ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2023 р. м. Київ

Справа № 911/2724/23

Господарський суд Київської області у складі:

cудді Ейвазової А.Р.,

за участі секретаря судового засідання Стаднік Є.О., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» до фізичної особи-підприємця Блажиєвського Валерія Станіславовича про стягнення 337 304,28грн, за участі представників від:

позивача Кислощук Я.С. (довіреність №01Др-238-0823 від 16.08.2023);

відповідача Блажиєвський В.С., Фареник О.П. (ордер серії АА №1146944 від 03.10.2023)

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (далі АТ «Київоблгаз», позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до фізичної особи-підприємця Блажиєвського Валерія Станіславовича (далі ФОП Блажиєвський В.С., відповідач) про стягнення 337 304,28грн вартості донарахованого об`єму природного газу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на виявлення 08.09.2021 під час перевірки газового обладнання відповідача порушення пропущення строку періодичної повірки лічильника газу, який визнано непридатним у подальшому, що спричинило прийняття рішення комісією за актом порушення від 08.09.2021 №2696 про донарахування обсягу природного газу, вартість якого відповідачем не оплачена (а.с.1-7).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.09.2023 відкрито провадження у справі за відповідним позовом, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 11.10.2023 о 14:00, а також встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позов (а.с.44-45).

Сторони копію відповідної ухвали отримали, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №№133, 893, а саме: позивач 18.09.2023; відповідач 19.09.2023 (а.с.47-48).

05.10.2023 до Господарського суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву (а.с.49-56).

У відзиві на позов відповідач просить у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на те, що:

- відповідачем при складанні акту про порушення безпідставно вказано про втручання в роботу засобу вимірювальної техніки (далі ЗВТ), не визначено дату проведення засідання комісії з його розгляду, а засідання проведено з пропущенням двомісячного строку з дня складання такого акту, який є граничним;

- розрахунок вартості необлікованого об`єму природного газу здійснено без врахування потужності встановленого газового обладнання та здійснених платежів, що призвело до невірного нарахування;

- строк повірки газового лічильника не пропущено, оскільки на момент складання акту, такий строк становив 8 років відповідно до чинного законодавства.

Ухвалою від 11.10.2023, яка занесена до протоколу (а.с.76-77), судом на підставі ч.4 ст.166, ч.4 ст.167 ГПК України встановлені строки для подання сторонами відповіді на відзив та заперечення, а підготовче засідання відкладено на 06.11.2023 о 14:30.

Підготовче засідання відкладено на підставі п.3 ч.2 ст.183 ГПК України, оскільки не всі питання, які визначені ч.2 ст.182 ГПК України, могли бути вирішені у підготовчому засіданні, враховуючи встановлення сторонам строків для подання відповіді на відзив та заперечення.

23.10.2023 позивачем у встановлений судом строк подано відповідь на відзив (здано відділенню поштового зв`язку для направлення до суду 20.10.2023) (а.с.82-87), у якій позивач спростовує доводи відзиву та вказує, що:

- відповідач мав змогу особисто дізнатися про дату та час проведення засідання комісії з розгляду акту про порушення, крім того йому направлено запрошення, що ним отримано, а окремі недоліку акту по порушення не спростовують факту порушення, зафіксованого ним;

- пропуск двомісячного строку проведення засідання комісії спричинений введенням на території України карантину, а також, воєнного стану, що свідчить про поважність пропуску строків та про можливість провести засідання комісії пізніше;

- розрахунок суми необлікованого об`єму природного газу здійснювався з урахуванням потужності наявного газоспоживаючого обладнання на момент перевірки;

- надані відповідачем докази оплати природного газу свідчать про перерахування оплати іншій юридичній особі, а не позивачу;

- незважаючи на збільшення уповноваженим органом строків проведення повірки газового лічильника, позивач мав провести повірку такого лічильника у строки, встановлені в паспорті.

Ухвалою, яка занесена до протоколу підготовчого засідання від 06.11.2023, судом продовжено строк підготовчого провадження на 12 днів та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 17:00 22.11.2023 (а.с.97-98).

Строк підготовчого провадження продовжено судом на підставі ч.3 ст.177 ГПК України для належної підготовки справи до розгляду по суті, враховуючи, що позивачем не отримана відповідь на його звернення до ДП «Арсенал» - виробника лічильника, встановленого у відповідача на момент перевірки. За відповідних обставин судом оголошено перерву у підготовчому засіданні на підставі ч.5 ст.183 ГПК України.

