ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2023 р. Справа №914/346/20(914/1279/23)

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді МАТУЩАКА О.І.

суддів КРАВЧУК Н.М.

СКРИПЧУК О.С.

за участю секретаря судового засідання Гулик Н.Г.

за участю представників сторін від:

від скаржника Ярош В.Ю. (адвокат, в режимі відеоконференції);

від позивача Рустамова Н.Р., адвокат,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна 2001», смт.Теофіполь Тернопільської області від 17.08.2023 (вх.ЗАГС №01-05/2680/23 від 18.08.2023)

на рішення Господарського суду Львівської області від 04.08.2023 (суддя Артимович В.М.)

у справі №914/346/20 (914/1279/23)

за позовом: Приватного підприємства «Захід-Агроінвест» в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Пурія Р.П., м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Україна 2001, смт. Теофіполь, Хмельницької області

про: стягнення 484 255,26 грн.

у межах справи про банкрутство № 914/346/20

за заявою ініціюючого кредитора: Приватного підприємства «Лан-Оіл Трейд», м.Львів

про банкрутство: Приватного підприємства «Захід- Агроінвест» м.Львів

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

21.04.2023 до Господарського суду Львівської області в межах справи № 914/346/20 про банкрутство Приватного підприємства Захід-Агроінвест» надійшла позовна заява ліквідатора боржника, арбітражного керуючого Пурія Р.П. до відповідача ТОВ «Україна 2001» про стягнення 484 255,26 грн заборгованості за передані товари.

Ще до подання цього позову, ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.02.2020 відкрито провадження у справі №914/346/20 про банкрутство ПП «Захід-Агроінвест».

Постановою Господарського суду Львівської області від 24.07.2020 ПП «Захід-Агроінвест» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором ПП «Захід-Агроінвест» арбітражного керуючого Пурія Р.П.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.04.2023 справу №914/346/20(914/1279/23) за позовом ПП «Захід-Агроінвест» в особі арбітражного керуючого Пурія Р.П. до відповідача ТОВ «Україна 2001» про стягнення 484255,26 грн прийнято до розгляду в межах провадження справи №914/346/20 про банкрутство ПП «Захід-Агроінвест» та відкрито провадження у справі, справу призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 04.08.2023 позовні вимоги ПП «Захід-Агроінвест» в особі ліквідатора задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ «Україна 2001» на користь ПП «Захід-Агроінвест» суму основного боргу в розмірі 239 070,96 грн, пеню в сумі 41 595,62 грн, 47 814,18 грн штрафу, 126 822,28 грн інфляційних втрат, 28 952,22 грн 3% річних та 7263,83 грн судового збору.

Таке рішення загалом мотивовано тим, що незважаючи на відсутність оригіналів доказів у цій справі, існують інші докази (відомості з Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків), які є достатніми для постановлення рішення у справі про задоволення позовних вимог.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

ТОВ «Україна 2001» подало апеляційну скаргу, в якій просило оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, а саме відсутність оригіналів документів на підставі яких він дійшов висновку про існування зобов`язання між сторонами, судом не призначено експертизу для з`ясування питання яким чином здійснено підпис на договорі поставки № 27/03-о від 27.03.2019, оскільки візуально прослідковується проставляння факсиміле.

Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення, врахувавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права місцевим господарським судом, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи та оцінка суду.

Як зазначив ліквідатор, в процесі виконання своїх повноважень у ліквідацйній процедурі, йому стало відомо про те, що у ТОВ «Україна 2001» утворилася заборгованість перед ПП «Захід-Агроінвест» у розмірі 239070,69 грн за договором поставки №2703-о від 27.03.20149. За вказаним договором постачальник зобов`язується передати у власність покупця олію соняшникову, а покупець зобов`язується прийняти цей товар і сплатити його вартість на умовах цього договору.

Відповідно до п.3.2. договору, перехід права власності на товар відбувається у момент отримання товару покупцем, що підтверджується видатковою накладною, підписаною уповноваженими представниками обох сторін.

