ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року Справа № 915/1517/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ткаченка О. В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» (, 54020, м. Миколаїв, Каботажний спуск, 18, e-mail: )

до відповідача: Миколаївської міської ради (, 54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, e-mail: )

про: стягнення заборгованості в розмірі 66 318,93 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою (вх. № 12852/23) до Миколаївської міської ради, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за теплову енергію в розмірі 66 318,93 грн. та судовий збір в розмірі 2 684,00 грн.

Ухвалою від 04.10.2023 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; справу призначено до розгляду на 06.11.2023, встановлено для учасників справи процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

Миколаївська міськрада у відзиві від 18.10.2023 позов не визнала, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним, посилаючись, зокрема, на те, що між сторонами відсутні договірні відносини у спірний період та позивачем не доведено факт отримання відповідачем послуг постачання теплової енергії в нежитловому приміщенні за адресою: м. Миколаїв, вул. Заводська, 3/2-2 і взагалі не підтверджено наявності системи опалення.

ПрАТ "Миколаївська ТЕЦ" у відповіді від 25.10.2023 № 09-01/1902 на відзив зазначило, що вважає твердження відповідача про неотримання послуги постачання теплової енергії таким, що не відповідає дійсності, оскільки указане вище нежитлове приміщення за адресою: м. Миколаїв, вул. Заводська, 3/2-2, знаходиться в системі житлового будинку з централізованою системою опалення, яка є єдиною з системою опалення будинку. В свою чергу, будинок у спірні періоди з листопада 2021 року по червень 2023 (15.11.2021 - 30.06.2023) було підключено до централізованої системи опалення у відповідності до рішень Миколаївської міської ради від 29.10.2021 № 1106, від 09.11.2022 № 625 "Про початок опалювального періоду у житловому фонді та інших об?єктах м. Миколаєва" та нарядів на підключення до централізованої системи опалення.

Позивач також зазначив, що законодавством не передбачено ні права теплотранспортуючої організації відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі, ні безоплатного споживання теплової енергії. Крім того, статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" передбачено основний обов?язок споживача теплової енергії щодо своєчасного укладення договору на постачання теплової енергії з теплопостачальною організацією.

Відповідач 30.10.2023 подав суду заперечення на відповідь на відзив, у якому наголошує на недоведенні позивачем факту постачання теплової енергії до нежитлових приміщень за вказаною адресою.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Від сторін надійшли клопотання щодо можливості розгляду справи без участі їх представників.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, належать територіальній громаді м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради є власником нежитлового приміщення за адресою: м. Миколаїв, вул. вул. Заводська, 3/2-2, площею 187,0 кв.м.

Згідно листа Управління комунального майна Миколаївської міської ради від 25.04.2023 № 1433/02.02.01-40/10/14/23 спірне приміщення станом на дату складання листа (у період 01.10.2016-25.04.2023) в оренду не здавалось та є вільним.

Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 09.11.2022 № 625 "Про початок опалювального періоду 2022-2023рр. для об`єктів соціально - культурної сфери" вирішено розпочати опалювальний сезон на всіх об?єктах соціально - культурної сфери.

Рішенням виконавчого Миколаївської міської ради від 24.03.2023 № 176 "Про закінчення опалювального сезону 2022-2023рр." вирішено закінчити опалювальний сезон з 24.03.2023 на всіх об`єктах, окрім закладів дошкільної освіти, лікарень, пологових будинків, амбулаторій.

Матеріали справи містять відомості щодо опалювального сезону 2021-2023р.р.

Судом встановлено, що ПрАТ "Миколаївська ТЕЦ" в опалювальний сезон 2021-2023рр., а саме, 15.11.2021 підключено подачу теплової енергії до будинку по вул. вул. Заводська, 3/2-2, в якому знаходиться і нежитлове приміщення відповідача, що підтверджується відповідними нарядами на підключення системи опалення.

Позивачем у період опалювального сезону 2021-2023 рр. поставлено на об?єкт відповідача теплову енергію на загальну суму 66 318,93 грн., що підтверджується актом надання послуг, розрахунком нарахувань за теплову енергію до нежитлових приміщень, розташованих за адресо: вул. вул. Заводська, 3/2-2 за період з листопада 2021 по липень 2023, рахунком №4907 за послугу з постачання теплової енергії надану з листопада 2021 по липень 2023.