В підготовчому засіданні 22.11.2023, у зв`язку із виконанням завдань підготовчого провадження закрито підготовче провадження, на підставі п.3 ч.2 ст.185 ГПК України.

22.11.2023 судом розпочато розгляд справи по суті та ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання від 22.11.2023 оголошено перерву в судовому засіданні до 14:40 11.12.2023 (а.с.100-101).

Перерва в судовому засіданні оголошена судом на підставі ч.2 ст.216 ГПК України.

11.12.2023 до суду через систему «Електронний суд» відповідачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи відповіді ДП «Завод «Арсенал» від 30.10.2023 № 649 (а.с.103-104).

В обґрунтування поважності не подання такого доказу у строк, встановлений ч.3 ст.80 ГПК України, відповідач зазначає, що в судовому засіданні 22.11.2023 позивач повідомив про те, що на його лист ДП «Завод «Арсенал» не надало відповіді щодо перебування на ремонті лічильнику газу, встановленого у відповідача на момент перевірки, що спричинило подано адвокатського запиту для з`ясування відповідної обставини, на що отримано відповідь ДП «Завод «Арсенал» з додатками, що додаються.

В судовому засіданні 11.12.2023 позивач не заперечував щодо залучення відповідного доказу.

11.12.2023 судом визнано поважними причини не подання відповідних доказів та долучено їх до матеріалів справи (а.с.110-113).

Задовольняючи вказане клопотання, суд виходив з того, що відповідні докази одержані вже після закінчення строку, встановленого ч.3 ст.80 ГПК України для подання доказів відповідачем тому не могли бути подані у відповідний строк, а необхідність їх подання обумовлена повідомленням позивача про те, що відповіді на його звернення щодо перебування у ремонті газового лічильника не отримано, на спростування чого відповідачем подаються відповідні докази. Отже, з урахуванням приписів ч.8 ст. 80 ГПК України, а також для повного та всебічного розгляду даної справи, зважаючи на дійсну неможливість подання відповідних доказів у вказаний строк, суд визнав поважними причини пропуску строку на подання доказів та долучення їх до матеріалів справи.

Ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання 11.12.2023, оголошено перерву в судовому засіданні до 16:30 20.12.2023 (а.с.110-113).

Перерва в судовому засіданні оголошена судом на підставі ч.2 ст.216 ГПК України.

14.12.2023 на електронну пошту суду позивачем подано клопотання про приєднання до матеріалів справи копії списку №3586 згрупованих рекомендованих відправлень від 11.04.2023, службового чеку № 55 від 11.04.2023, у якому позивач просив суд визнати поважними причини не подання таких доказів у встановлений строк та поновити його.

В обґрунтування даного клопотання позивач вказує на неможливість подання таких доказів у строк, встановлений ч.2 ст.80 ГПК України, у зв`язку із передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України № 429-р від 28.05.2022 «Деякі питання управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у виняткових випадках» та постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та ринку комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 31.08.2023 № 1594 «Про зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої АТ «Київоблгаз».

Відповідач в судовому засіданні 20.12.2023 підтвердив отримання клопотання з додатками на електронну пошту та заперечував щодо його задоволення.

Ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання від 20.12.2023, суд постановив відмовити у задоволені поданого клопотання (а.с.118-119).

Відмовляючи у задоволені даного клопотання, суд виходив з відсутності причин, які можна визнати поважними та що дійсно завадили позивачу подати відповідні докази в строк, визначений ч.2 ст.80 ГПК України, з причин, що не залежали від нього. При цьому, передача комплексу та втрата ліцензії не свідчать про неможливість позивача подати докази, оскільки позивач міг здійснити збір доказів, необхідних для підтвердження заявлених вимог до подання такої позовної заяви та не був обмежений при цьому певним часовим проміжком, оскільки він самостійно обирає момент, коли таку позовну заяву подає.

Під час розгляду справи по суті представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані у справі докази, судом встановлені наступні обставини.

АТ «Київоблгаз» є оператором газорозподільної системи (далі оператор ГРМ), що на підставі ліцензії здійснював діяльність з розподілу природного газу газорозподільної системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснював щодо неї функції оперативно-технологічного управління та момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу І Кодексу газорозподільних систем, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 №2494 (далі Кодекс ГРМ), оператор ГРМ відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у його власності чи користуванні, належну організацію та виконання розподілу природного газу.

