ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.12.2023 Справа № 908/3783/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., розглянувши заяву вих. б/н від 21.12.2023 Акціонерного товариства «Укртелеком» (вул. Тараса Шевченко, буд 18, м. Київ, 01601, ) про видачу судового наказу про стягнення з боржника Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (вул. Сталеварів, буд 14, м. Запоріжжя, 69035, код ЄДРПРУ 00130926) грошової заборгованості

ВСТАНОВИВ:

21.12.2023 до Господарського суду Запорізької області через систему «Електронний суд» надійшла письмова заява за вих. б/н від 21.12.2023 Акціонерного товариства «Укртелеком» про видачу судового наказу щодо стягнення з Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» 10 728,85 грн, в тому числі: 2 699,71 грн заборгованості зі сплати орендної плати, 842,76 грн 3% річних, 2 699,71 грн пені, 4 486,62 грн інфляційних втрат.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2023 вказану заяву передано для розгляду судді Ярешко О.В.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд відмовляє у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно ч. 1 ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У поданій заяві заявлені вимоги, розмір яких не перевищує розміру, визначеного ст. 148 ГПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 150 ГПК України, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно ч. 3 ст. 150 ГПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Також, згідно ч. 2 ст. 150 ГПК України, у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Таким чином, зважаючи на принципи наказного провадження та встановлений порядок розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та розмір якої підтверджується доданими до заяви документами.

Відповідно ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ст.ст. 76-78 ГПК України, належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 86 цього Кодексу, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності

Для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, на підставі викладених в заяві обставин та доданих до неї доказів.

У заяві заявник посилається на те, що між Акціонерним товариством «Укртелеком» та Акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» був укладений договір № 540/114 від 05.12.2013 оренди нерухомого майна товариства (технологічні приміщення), за умовами якого (п.1.1) орендодавець передає, а орендар бере у строкове платне користування для розміщення обладнання з метою взаємоз`єднання між телекомунікаційними мережами ПАТ «Укртелеком» та ВАТ «Запоріжжяобленерго», перелічене в пунктах 1.1.1, 1.1.2 цього Договору, (надалі - Майно), а саме: на період починаючи з 01 січня 2013 року по 15 жовтня 2013 року частину технологічного приміщення № 3 загальною площею 2,0 кв.м. на другому поверсі чотириповерхової будівлі за адресою: м. Мелітополь, пр. Б. Хмельницького, 15 (інв. № 3) (п.п. 1.1.1); на період починаючи з 16 жовтня 2013 року по 30 листопада 2015 року місце в стійці СКУ висотою 1 (один) Юніт, розташованої в технологічному приміщенні кімнаті споживача на другому поверсі чотириповерхової будівлі за адресою: м. Мелітополь, пр. Б. Хмельницького, 15 (інв. № 3) (п.п. 1.1.2).

Згідно п 3.1. договору, орендна плата встановлюється орендодавцем за домовленістю сторін на підставі його внутрішніх нормативних актів. Орендна плата відповідно до фіксованого розміру місячної орендної плати становить 475,00 з ПДВ за 1 м2 технологічних приміщень. Орендна плата за 2 м2 всієї площі орендованого майна, передбаченого п. 1.1.1 Договору, становить 950,00 грн та не підлягає, коригуванню на індекс інфляції протягом всього строку дії договору оренди. Орендна плата за користування майном, зазначеним у п. 1.1.2 Договору, буде встановлюватись додатковою угодою до договору.

Пунктом 3.5 договору, сторони обумовили, що орендна плата перераховується орендарем у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок орендодавця не пізніше 27 числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно з рахунками, які виставляються орендодавцем не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим та надаються орендарю разом з актом про надані послуги та податковою накладною.

Відтак, на підтвердження обставини, якою заявник обґрунтовує свої вимоги, та на підтвердження виникнення права грошової вимоги в заявленому розмірі, заявником мають бути надані рахунки з актами про надані послуги, на підставі яких повинен бути здійснений розрахунок за оренду.

До заяви додано копії рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, з яких вбачається, що боржнику 10.11.2021, 08.12.2021, 12.12.2021 направлялися рахунки та акти, а також 29.10.2021 та 02.12.2021 направлялась кореспонденція без зазначення, що саме було надіслано. Разом з тим, самі рахунки та акти про надані послуги за заявлений заявником період, суду не надано.

Також, у доданому до заяви розрахунку заборгованості наведено, що за серпень 2021 орендарю було нараховано 1 584,05 грн. орендної плати. Надалі, нарахування становлять: за вересень - 287,66 грн, за жовтень - 276,00 грн, за листопад - 276,00 грн, за грудень - 276,00 грн. При цьому, п. 3.1 договору фіксований щомісячний розмір орендної плати всієї площі орендованого майна становить 950,00 грн. Таким чином, заявником не обґрунтовано, нарахування орендної плати у загальному розмірі 2 699,71 грн.

Враховуючи наведене, оскільки заявником не подані належні та допустимі докази щодо підтвердження суми заборгованості з орендної плати, суд не вбачає з поданої заяви виникнення та порушення права грошової вимоги заявника.

Частиною 3 ст. 150 ГПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 вказаного Закону, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

При зверненні до Господарського суду Запорізької області судовий збір має сплачуватися за такими платіжними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/м.Зап.Вознес./22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача № UA3008513; Код класифікації доходів бюджету: 22030101; Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Господарський суд Запорізької області (назва суду, де розглядається справа).

Дані платіжні реквізити розміщені на сайті Судової влади України та діють з 01.01.2021.

До заяви про видачу судового наказу, що надійшла від Акціонерного товариства «Укртелеком», додана платіжна інструкція № 13035 від 18.12.2023 про сплату судового збору у сумі 214,72 грн (з урахуванням коефіцієнту 0,8) на інші платіжні реквізити, ніж визначені для оплати при зверненні до Господарського суду Запорізької області, а саме вказано інший рахунок отримувача. Тобто, судовий збір сплачено не за місцем розгляду справи.

Таким чином, заявником до заяви про видачу судового наказу не додано документу, що підтверджує сплату судового збору, що є порушенням ч. 3 ст. 150 ГПК України.

Згідно п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК).

Враховуючи викладене вище, суд відмовляє на підставі п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України Акціонерному товариству «Укртелеком» про видачу судового наказу щодо стягнення з Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» 10 728,85 грн, в тому числі: 2 699,71 грн заборгованості зі сплати орендної плати, 842,76 грн 3% річних, 2 699,71 грн пені, 4 486,62 грн інфляційних втрат.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 12, 147, 148, 150, 152, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству «Укртелеком» у видачі судового наказу щодо стягнення з Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» 10 728,85 грн, в тому числі: 2 699,71 грн заборгованості зі сплати орендної плати, 842,76 грн 3% річних, 2 699,71 грн пені, 4 486,62 грн інфляційних втрат.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 25.12.2023.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.ст. 255, 256 ГПК України.

Отримати інформацію по справі можливо на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/sud5009/.

Суддя О.В. Ярешко