Як стверджує ліквідатор, на виконання умов договору позивач здійснив поставку товару відповідачу на загальну суму 239070,96 грн, що підтверджується наступними видатковими накладними:

- видаткова накладна №240 від 28.03.2019 на суму 86 955,12 грн;

- видаткова накладна №241 від 29.03.2019 на суму 86 955,12 грн;

-видаткова накладна №257 від 04.04.2019 на суму 61 650,72 грн;

- видаткова накладна №290 від 25.04.2019 на суму 3 510,00 грн.

Згідно з п. 2.3. договору розрахунок здійснюється у національній валюті України, в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника у вигляді 100% оплати вартості товару (партії товару) протягом трьох банківських днів з моменту отримання товару (партії товару).

Ліквідатор зазначив, що всупереч взятим на себе договірним зобов`язанням, ТОВ «Україна 2001» не було здійснено оплатити вартості поставленого товару на загальну суму 239 070,96 грн.

Відповідно до п. 5.3. договору за несвоєчасну або неповну оплату товару покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Згідно п. 5.4. договору у випадку прострочення оплати товару більш як на 10 (десять) календарних днів, покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника штраф у розмірі 20% вартості невчасно оплаченого товару.

На підставі вищенаведеного, позивач здійснив нарахування відповідачу на суму основного боргу в розмірі 239 070,96 грн, пеню в сумі 41595,62 грн, 47814,18 грн штрафу, 126822,28 грн інфляційних втрат та 28952,22 грн 3% річних, які в загальному розмірі 484255,26 грн просив стягнути в судовому порядку.

Заперечуючи позовні вимоги як у відзиві на позов та і у апеляційній скарзі, відповідач зазначав, що в нього відсутній оригінал договору та чотири видаткові накладні на виконання такого договору, на які позивач покликається в обгрунтування позовних вимог. Крім того, копії спірного договору та накладних не містять засвідчення ліквідатором Пурієм Р.П. щодо відповідності їх оригіналам, а тому відповідач висловлював сумнів у реальності таких господарських операцій за договором.

Також відповідач звертав увагу на те, що копія видаткової накладної №290 від 25.04.2019 підписана від імені ТОВ «Україна 2001» Коломійчуком В.І. До позовної заяви не додано доказів, про те що ТОВ «Україна 2001» уповноважило Коломійчука В.І. на отримання товару за видатковою накладною №290 від 25.04.2019 та довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей за спірними накладними, в тому числі видатковою накладною № 290 від 25.04.2019.

Крім того, за твердженням відповідача, з копій спірного договору та копій трьох спірних накладних (№ 240 від 28.03.2019, № 241 від 29.03.2019, № 257 від 04.04.2019) можливо зробити висновок, що підписи від імені виконавчого директора ТОВ «Україна 2001» Камінського О.П. виконані ним не власноручно, а з використанням факсиміле. При цьому, умовами спірного договору поставки №27/03-О від 27.03.2019, копія якого додана до позовної заяви, не встановлено право сторін використовувати не власноручний підпис особи, яка засвідчує документ своїм підписом, а використовувати факсимільний підпис.

Судом першої інстанції вказані відповідачем факти спростовано інформацією наданою ДПС у Львівській області відповідно до супровідного листа №1237/5/31-00-04-02-01-05 від 23.06.2023.

Відповідно до ч. 2. ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

ПП «Захід-Агроінвест» не виконало вимоги суду першої інстанції і оригіналу договорів і видаткових накладних не надало, а тому під час судового розгляду вони судом не досліджувались.

Відповідно до ч.4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пункті 7.8. Постанови Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 29.01.2020 у справі №916/922/19 суд дійшов висновку, що як доказ податкова накладна може оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі, проте не може буди єдиним доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним.

Крім того, оцінюючи податкові накладні у сукупності з іншими доказами у справі господарські суди повинні враховувати положення Податкового кодексу України та фактичні дії як постачальника, так і покупця, щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару.