Відповідач, що підтверджується свідоцтвом про право власності, яке видано Регіональним відділенням по м. Києву Фонду державного майна України від 07.11.2000 №658, є власником об`єкта незавершеного будівництва металевого ангару (модулю), розташованого за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Богунська, 26 (а.с.14).

01.01.2016 відповідачем підписано заяву-приєднання №09426WFAMHBP016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), якою відповідач приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 (а.с.11-12).

Відповідно до п.1.1 Типового договору розподілу природного газу (в редакції, чинній станом на дату підписання заяви-приєднання), типовий договір розподілу природного газу (далі - договір) є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Згідно з п.1.2 Типового договору умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРМ.

Пунктом 1.3 Типового договору визначено, що: цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) на невизначений строк: фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до п.1.4 Типового договору визначено, що: заява-приєднання це письмова заява-приєднання споживача до умов цього договору, складена відповідно до вимог Кодексу ГРМ, що містить персоніфіковані дані щодо споживача та його об`єкта та є невід`ємною частиною цього договору; послуга з розподілу природного газу послуга оператора ГРМ, яка надається споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи в межах приєднаної потужності його об`єкта і розподіл (переміщення) належного споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача.

За положеннями п.п.2.1 та 2.2 Типового договору передбачено, що: за цим договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач - прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором: обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ.

Відповідно до п.2.3 Типового договору, при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом ГРМ; оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього договору та Кодексу ГРМ.

Судом встановлено, що заява-приєднання №09426WFAMHBP016 від 01.01.2016 до Типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) з додатком №4 до Типового догвоору містить: персональний ЕІС-код як суб`єкта ринку природного газу 56ХО0006WFAMH00F; назву та опис об`єкта топкова по вул. Богунського 26 у м.Бровари Київської області; величину приєднаної потужності точки комерційного обліку суб`єкта 3,7м3 /год; інформацію щодо лічильника - GMS-ARSENAL, типорозміру G 2,5, ЕІС-код точки комерційного обліку - 56W; інформацію про встановлене газоспоживаюче обладнання в точці комерційного обліку - котел Vaillant VC25/T3 в кількості 1 шт з номінальною витратою природного газу - 3,7 куб.м/год та режимом роботи - 24 год/добу (а.с.12).

За умовами п.п.5.1, 5.2 Типового договору: облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу ГРМ; визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом ГРМ та цим договором.

Згідно п.7.2, пп.5,7 п 7.4 Типового договору, оператор ГРМ, має право перевіряти роботу комерційного вузла обліку (лічильника газу), у тому числі встановленого на об`єкті споживача, у порядку, визначеному Кодексом ГРМ, а споживач зобов`язаний забезпечити належну експлуатацію власних газових мереж відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та акта розмежування балансової належності й експлуатаційної відповідальності сторін; дотримуватись інших вимог цього Договору та Кодексу ГРМ.

Договір укладається на невизначений строк (п.12.1 Типового договору).

08.09.2021 провідним фахівцем АТ «Київоблгаз» Захалявком О.М. за участю відповідача складено акт про порушення №2969, у якому вказано про виявлення порушення Кодексу ГРМ - пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим, а також зазначено про необхідність проведення повірку ЗВТ та з`явитися на засідання комісії щодо даного порушення (а.с.15). З відповідним актом ознайомлений відповідач, що вбачається із відмітки на ньому.

08.09.2021 провідним фахівцем АТ «Київоблгаз» Захалявком О.М. складено акт перевірки стану обліку природного газу у споживача з побутовим лічильником за результатами перевірки виявлено, що: у споживача встановлено газоспоживаюче обладнання: ОК Immergas Nike Mini:Р=28кВт, облік здійснюється лічильником типу GMS-ARSENAL, G 2,5, №001506, Qmin=0,08 м3/год, Qmax= 4 м3/год з датою повірки 08.2015; показники лічильника - 2879,268 м3. Також, у відповідному акті зазначено, що в ході обстеження виявлено, що вказаний лічильник без механічних пошкоджень та видимих втручань із збереженими пломбами, з простроченим терміном періодичної повірки, про що складено акт про порушення за номером №2969.

08.09.2021 ФОП Блажиєвський В.С. подав заяву на ім`я начальника Броварського відділення АТ «Київоблгаз» про розпломбування газового лічильника GMS-ARSENAL G 2,5 № 001506 для здійснення чергової державної повірки (а.с.17).

