ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
13 грудня 2023 року Справа № 915/1271/23

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши заяву заяву Державного підприємства Адміністрація річкових портів про ухвалення додаткового рішення у справі
про визнання недійсним договору,
представники сторін не з`явились,
Ухвалою суду від 08.12.2023 судове засідання для розгляду заяви Державного підприємства Адміністрація річкових портів про ухвалення додаткового рішення у справі призначено на 13 грудня 2023 року о 10:20 год.
Заявою від 06.12.2023 представник відповідача просить судове засідання проводити без його участі.
Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, правом участі у судовому засіданні не скористались.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомленні про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Судом також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обов`язковою.
У судовому засіданні 13.12.2023 судом оголошено про підписання вступної та резолютивної частини додаткового рішення.
Розглянувши заяву, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.
До Господарського суду Миколаївської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю *8 ПРИЧАЛ з позовом до Державного підприємства Адміністрація річкових портів про визнання недійсним Договору №01/04-637 від 20.04.2021, укладеного між ТОВ *8 ПРИЧАЛ та ДП Адміністрація річкових портів.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 01.12.2023 у справі № 915/1271/23 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю *8 ПРИЧАЛ до Державного підприємства Адміністрація річкових портів про визнання недійсним договору відмовлено повністю.

Питання розподілу судових витрат в частині витрат сторін на професійну правничу допомогу не вирішувалось.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 124 ГПК України, у відзиві на позовну заяву ДП «Адміністрація річкових портів» зазначало розмір судових витрат, які підприємство очікувало понести у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції 20000,00 грн, який складається із судового представництва, складання та подання процесуальних документів та надання інших видів правничої допомоги.

06.12.2023 до суду надійшла заява відповідача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат та стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу понесених відповідачем у розмірі 11000,00 грн.

Відповідно до положень ч.1 та п.1 ч.3 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно п.2 ч.4 ст.129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Судом приймається до уваги, що згідно ст.16 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12) ч.3 ст.2 ГПК України).

За змістом ч.4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що 06.01.2019 між адвокатом Сербуловим Олександром Володимировичем та ДП «Адміністрація річкових портів» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги (далі Договір), яким визначено порядок розрахунку і умови сплати гонорару Адвокату.

Відповідно до п. 1.21. Договору, з урахуванням додаткової угоди від 06.09.2021, Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе доручення Клієнта надати професійну правничу допомогу (юридичні послуги), представництво у справі № 915/1271/23 Господарського суду Миколаївської області, а саме: складає, підписує та подає всі необхідні процесуальні документи, забезпечує представництво інтересів Клієнта в судовому засіданні.

Відповідно до умов п. 6.3. Договору, у редакції додаткової угоди від 07.09.2022, клієнт сплачує Адвокату гонорар за участь Адвоката в режимі відеоконференції у першому судовому засіданні в суді першої або апеляційної інстанції, що розташовані поза межами м. Києва 5 000 грн., а за кожне наступне судове засідання, в межах розгляду однієї справи у відповідній інстанції 2 000 грн.

За наслідками розгляду цієї справи в суді першої інстанції відповідач поніс витрати в сумі 11000,00 грн., що підтверджуються наступним:

- договором від 06.01.2019;

- додатковою угодою від 07.09.2022;

- додатковою угодою від 05.09.2023;

- актом прийому передачі наданих послуг від 22.09.2023 №2209/03 за перше судове засідання 20.09.2023;

- актом прийому передачі наданих послуг від 31.10.2023 №3110/01 за наступне судове засідання 20.10.2023;

- актом прийому передачі наданих послуг від 23.11.2023 №2311/01 за наступне судове засідання 17.11.2023;

- актом прийому передачі наданих послуг від 01.12.2023 №0112/03 за наступне судове засідання 01.12.2023;

- рахунками: від 22.09.2023 № 58; від 31.10.2023 № 71; від 23.11.2023 № 82; від 01.12.2023 № 88;

- платіжними інструкціями: від 22.09.2023 № 7561; від 31.10.2023 № 7695; від 24.11.2023 № 7806; від 05.12.2023 № 7843.

Доказами надання професійної правничої допомоги адвокатом є також протоколи судових засідань, які свідчать про представництво адвокатом інтересів відповідача в судових засіданнях.

Пунктом 1 ч.2 ст.126 ГПК України встановлено, що до витрат на професійну правничу допомогу відносяться: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; компенсації витрат адвоката.

Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», (1) Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. (2) Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. (3) При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до 4. ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У своїй заяві відповідач посилається на те, що спір у цій справі є наслідком недобросовісної поведінки позивача, про що докладно зазначено у відзиві на позовну заяву та наголошувалось адвокатом в судовому засіданні, у зв`язку із чим, намірів позивача врегулювати спір мирним шляхом (відмови від позову) не було. Відповідач вважає, що витрати на професійну правничу допомогу є необхідними та неминучими, пов`язаними з розглядом справи, її складністю. В ході розгляду цієї справи Позивач намагався ставити під сумнів право відповідача розпорядження державним нерухомим майном (посилаючись на майнові права на земельну ділянку), а також довести незаконність дій відповідача щодо напрямків використання державного майна. Зменшення розміру судових витрат обумовлено швидким вирішенням цієї справи судом та відсутністю потреби у поданні додаткових процесуальних документів.

За приписами ч.5 ст.126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень ч.5 ст.126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Зазначений висновок також викладений у низці постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зокрема від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі №910/353/19, від 19.01.2023 у справі №345/136/18, та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Позивачем не заявлено про не співмірність витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

Суд вважає, що сума витрат відповідача на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у сумі 11000,00 грн для даної категорії справ відповідає критерію розумності її розміру та не є завищеною, є пропорційною до предмету спору, ціни позову та обсягу наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

Враховуючи зазначене, суд вважає вимоги щодо покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 11000,00 грн законними, обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 129, 130, 238-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Державного підприємства Адміністрація річкових портів про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю *8 ПРИЧАЛ (, адреса: 54015, Миколаївська область, м. Миколаїв, Варварівський спуск, буд. 5-А) на користь Державного підприємства Адміністрація річкових портів (, адреса місцезнаходження: 04071, Україна, м. Київ, вул. Електриків, буд. 14) 11000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

5. Рішення може бути оскаржене в порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю *8 ПРИЧАЛ (, адреса: 54015, Миколаївська область, м. Миколаїв, Варварівський спуск, буд. 5-А)

відповідач: Державне підприємство Адміністрація річкових портів (, адреса місцезнаходження: 04071, Україна, м. Київ, вул. Електриків, буд. 14).

Повний текст додаткового рішення складено і підписано 22.12.2023.

Суддя В.О. Ржепецький