також враховується судом, але стосовно саме фізичної, а не юридичної особи згідно приписів ст. 331 Господарського процесуального кодексу України.

Питання задоволення заяви сторони у справі про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Як було зазначено вище, підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Із підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення випливає, що безпідставне надання розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

У зв`язку з тим, що розстрочка виконання рішення продовжує період відновлення порушеного права позивача, при її наданні необхідно враховувати закріплені в нормах національного матеріального права та Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, допустимі межі надання такої розстрочки.

Наведений відповідачем у заяві про відстрочення виконання рішення суду перелік обставин, а саме складне фінансове становище не є тією обставиною, що істотно ускладнює виконання рішення або робить його неможливим.

Наведені обставини не є виключними і стосуються всіх учасників господарських правовідносин, в тому числі і позивача, який, через невиконання грошових зобов`язань відповідачем позбавлений можливості виконувати аналогічні зобов`язання перед контрагентами, працівниками, та вести господарську діяльність.

А як зазначено вище, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення з відстроченням, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Діючим законодавством не передбачено переліку обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Так, згідно зі статтями 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх матеріалів справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, оскільки ч. 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставою для відстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, предметом доказування є існування таких обставин.

При цьому відстрочення та розстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, врахував інтереси обох сторін, виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволення заяви Державного міжрайонного підприємства Водопровідно-каналізаційного господарства «ДНІПРО-ЗАХІДНИЙ ДОНБАС» про відстрочення виконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що «… Однак, ДМП ВКГ «ДЗД» зверталось до суду першої інстанції з заявою про відстрочення виконання судового рішення на один рік з моменту набрання рішенням законної сили, на підставі того, що є стратегічним підприємством по забезпеченню водою питної якості населення та підприємств Синельниківського, Павлоградського районів, міст Синельникове, Павлоград, Тернівка, Першотравенськ, шахт, підприємств ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та військових формувань, які знаходяться на цій території.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 07.09.2022 № 167 затверджено секторальний перелік об`єктів критичної інфраструктури за типами основної послуги - постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізоване водопостачання, централізоване водовідведення та включено ДМП ВКГ «ДЗД» до цього секторального переліку за типом основної послуги централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, що підтверджується листами № 8/11/3026-22 від 08.09.2022 (маються в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 1 Закону України Про критичну інфраструктуру…

… Згідно із пунктами 2.1-2.3 Статуту ДМП ВКГ «ДЗД» (Розділ Мета і предмет діяльності) підприємство утворено з метою …

… Предметом діяльності Підприємства є:…

… Основними завданнями Підприємства є: забір, очищення та постачання води населенню, надання послуг з водовідведення (п.2.3).

Отож, господарська діяльність ДМП ВКГ «ДЗД» має загальнодержавне та загальнолюдське значення.

Відмовляючи у задоволенні заяви ДМП ВКГ «ДЗД» про відстрочення виконання судового рішення, судом першої інстанції також не прийняті до уваги доводи про фінансовий стан скаржника.

Під час воєнного стану значно збільшилась дебіторська заборгованість споживачів за надані ДМП ВКГ «ДЗД» послуги з централізованого водопостачання, а основним джерелом доходів підприємства є грошові кошти отримані від споживачів за водопостачання, виникла зборгованість перед позивачем. Так, станом на 28.02.2023р. тільки заборгованість оптових споживачів становить 72 742 635,42 грн. (довідка мається в матеріалах справи).

Та як наслідок, ДМП ВКГ «ДЗД» має заборгованість за електричну енергію, за рідкий хлор позивачу та не має змоги сплачувати своєчасно податки всіх рівнів, а також придбавати матеріали для ремонту. Станом на 31.12.2022 р. підприємство отримало збиток 39 474 тис, грн.

Крім того, відповідач повинен виконати рішення суду, що набрали законної сили:

- від 13.12.2005р. у справі № 35/345(20/323-9/241, щодо стягнення з нашого підприємства на користь АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» () грошових коштів в розмірі 2 997 707.74 грн. (сплачуємо згідно укладеного договору про реструктуризацію заборгованості №89-ц/3/22 від 21.09.2022р.);

- від 28.12.2021 у справі № 904/8802/21 щодо стягнення з нашого підприємства на користь Дочірнього підприємства «Евода Трейд» комунального підприємства «Луцькводоканал» () грошових коштів в розмірі 10 931 550.00 грн.. (ВП 69085189);

- від 07.09.2022 у справі № 904/1484/22 щодо стягнення з нашого підприємства на користь Дочірнього підприємства «Евода Трейд» комунального підприємства «Луцькводоканал»() грошових коштів в розмірі 2 188 615.49 грн. (ВП70391253).

Війна наносить непоправну шкоду ДМП ВКГ «ДЗД». Підприємство реалізовує воду на 4 міста, Павлоградський та Синельниківський райони Дніпропетровської області. Підприємство знаходиться на господарському розрахунку, при цьому є 100% власністю держави. Органом управління виступає Дніпропетровська ОДА, яка є виконавчим органом влади та не має жодного механізму виділення фінансової допомоги.