13.09.2021 провідним фахівцем АТ «Київоблгаз» Захалявком О.М. складено акт про усунення порушення, в якому зазначено про відключення від газопостачання демонтованого газового лічильника для проходження державної повірки (а.с.18).

Окрім того, у це же день провідним фахівцем АТ «Київоблгаз» Захалявком О.М. складено акт перевірки стану обліку природного газу у споживача з промисловим лічильником, в якому вказано про проведення роботи з розпломбування газового лічильника для проходження чергової державної повірки та відключення об`єкта від газопостачання на час проходження повірки (а.с.19).

Відповідно до довідки про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, що видана Державним підприємством «Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» від 14.09.2021 №Д50/М16427-21 за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки - лічильник газу G2.5РЛ не відповідає вимогам: Р50-071-98. Лічильник газу побутові. Методи та засоби повірки; ДСТУ 3336-96 Лічильник газу побутові. Загальні технічні умови (а.с.20).

Під час розгляду спору у даній справі, позивач в якості доказу повідомлення відповідача про розгляд комісією акту про порушення вимог Кодексу ГРМ надав лист від 10.04.2023 за вих. № 810-Сл-8952-0423, у якому вказано, що засідання комісії з розгляду відповідного акта відбудеться о 15:00 19.04.2023 за адресою: Київська область, м.Бровари, вул. Шевченка, 4 (а.с.21).

У відповіді на відзив позивач вказав, що відповідне повідомлення отримано відповідачем 26.04.2023. Однак, фактично судом встановлено, що поштове відправлення №792, яке отримано відповідачем 26.04.2023, як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, стосується направлення вже протоколу №4820 від 19.04.2023 засідання комісії з розгляду відповідного акта (разом з іншими документами відповідно до супроводжувального листа від 20.04.2023 (а.с.28), оскільки фактично направлено відповідачу 20.04.2023 після проведення засідання, про що свідчить фіскальний чек від 20.04.2023 (а.с.22).

Окрім того, позивачем надано рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що поштове відправлення №971, адресоване відповідачу, вручено йому 27.04.2023 (а.с.22). Під час розгляду справи по суті позивач в особі представника стверджував, що таким відправленням направлено відповідачу саме повідомлення про засідання комісії, що відбулось 19.04.2023. При цьому, дата направлення поштового відправлення №971 у рекомендованому повідомленні про його вручення не вказана.

За результатами засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу ГРМ прийнято рішення у формі протоколу №4820 від 19.04.2023 про задоволення акту про порушення №2969 від 08.09.2021 (а.с.23-24). Відповідач не брав участі у засіданні комісії.

В подальшому, у зв`язку із виявленою опискою в протоколі №4820 від 19.04.2023 щодо останньої дати повірки лічильника GMS-ARSENAL, G 2,5 комісією АТ «Київоблгаз» складено протокол №4820/1 від 28.08.2023 про внесення змін, яким прийнято рішення про виправлення вказаної технічної помилки (описки) в протоколі №4820 від 19.04.2023 засідання комісії з розгляду акту про порушення вимог Кодексу ГРМ №2969 від 08.09.2021 (а.с.25). У вказаному протоколі вказано про запрошення відповідача на засідання комісії, що відбулось 28.08.2023, доказів чого під час розгляду справи не надано та відсутність на засіданні члена комісії - Чорноштан Оксани, що такий протокол не підписала (а.с.25,зворот).

За результатами прийнятого рішення, комісією складено акт-розрахунок від 19.04.2023 необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 19.04.2023, за яким відповідачу донараховано необлікований (донарахований) об`єм природного газу за період з 01.09.2020 00:00 год по 13.09.2021 15:00 год в розмірі 29 029,14м3 на загальну суму 337 304,28грн (а.с.26).

На підставі вказаного рішення та акту-розрахунку відповідачу виставлено рахунок на оплату б/н та без дати на суму 337 304,28грн (а.с.27).

Супровідним листом від 20.04.2023 за вих. № 810-Сл-9866-0423 позивач на адресу відповідача направив пакет документів для проведення оплати необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, а саме: протокол засідання комісії №4820 від 19.04.2023 з розгляду акту про порушення вимог Кодексу ГРМ №2969 від 08.09.2021; акт-розрахунок від 19.04.2023 необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості; вищевказаний рахунок на суму 337 304,28грн (а.с.28).

