ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.12.2023м. СумиСправа № 920/1307/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А., при секретарі судового засідання Саленко Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи про дату, час і місце судового засідання справу № 920/1307/23

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

про стягнення 65 182, 41 грн

за участю представників сторін:

від позивача не з`явився,

від відповідача не з`явився,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду Сумської області з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь кошти в загальному розмірі 65 182, 41 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 684, 00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 07.07.2020 між позивачем і відповідачем укладено Договір про надання правової допомоги, однак позивач сплатила за послуги не в повному обсязі.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2023 визначено склад суду та призначено суддю Джепу Ю.А.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 20.11.2023 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 920/1307/23; справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи про дату, час і місце судового засідання; призначити розгляд справи по суті в судове засідання на 20.12.2023, 12:30; встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог статей 165, 251 Господарського процесуального кодексу України протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала про відкриття провадження була надіслана відповідачу в електронний кабінет і доставлено 22.11.2023.

Таким чином, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи Господарським судом Сумської області.

Відзиву на позовну заяву відповідачем до суду не подано.

При цьому, позивачем було подано до суду заяву про зменшення позовних вимог від 20.12.2023 б/н (Вх№4992 від 20.12.2023), в якій він зазначає, що відповідачем, після відкриття провадження у справі, було сплачено позивачу часткову оплату боргу за договором у сумі 12 700 грн, а тому просить стягнути з ФОП ОСОБА_2 на його користь 52 482, 41 грн боргу та витрати зі сплати судового збору.

Відповідно до статті 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

За змістом статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 ГПК України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами у відповідності до вимог частини другої статті 178 ГПК України.

Відповідно до частини третьої статті 222 ГПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, наявних у матеріалах справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Між адвокатом Турченком Сергієм Петровичем та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги б/н від 07.07.2020 (далі Договір).

Відповідно до п. 1 Договору Адвокат надає Клієнту правову допомогу з представництва його інтересів та захисту прав в усіх органах, установах, підприємствах, організаціях незалежно від їх форм власності та підпорядкування, в тому числі в органах державної влади та управління міністерствах, відомствах, державних комітетах та підвідомчих їм органах, органах місцевого самоврядування та їх виконавчих органах, поліції, прокуратурі, органах Державної фіскальної служби України, Держгеокадастрі, Державній міграційній службі, органах державної виконавчої служби, у приватних нотаріусів, державних нотаріальних конторах тощо, перед фізичними особами, а також в судах усіх інстанцій з правами, наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі, в тому числі з правом пред`явлення позову, повної чи часткової відмови від позовних вимог, визнання позову, зміни предмету позову, укладення мирової угоди, оскарження рішення суду, отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання, без права одержання присудженого майна або грошей.

Між сторонами було укладено Додаток №1 до договору про надання правової допомоги б/н від 07.07.2020, відповідно до якого розмір гонорару Адвоката визначається наступним чином: попередня оплата за представництво інтересів в Сумському окружному адміністративному суді - 54000,00 (п`ятдесят чотири тисячі) гривень, еквівалент 2000,00 (дві тисячі доларів), що включає в себе: ознайомлення з наявними у Клієнта документами щодо предмета спору, підготовка та подання до суду усіх необхідних процесуальних документів, безпосередню участь у розгляді справи.

Згідно п 2.2. Додатку № 1 попередня оплата з представництва інтересів в Другому апеляційному адміністративному суді становить:

2.2.1. За підготовку та подання апеляційної скарги чи відзиву на апеляційну скаргу - 10800.00 (десять тисяч вісімсот) гривень, еквівалент 400,00 (чотириста) доларів США;

2.2.2. За участь в одному судовому засіданні апеляційного суду - 10800,00 (десять тисяч вісімсот) гривень, еквівалент 400,00 (чотириста) доларів США;

2.2.3. Погодинна оплата за участь в засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції - 1000,00 грн./година.