На сьогоднішній день підприємство працює на грані постійного ризику відключення від електричної енергії та поставки реагентів, оскільки не має достатньо обігових коштів для закупівлі.

Отже, добровільне виконання рішення суду по даній справі шляхом сплати заборгованості в розмірі 1 593 298,20 грн. одним разовим платежем є неможливим, а звернення стягнення на кошти, інше майно (майнові права), тобто примусове виконання рішення, може призвести до припинення функціонування об`єкту критичної інфраструктури у цей надзвичайно складний для українського суспільства та державності час.

Припинення діяльності підприємства відповідача може призвести до непередбачуваних наслідків. Зупинення функціонування об`єкту критичної інфраструктури, яким є ДМП ВКГ «ДЗД», припинення постачання питної води споживачам в умовах воєнного стану, у той час, як агресор веде енергетичний тероризм, знищує або ушкоджує об`єкти енергетичної інфраструктури, житлові будинки та промислові підприємства в результаті ведення обстрілів в Синельниківському, Павлоградському районах Дніпропетровської області, може призвести до повного колапсу життєдіяльності цілого регіону держави.

Отже підставою для відстрочення виконання рішення суду по данній справі є фінансовий стан відповідача.

ДМП ВКГ «ДЗД» не має наміру ухилятися від виконання судового рішення, а бажає виконати його з відтермінуванням.

Частиною 1 статті 331 ГПК України, встановлено, що …

… У відповідності до ч.3 ст.331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу …

… Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: …

… Обставини, які зумовлюють надання відстрочення та розстрочення виконання рішення суду є об`єктивними, непереборними, що …

… Відповідно до Рішення Конституційного суду України 5-рп/2013 від 26.06.2013, до обставин, що …

… Відстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який …

… Отже, задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення надасть можливість виконати підприємству всі необхідні дії для створення умов виконання судового рішення після спливу строку, на яке буде встановлене відстрочення.

Питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися з …

… Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням.

ГПК України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є …

… У ДМП ВКГ «ДЗД» є в наявності дебіторська заборгованість контрагентів перед останнім, що підтверджується фінансовим звітом підприємництва станом на 31.12.2022, стягнення якої дозволить виконати рішення суду через один рік.

Відстрочення виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2023 у справі №904/1327/23 на один рік забезпечить належне функціонування підприємства і, як наслідок, планове виконання судового рішення на користь стягувача.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги фінансовий стан скаржника, ту обставину, що матеріали справи не містять документів, які б вказували про ухилення боржника від виконання рішення суду, а також, що вищевикладене є винятковим випадком в розумінні ст. 331 ГПК України, що свідчить про наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та прийняв невірне рішення в частині відмови ДМП ВКГ «ДЗД» у задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення.

Відповідно до ст.86 ГПК України господарський суд оцінює докази …

… Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна …

… Статтею 76 ГПК України встановлено, що …

… Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Надання відстрочення виконання судового рішення забезпечить підприємству можливість поступового погашення присуджених до стягнення сум без значного одноразового фінансового навантаження, а позивачу - можливість реального отримання грошових коштів із певним інтервалом у часі. А також надасть сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для обох сторін, а саме: для ДМП ВКГ «ДЗД» - загроза неможливості подальшого виконання своїх зобов`язань, а для позивача - загроза можливості неотримання одразу протягом тривалого часу присудженої до стягнення суми коштів.

При цьому скаржник, посилаючись на скрутне фінансове становище, не ухиляється від виконання судового рішення, а лише вказує про неможливість погашення наявної заборгованості за судовим рішенням перед позивачем саме одноразовим платежем зразу після набрання законної сили даним рішенням. Більш того, інтерес ДМП ВКГ «ДЗД» полягає у погашенні наявних сум боргу при збереженні сталої роботи підприємства, зважаючи на можливість оплатити наявний борг з майбутніх доходів від господарської діяльності.

Таким чином, дії ДМП ВКГ «ДЗД» спрямовані на виконання рішення суду, але з відстроченням сплати боргу. Ненадання відстрочки виконання рішення суду призведе до неможливості його виконання згідно чинного законодавства.

До того ж суд при прийнятті рішення повинен враховувати, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. …» відхиляються колегією суддів як такі, що не підтверджені належними і допустимими в розумінні статтей 76,77 Господарського процесуального кодексу України доказами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.

З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2023 у справі №904/1327/23 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Державного міжрайонного підприємства Водопровідно-каналізаційного господарства "ДНІПРО-ЗАХІДНИЙ ДОНБАС" на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 2684,00 грн. покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного міжрайонного підприємства Водопровідно-каналізаційного господарства "ДНІПРО-ЗАХІДНИЙ ДОНБАС" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2023 у справі №904/1327/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2023 у справі №904/1327/23 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 2684,00 грн покласти на Державне міжрайонне підприємство Водопровідно-каналізаційного господарства "ДНІПРО-ЗАХІДНИЙ ДОНБАС".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 05.02.2024.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г. Іванов

Суддя О.В. Чус