На оплату поставленої теплової енергії позивачем виставлений Миколаївській міській раді відповідний рахунок № 4907 за період з 09.11.2021-31.07.2023 на суму 152 590,25 грн. з ПДВ.

У зв?язку з неоплатою відповідачем спожитої у спірний період теплової енергії, ПрАТ "Миколаївська ТЕЦ" звернулося до відповідача з претензією від 10.08.2023 № 1093-ю про оплату вартості спожитої у спірний період теплової енергії в сумі 66 318,93 грн.; до вимоги позивачем додано указаний вище рахунок № 4907, розрахунок спожитої у спірний період теплової енергії. Отримання указаної вимоги відповідачем підтверджується відбитком штемпеля відповідача на претензії.

Проте, указану претензію Миколаївською міськрадою залишено без реагування та виконання.

За твердженнями ПрАТ "Миколаївська ТЕЦ", не спростованими відповідачем, поставлену теплову енергію за період 2021-2023 Миколаївською міськрадою не оплачено і досі.

Господарським законодавством передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов?язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у державних стандартах або технічних умовах (ч.ч. 1, 3 ст. 275 ГК України).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов?язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Згідно ч.ч. 1, 3 с. 11 ЦК України цивільні права та обов?язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов?язки. Цивільні права та обов?язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Власник зобов?язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання", в цьому Законі основні терміни вживаються в такому значенні:

- балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу) - власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами;

- споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу (ч. 4 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання").

Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що основним обов?язком споживача теплової енергії є, зокрема, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

У відповідності до п.п. 9 п. 3 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 (далі ? Правила), споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб?єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Згідно п. 4 Правил, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Пунктом 14 Правил визначено, що споживач зобов?язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання.

Отже, законодавством України передбачено, що постачання теплової енергії здійснюється за договором купівлі-продажу, обов?язок із своєчасного укладення якого покладено саме на споживача теплової енергії.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Тобто відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг.

Відповідна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, у постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 922/2790/17, від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц (провадження № 61-11107св18) та від 13.11.2019 у справі № 686/14833/15-ц (провадження № 61-26205св18).

Відсутність договору про постачання теплової енергії при підтвердженні факту її постачання обставинами справи не звільняє осіб, які використовують теплову енергію без укладення договору на теплопостачання, від обов?язку оплати за фактично спожиту теплову енергію.

Так, позов про стягнення вартості теплової енергії підлягає задоволенню, якщо підтверджено, що між сторонами склалися фактичні договірні відносини. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 922/2790/17 та від 21.05.2019 у справі № 922/4239/16.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що між сторонами у справі склалися фактичні договірні відносини щодо постачання та споживання теплової енергії у період 2021-2023р.р. на об?єкт Миколаївської міської ради ? нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. 1-а Лінія, 28 Б/1; відповідачем не спростовано отримання від ПрАТ "Миколаївська ТЕЦ" у спірний період теплової енергії вартістю 152 590,26 грн. та не подано доказів оплати цієї теплової енергії.

Судом були досліджені всі документи, надані сторонами по справі, та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не беруться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

З урахуванням викладеного, суд визнає обґрунтованою вимогу ПрАТ "Миколаївська ТЕЦ" про стягнення з Миколаївської міськради заборгованості в сумі 66 318,93 грн. за опалювалний період 2021-2023р.р.

Отже, позов ПрАТ "Миколаївська ТЕЦ" належить задовольнити у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до наступного.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 129 ГПК України).

Отже, ураховуючи те, що судом визнано позовні вимоги обґрунтованими у повному обсязі, витрати ПрАТ "Миколаївська ТЕЦ" на оплату позовної заяви судовим збором за платіжною інструкцією від 12.09.2023 № 2309 на суму 2684 грн. належить у зазначеній сумі відшкодувати за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238, ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 26565573) через виконавчий комітет Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54027, ідентифікаційний код 04056612) на користь Приватного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" (Каботажний спуск, 18, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 30083966) грошові кошти у сумі 66 318,93 грн. - на р/р НОМЕР_1 в ПАТ "АБ Укргазбанк", МФО 320478"; а також грошові кошти на відшкодування витрат на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 2684,00 грн. - на р/р НОМЕР_2 в ПАТ "АБ Укргазбанк", МФО 320478".

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення підписано 05.06.2024.

Суддя О. В. Ткаченко