2.3. Попередня оплата за підготовку та подання касаційної скарги чи відзиву на касаційну скаргу - 8100,00 (вісім тисяч сто) гривень, еквівалент 300,00 (триста) доларів США;

2.4. Остаточна оплата у розмірі 5 % від суми скасованих податкових повідомлень-рішень.

3. Гонорар Клієнт сплачує шляхом перерахування коштів у розмірі визначеному п. 2 цього Додатку за курсом НБУ на банківський рахунок Адвоката, який зазначений нижче або готівкою. Сплата коштів здійснюється поетапно залежно від стадії розгляду справи.».

Позивачем надано правову допомогу з представництва інтересів та захисту прав ФОП ОСОБА_2 у справі № 480/4511/20 за позовом ФОП ОСОБА_2 до ГУ Державної податкової служби у Сумській області про визнання незаконним та скасування податкових повідомлень-рішень на загальну суму 1571130,43 грн.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 у справі №480/4511/20 позов ФОП ОСОБА_2 задоволено повністю.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.202 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 залишено без змін.

20.10.2022 позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу про оплату послуг, в якій вимагав здійснити оплату правової допомоги в сумі 83 556, 50 заборгованості за договором про надання правової допомоги б/н від 07.07.2020.

Позивачем було частково сплачено позивачу заборгованість, а саме 01.11.2022 в сумі 12 000 грн; 14.12.2022 в сумі 8 000 грн; 31.05.2023 в сумі 3 730 грн.

На дату подання позову основна заборгованість відповідача перед позивачем складала 59 826, 50 грн, однак після відкриття провадження у справі ОСОБА_2 сплатила позивачу кошти у сумі 12 700 грн, про що зазначає сам позивач.

Позивачем було подано до суду заяву від 20.12.2023 /(Вх №7941 від 20.12.2023), в якій просив провести розгляд справи без його участі, а також, при прийнятті рішення врахувати проведену відповідачем часткову оплату в розмірі 12 700 грн з наданням підтверджуючих документів.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, а як визначено приписами статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають із підстав встановлених вищевказаною правовою нормою.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання, або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Згідно із статтею 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених зазначеним Кодексом.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України та частини сьомої статті 193 Господарського Кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Пунктом 1 частини першої статті 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Крім того, пунктом 2 частини першої статті 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи факт часткової сплати відповідачем заборгованості з оплати за надання правової допомоги послуг у розмірі 12 700 грн, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в цій частині за відсутністю предмету спору на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України.

Щодо нарахованих позивачем 3 % річних суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказана норма є спеціальним видом цивільно-правової відповідальності за прострочення грошового зобов`язання. Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до наведеного позивачем розрахунку 3 % річних складають 5 355, 91 грн.

Здійснений позивачем розрахунок 3% річних суд вважає арифметично вірним, тому їх стягнення обґрунтованим та правомірним.

Судом були досліджені документи, які надані сторонами у справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із закриттям провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 12 700,00 грн, судовий збір за цими вимогами не покладається на відповідача (в сумі 522, 94 грн), а підлягає поверненню позивачу з бюджету за умови подання до суду відповідної заяви.

У зв`язку з задоволенням позовних вимог в сумі 52 482, 41 грн, стягненню з відповідача підлягає 2 161, 06 грн відшкодування судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 129, 130, 231, 233, 236 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі № 920/1307/23 в частині стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) основного боргу в сумі 12 700 грн (дванадцять тисяч сімсот гривень) на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

2. Задовольнити позовні вимоги в іншій частині.

3. Стягнути з з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 47 126, 50 (сорок сім тисяч сто двадцять шість гривень п`ятдесят копійок) основного боргу, 5 355, 91 (п`ять тисяч триста п`ятдесят п`ять гривень дев`яносто одна копійка) 3% річних та відшкодування витрат зі сплати судового збору в сумі 2 161, 06 (дві тисячі сто шістдесят одну гривню шість копійок).

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із частинами першою, другою статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 256 та статті 257 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини сьомої статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повні реквізити сторін зазначені у пункті 3 резолютивної частини цього рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний суддею 26.12.2023.

Суддя Ю.А. Джепа