Частиною 2 ст. 164 ГПК України унормовано, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

ПП «Захід-Агроінвест» не додавало до позовної заяви податкові накладні та квитанцій про їх реєстрацію, а подало їх лише 14.07.2023 разом із додатковими поясненнями. Більш того, в матеріалах справи відсутні податкові декларації ПП «Захід-Агроінвест» разом із додатком №5 за період здійснення спірних господарських операцій з ТОВ «Україна 2001». Що стосується податкових накладних, які складались ПП «Захід-Агроінвест» по господарських операціях з ТОВ «Україна 20012, то вони не були подані разом із позовної заявою, а з додатковими поясненнями лише 14.07.2023. При, цьому до додаткових пояснень ПП «Захід- Агроінвест» не подавало клопотання про поновлення строку на подання додаткових доказів.

Вказані обставини були залишені судом першої інстанції поза увагою та правовою оцінкою.

Згідно із ч.1 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч. 5 ст. 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відмовляючи в задоволенні клопотання ТОВ «Україна 2001» від 10.06.2023 про призначення експертизи суд першої інстанції ухвалою від 17.07.2023 покликався на наявність в матеріалах справи інших доказів, в тому числі первинних бухгалтерських документів, податкових документів. Судом фактично було надано перевагу одним доказам (інформації Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків) при відсутності процесуальних дій щодо надання оцінки у спосіб призначення судової експертизи щодо інших доказів в частині сумнівів підписання виконавчим директором ТОВ «Україна 2001» - Камінським О.П. спірного договору поставки № 27/03-о від 27.03.2019 та трьох видаткових накладних: видаткової накладної № 240 від 28.03.2019; видаткової накладної № 241 від 29.03.2019; видаткової накладної № 257 від 04.04.2019.

При цьому, позивачем не подавалось до суду інші документи, які б свідчили про реальність господарських операцій по поставці олії соняшникової нерафінованої до ТОВ «Україна 2001», зокрема: складські документи про наявність соняшникової нерафінованої на складі (ах) ПП «Захід-Агроінвест» та документів про її відвантаження до ТОВ «Україна 2001»; товарно-транспортні документи щодо завантаження соняшникової нерафінованої на транспортні засоби для доставки та транспортування (перевезення) товару до ТОВ «Україна 2001».

У матеріалах справи відсутні відомості про місце де саме (з якого складу) вивозилась олія і якими транспортними засобами.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що з`ясування обставин, яким чином виконаний підпис Камінським О.П. на договорі поставки №27/03-о від 27.03.2019, а саме: за допомогою технічних засобів чи писальним приладом, набуває вирішального значення для ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення, а також з`ясування обставини чи Камінським О.П. взагалі підписувався договір поставки від 27.03.2019.

У п. 63 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду №916/3209/20 від 08.07.2021 суд дійшов висновку, що факсиміле - це штамп із зображенням підпису, що може бути виготовлений і використаний будь-ким.

З огляду на викладене та позиції позивача щодо заперечення проведення експертизи у даній справі, неподання належних та допустимих доказів (оригіналів документів), що неодноразово витребовувались судом першої інстанції, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено позовних вимог відповідно до вимог процесуального законодавства.

З`ясування обставини чи був належним чином укладений договір поставки №27/03-о від 27.03.2019 у будь-якому разі має вирішальне значення в частині прийняття рішення про стягнення з ТОВ «Україна 2001» пені та штрафу, тому що ці санкції встановленні виключно умовами спірного договору поставки.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду Львівської області від 04.08.2023 у справі №914/346/20(914/1279/23) підлягає скасуванню та слід прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Відповідно до ст. ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам загалом, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню, а тому апеляційну скаргу належить задовольнити.

Керуючись ст. ст. 269-270, 275, 277, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна 2001» задовольнити. Рішення Господарського суду Львівської області від 04.08.2023 у справі №914/346/20(914/1279/23) скасувати і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Здійснити розподіл судових витрат. Стягнути з Приватного підприємства "Захід-Агроінвест" (79067, м. Львів, вул. Богданівська, 15А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна 2001» (730600, Хмельницька область, Теофіпольський район, смт. Теофіполь, вул. Небесної Сотні, 37Б, ) 10 795,73 грн в повернення судового збору сплаченого при поданні апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 05.02.2024.

Головуючий (суддя-доповідач) О.І. МАТУЩАК

Судді Н.М. КРАВЧУК

О.С. СКРИПЧУК