У зв`язку із несплатою виставленого рахунку, АТ «Київоблгаз» направив відповідачу - ФОП Блажиєвському В.С. претензію поштовим відправленням №938, яка отримано відповідачем 24.05.2023 (а.с.29-30).

Посилаючись на не здійснення відповідачем оплати донарахованого обсягу природного газу у сумі 337 304,28грн, позивач звернувся до суду з відповідним позовом

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов`язку оплати донарахований за результатами перевірки обсяг природного газу, вартістю 337 304,28грн.

Заявлені вимоги суд вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Правові засади функціонування ринку природного газу України визначені Законом України «Про ринок природного газу», на підставі якого розроблений Кодекс ГРМ, який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу (пп.2 п.2, п.1 глави 1 розділу 1 Кодексу ГРМ).

Дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників (п.3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ).

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 18 Закону України «Про ринок природного газу» приладовий облік природного газу здійснюється з метою отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги і якість природного газу під час його транспортування, розподілу, постачання, зберігання та споживання; приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу; постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу.

Згідно п.1, п.5 глави 6 розділу X Кодексу ГРМ: власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ); технічне обслуговування елементів комерційного ВОГ, зокрема повірки та ремонту ЗВТ, проводить власник цього комерційного ВОГ або суб`єкти господарювання, що здійснюють його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, згідно з експлуатаційними документами в спеціалізованих сервісних центрах; засоби вимірювальної техніки, які є складовими комерційного ВОГ, підлягають періодичній повірці відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням вимог глав 7 та 8 цього розділу.

В силу п.1 глави 7 розділу X Кодексу ГРМ: власники ЗВТ, що є елементами комерційних ВОГ (вузол обліку природного газу), зобов`язані забезпечити належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та організацією проведення їх періодичної повірки; здійснення періодичної повірки ЗВТ забезпечується власником ЗВТ за власний рахунок.

Згідно ч.ч. 1,3 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»: законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту; суб`єкти господарювання зобов`язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

Відповідно до п.41 Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №374 від 04.06.2015, лічильники газу та пристрої перетворення об`єму (використовуються для проведення розрахунків за поставлений та/або спожитий природний газ), віднесено до категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають обов`язковій повірці та на які поширюється сфера дії Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Відповідно до п.5.9.Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України №618 від 27.12.2005, власник комерційного вузла обліку газу відповідає за технічний стан комерційного вузла обліку та порушення правил його експлуатації, а також за використання засобів вимірювальної техніки (ЗВТ) з вичерпаним терміном повірки.

Отже, відповідно до наведених норм чинного законодавства та умов типового договору розподілу природного газу, відповідач як споживач, що не є побутовим, зобов`язаний здійснювати контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та своєчасно здійснювати їх повірку.

Згідно з пп. 4 п. 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ, пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим, належить до порушень, внаслідок яких оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу.

В силу п. 1 глави 5 розділу XІ Кодексу ГРМ у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу.

Як визначено п.2 вказаної глави: акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами; у разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення; акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Поряд з цим, відповідно до аб.2 п.8 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ установлено, що при складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

У акті про порушення №2969 від 08.09.2021 позивачем не визначено дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення.

При цьому, відповідно до п.10 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ: споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення; за неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи; у разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та / або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі.

Втім, відповідний обов`язок може бути виконаний відповідачем, а також ним може бути реалізовано право взяти участь у засіданні комісії лише за умови виконання позивачем обов`язку щодо визначення у акті дати та орієнтовного часу проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення або ж хоча б повідомлення його про це до проведення такого засідання.

Однак, як встановлено судом відповідний обов`язок відповідачем не виконаний і акт про порушення не містить дати та орієнтовного часу проведення засідання комісії. При цьому, отримання відповідачем повідомлення про проведення засідання комісії, що відбулось 19.04.2023, після проведення такого засідання 27.04.2023 не свідчить про виконання позивачем обов`язку щодо визначення дати та орієнтовного часу проведення засідання комісії, що, як вбачається із змісту наведених норм, має бути здійснено до розгляду такого акту, враховуючи зміст п.8 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ, який встановлює обов`язок оператора ГРМ вказати такі відомості ще на момент виявлення порушення у відповідному акті, примірник якого вручається споживачу.

