ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" грудня 2023 р. Справа № 924/854/23

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заярнюка І.В. за участю секретаря судового засідання Виноградова Б.С., розглянувши матеріали

за позовом Фізичної особи-підприємця Струць Зої Борисівни, м. Могилів-Подільський, Вінницької області

до Колективного підприємства "Хмельницький завод оцинкового посуду" , м. Хмельницький

про стягнення 157 092,50 грн.

Представники учасників справи: не з`явились

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 05.12.2023р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Струць Зої Борисівни, м. Могилів-Подільський, Вінницької області до Колективного підприємства "Хмельницький завод оцинкового посуду", м. Хмельницький про стягнення 166 970,50 грн.

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи та визначено до розгляду судді Заярнюк І.В.

Ухвалою від 11.08.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 07.09.2023р.

Ухвалою суду від 07.09.2023р. продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 11:30 04 жовтня 2023 р.

29.09.2023р. до суду від позивача надійшло клопотання про зміну предмету позову у якому просить стягнути з КП "Хмельницький завод оцинкового посуду", м. Хмельницький на користь Струць З.Б., м. Могилів-Подільський, Вінницької області відшкодування вартості втраченого товару на загальну суму 157 092,50 грн.

Ухвалою суду від 04.10.2023р. прийнято клопотання позивача про зміну предмету позову від 25.09.2023р. та підготовче засідання відкладено на 12:00 01 листопада 2023 р.

У підготовчому засіданні 01.11.2023р. суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до слухання по суті на 10 год. 30 хв. „05 грудня 2023р.

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились.

Незважаючи на те, що відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, відзив на позов не подав, позовні вимоги не оспорив.

Судом враховується, що положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема, "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи відповідно до ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

В свою чергу, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема, складність справи та поведінка заявників.

Частинами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008р. у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи розумність строків розгляду судового спору, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст.165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.

04.01.2021р. між ФОП Струць З.Б. (Замовник) та Колективним підприємством "Хмельницький завод оцинкованого посуду" (Перевізник) було укладено договір про перевезення вантажу №04/01/2021/01. (далі - Договір).

Відповідно до п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4. Договору, перевізник бере на себе зобов`язання з перевезення вантажів Замовника у порядку і на умовах, визначених цим Договором, а Замовник зобов`язується виплатити Перевізнику за перевезення вантажу, передбачену цим Договором плату.

Обсяги планових перевезень Сторони щомісячно погоджують у додатках до цього Договору, які є його невід`ємною частиною.

На кожну партію вантажу Сторони погоджують заявку, у якій фіксуються найменування і кількість вантажу, упаковка вантажу, час (строк) відправлення і доставки вантажу, напрями, маршрут, відстані перевезення, додаткові умови, якщо вони наявні. Заявки на кожен рейс погоджуються сторонами засобами факсимільного або електронного зв`язку і є невід`ємною частиною цього Договору.

Перевезення повинні здійснюватися транспортом для вантажних перевезень.

Згідно п. 2.1.1 договору, замовник має право своєчасно отримувати якісні послуги, передбачені розділом 1 договору.

Замовник має право отримати від Перевізника компенсацію за пошкодження або псування вантажу, часткову або повну його втрату або несвоєчасність доставки. (п.2.1.2 Договору)

Відповідно до п. 3.1 договору, Перевізник є матеріально відповідальною особою за вантаж з моменту завантаження на вкладі вантажовідправника та розвантаження на складі вантажоодержувача.

Перевізник зобов`язаний доставити вантаж цілим і неушкодженим у місце і строк (час), які указані в заявці, і передати Отримувачеві вантаж, указаний Замовником у заявці. Факт передачі вантажу, його кількість і найменування фіксується в товарно-транспортній накладній стандартної форми з наказу Мінінфраструктури від 03.06.2019р. №413. (п. 3.3.2. договору)

Відповідно до п.5.1. договору, Перевізник несе відповідальність за схоронність вантажу, що перевозиться, із моменту його прийняття до перевезення і до моменту передачі Отримувачеві вантажу. У разі псування або втрати вантажу з вини Перевізника останій зобовязаний відшкодувати Замовникові збиток у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу або вантажу, якого не вистачає, а за псування - у розмірі прямого дійсного збитку, включаючи втрату товарного вигляду, протягом 30 днів із моменту визначення розміру збитку.

15.06.2021р. між ФОП Цорієв А.М. (Орендодавець) та Колективним підприємством "Хмельницький завод оцинкованого посуду" (Орендар) було укладено договір про оренду транспортного засобу №1506/21.

Відповідно до п.1.1. договору №1506/21, орендодавець передає орендарю в користування спеціалізований фургон-рефрижератор з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , рік випуску 2019, повна маса - 4600, для використання в господарській діяльності Орендаря.

Згідно п.4.6. договору №1506/21, Орендар несе відповідальність за порушення правил дорожнього руху екіпажем (водієм), порушення правил встановлених законодавством України, які були виявлені на габаритному контролі, порушення вимог, передбачених ст. 48 ЗУ "Про автомобільний транспорт", за шкоду заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації транспортного засобу відповідно до правил, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до акту приймання-передачі Орендодавець передав Орендарю в користування вказаний в договорі №1506/21 транспортний засіб.