Таким чином, позивачем порушено право відповідача взяти участь у засіданні комісії та унеможливлено виконання ним обов`язку бути присутнім на такому засіданні комісії, реалізацію права надати пояснення, докази у спростування факту порушення.

Посилання позивача на те, що відповідач вправі самостійно дізнатися про час та дату засідання комісії не звільняє його від обов`язку, визначеного приписами п.8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, яким покладається обов`язок саме на оператора ГРМ вказати дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення у відповідному акті.

Інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про завчасне повідомлення відповідача про проведення засідання комісії з розгляду даного питання позивачем не надано. Позивач провів засідання з розгляду вищевказаного акту про порушення не пересвідчившись у тому, чи отримав відповідач відповідне повідомлення та чи є він належним чином обізнаним про розгляд такого акту.

Окремо, слід зазначити, що, в порушення положень п.8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, який визначає, що акт про порушення має бути розглянутий комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ на засіданні комісії з розгляду акта про порушення не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»), такий акт розглянутий більш ніж через 1 рік та 7 місяців з моменту виявлення порушення.

Отже, враховуючи встановлений чинним законодавством строк розгляду акту, який пройшов, факт не повідомлення відповідача оператором ГРМ протягом строку, встановленого для розгляду актів, про засідання комісії з розгляду відповідного акту, могло створити у відповідача законне уявлення про те, що такий акт взагалі не буде розглядатись.

Посилання позивача на те, що засідання комісії не проведено у встановлений строк внаслідок карантину та введення воєнного стану не можуть бути прийняті до уваги судом як законні підстави для зволікання з розглядом саме зазначеного акту порушення, оскільки позивачем не надано доказів того, що у даному конкретному випадку у зв`язку з відповідними подіями протягом більше 1,5 року неможливо було зібрати комісію у повному складі або неможливо було повідомити належним чином відповідача про таке засідання чи з інших причин розглянути відповідний акт.

Так, у кожному конкретному випадку суд має встановити обставини, за яких засідання комісії відбулося з пропуском строку встановленого п. 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, тобто суду необхідно надавати оцінку відповідним доказам у справі та в залежності від поважності причин попуску такого строку ухвалювати відповідне рішення Відповідний висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.07.2023 у справі № 911/3342/21.

У вказаній постанові Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що господарюючий суб`єкт, на якого розповсюджується вимоги п. 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, повинен їх дотримуватися, тобто розглядати акти про порушення у строки визначені Кодексом ГРМ, а порушення таких строків є невиконанням вимог Кодексу ГРМ, що, у свою чергу, має встановлювати відповідальність за такі порушення, зокрема, шляхом визнання недійсним рішення комісії.

Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, саме лише посилання представника позивача на карантин та запровадження воєнного стану, без надання відповідних документів (доказів), які б підтверджували дійсну та об`єктивну неможливість провести засідання комісії з розгляду акту про порушення №2969 від 08.09.2021 у строк, визначений п.8 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ, у зв`язку з такими подіями, не можуть свідчити про наявність поважних причин пропущення відповідного строку на 1 рік та 5 місяців.

Відповідно до пп. 1 п. 4 глави 4 розділу XI Кодексу ГРМ при визначенні лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску) непридатними до застосування за результатами позачергової або експертної повірки, а також при пропущенні строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача об`єм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ. У разі якщо дату виходу з ладу ЗВТ неможливо достовірно визначити, як установлено вказаним підпунктом, перерахунок проводять з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

Згідно з паспортом на лічильник газу роторний «GSM-ARSENAL», типрозміру G 2,5, заводський №001506 датою його виготовлення вказано серпень 2015 року (а.с.31).

Як визначено п.11.1 паспорту на лічильник газу роторний «GSM-ARSENAL», типрозміру G 2,5 такий лічильник підлягав повірці не рідше ніж один раз на п`ять років, що відповідало положенням діючих на момент його виготовлення нормативних актів (а.с.34).

Між тим, відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747, який набув чинності 29.11.2016 (далі наказ №1747), для лічильників газу та пристроїв перетворення об`єму (використовуються для проведення розрахунків за поставлений та/або спожитий природний газ) класу 1,0 установлено міжповірочний інтервал 2 роки, а класу 1,5 - 8 років (п.41 наказу №1747).

За загальним принципом закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в час, що закріплено у ч. 1 ст. 58 Конституції України, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

При цьому, дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, положення наказу №1747 слід застосовувати до правовідносин, які ним врегульовані з моменту набрання чинності цим наказом, а на момент набрання чинності відповідним наказом строк для проведення повірки лічильника відповідача ще не закінчився.

Як свідчать матеріали справи, лічильник GMS-ARSENAL G 2,5, встановлений на момент проведення перевірки у відповідача, враховуючи визначені межі похибки, належить до лічильника класу 1,5. Отже, оскільки до настання строку чергової повірки міжповірочний інтервал для такого класу та виду лічильників збільшено вищевказаним наказом №1747, повірку такого лічильника позивач мав здійснити до серпня 2023 року.

Так, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №915/316/20 від 20.07.2021 зазначено, що положення наказу № 1747 слід застосовувати до правовідносин, які ним врегульовані з моменту набрання чинності цим наказом, при цьому міжповірочний інтервал лічильників, строк перевірки яких настав після 29.11.2016, також визначається відповідно до положень цього наказу № 1747.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що на момент складання позивачем акту про порушення №2969 від 08.09.2021 відповідачем не пропущено строк періодичної повірки комерційного вузла обліку газу, оскільки наступна періодична повірка лічильника газу мала відбутися до 08.2023, що в свою чергу свідчить про відсутність у діях ФОП Блажиєвського В.С. порушень положень Кодексу ГРМ в частині проведення своєчасної повірки даного лічильника. Отже, висновки щодо пропущення строку періодичної повірки відповідного лічильника відповідача, викладені в акті про порушення №2969 від 08.09.2021 помилкові і рішення за результатами розгляду відповідного акту є неправомірним.

Окрім того, під час розгляду справи відповідачем надано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 22.09.2023 № 39-01-8/0355, що видано Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (а.с.60), яким засвідчено, що лічильник газу GMS-ARSENAL» G 2,5 завод.№001506 відповідає вимогам ДСТУ 9035:2020 «Лічильник газу для побутових потреб та комерційного обліку. Методика повірки», тобто такий лічильник визнано придатним. Поряд з цим, у відповідності до відповіді ДП «Завод «Арсенал» (виробника даного лічильника) від 30.10.2023 № 649 лічильник газу GMS-ARSENAL G 2,5 завод.№001506 з моменту продажу 10.10.2016 на ремонті підприємства не перебував (а.с. 106).

Враховуючи відсутність ознак втручання в роботу лічильника та його пошкодження, що виявлено позивачем під час перевірки 08.09.2021, а також даних про те, що ремонт такого лічильника не здійснювався після видачі довідки від 14.09.2021 про непридатність лічильника, суд оцінює відповідну довідку від 14.09.2021 про непридатність, надану відповідачем (а.с.20), критично. При цьому, у даній справі позивачем не наведено жодних аргументів щодо наданого відповідачем доказу зазначеного свідоцтва про повірку, що підтверджує коректну роботу ЗВТ. Також, суд враховує, що сторонами у справі не подавались клопотання щодо проведення експертизи у даній справі.

Посилання позивача на ту обставину, що відповідач підписав акти та провів повірку такого лічильника, тому фактично погодився із виявленим порушенням хибні, оскільки в акті про порушення №2969 від 08.09.2021 вказано лише про ознайомлення з таким актом представника. Окрім того, вказані обставини не перешкоджали відповідачу заперечувати факт порушення під час застосування до нього наслідків такого порушення, однак, позивач не пересвідчившись у фактичному отриманні відповідачем запрошення на засідання комісії та не повідомивши відповідача у акті про даті такого засідання, фактично унеможливив висловлення відповідачем відповідних заперечень під час розгляду акту про порушення №2969 від 08.09.2021.

З урахуванням зазначеного, підстав для стягнення з відповідача на користь позивача вартості природного газу, донарахованого рішенням позивача за результатами розгляду вказаного акту не має, тому суд відмовляє у задоволенні заявленого позову.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати по оплаті позову судовим збором у розмірі 5 059,56грн, понесені позивачем, підлягають покладенню на позивача, враховуючи відмову у задоволенні заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (ідентифікаційний код 20578072; 08150, Київська обл., Фастівський р-н, м. Боярка, вул. Шевченка Т., будинок 178) до фізичної особи-підприємця Блажиєвського Валерія Станіславовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) про стягнення 337 304,28грн.

Витрати по оплаті позову судовим збором у розмірі 5 059,56грн покласти на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 23.01.2024.

Суддя А.Р. Ейвазова