Відповідно до товарно-транспортної накладної №Р1898352 від 30.06.2021р. скріпленої підписами та печатками КП "Хмельницький завод оцинкованого посуду" мало доставити товар ТОВ "Кондитерський дім "Вацак", м. Могилів-Подільський, Вінницької області, замовнику фізичній особі-підприємць Струць З.Б.

Доставка вантажу здійснювалась за маршрутом: м. Могилів-Подільський, м. Моршин, Сколе, Борислав, Трускавець, Стебник, Дрогобич, Львів, Городок, Судова Вишня, Мостиська, Стебник.

Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду, 30.06.2021р. на а/д М06 Київ-Чоп в смт. Верхнє Синьовидне Стрийського району Львівської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю д.н.з. НОМЕР_1 та транспортного засобу марки "HOFMANN Н18-1", д.н.з. НОМЕР_3 .

За наслідками вказаної дорожньо-транспортної події товар на загальну суму 166 970,50 грн. було втрачено.

У відповіді на претензію від 14.03.2023р. №001/20.23 КП "Хмельницький завод оцинкованого посуду" зазначив, що не вбачає підстав для виплати ФОП Стркуць З.Б. шкоди за втрачений товар, оскільки товар було втрачено не з вини відповідача.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем положень п.5.1. договору позивач звернувся до суду із позовом.

Всього, сума заборгованості за договором, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, складає 157 092,50 грн.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги таке.

Пунктом 3 ст.3, ст.627 Цивільного кодексу України закріплено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З положень ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Приписами ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається з правовідносин, що виникли між сторонами їм притаманні ознаки, що характеризують цивільні відносини, які виникають з договорів.

04.01.2021р. між ФОП Струць З.Б. (Замовник) та Колективним підприємством "Хмельницький завод оцинкованого посуду" (Перевізник) було укладено договір про перевезення вантажу №04/01/2021/01. (далі - Договір).

Відповідно до п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., договору, перевізник бере на себе зобов`язання з перевезення вантажів Замовника у порядку і на умовах, визначених цим Договором, а Замовник зобов`язується виплатити Перевізнику за перевезення вантажу, передбачену цим Договором плату.

Обсяги планових перевезень Сторони щомісячно погоджують у додатках до цього Договору, які є його невід`ємною частиною.

На кожну партію вантажу Сторони погоджують заявку, у якій фіксуються найменування і кількість вантажу, упаковка вантажу, час (строк) відправлення і доставки вантажу, напрями, маршрут, відстані перевезення, додаткові умови, якщо вони наявні. Заявки на кожен рейс погоджуються сторонами засобами факсимільного або електронного зв`язку і є невід`ємною частиною цього Договору.

Перевезення повинні здійснюватися транспортом для вантажних перевезень.

Відповідно до п. 3.3.2 Перевізник зобов`язаний доставити вантаж цілим і неушкодженим у місце і строк (час), які указані в заявці, і передати Отримувачеві вантаж, указаний Замовником у заявці. Факт передачі вантажу, його кількість і найменування фіксується в товарно-транспортній накладній стандартної форми з наказу Мінінфраструктури від 03.06.2019р. №413.

Відповідно до товарно-транспортної накладної №Р1898352 від 30.06.2021р. скріпленої підписами та печатками КП "Хмельницький завод оцинкованого посуду" мало доставити товар ТОВ "Кондитерський дім "Вацак", м. Могилів-Подільський, Вінницької області, замовнику фізичній особі-підприємцю Струць З.Б.

Доставка вантажу здійснювалась за маршрутом: м. Могилів-Подільський, м. Моршин, Сколе, Борислав, Трускавець, Стебник, Дрогобич, Львів, Городок, Судова Вишня, Мостиська, Стебник.

Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду, 30.06.2021р. на а/д М06 Київ-Чоп в смт. Верхнє Синьовидне Стрийського району Львівської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля д.н.з. НОМЕР_1 та транспортного засобу марки "HOFMANN Н18-1", д.н.з. НОМЕР_3 .

Згідно п.5.1. договору, Перевізник несе відповідальність за схоронність вантажу, що перевозиться, із моменту його прийняття до перевезення і до моменту передачі Отримувачеві вантажу. У разі псування або втрати вантажу з вини Перевізника останій зобовязаний відшкодувати Замовникові збиток у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу або вантажу, якого не вистачає, а за псування - у розмірі прямого дійсного збитку, включаючи втрату товарного вигляду, протягом 30 днів із моменту визначення розміру збитку.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до ст. 918 ЦК України завантаження (вивантаження) вантажу здійснюється організацією, підприємством транспорту або відправником (одержувачем) у порядку, встановленому договором, із додержанням правил, встановлених транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Завантаження (вивантаження) вантажу, що здійснюється відправником (одержувачем) вантажу, має провадитися у строки, встановлені договором, якщо такі строки не встановлені транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 308 ГК України вантаж до перевезення приймається перевізниками залежно від виду транспорту та вантажу в місцях загального або незагального користування.

Відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Відповідно до ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Відповідно до ст. 314 ГК України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Статтею 2 ГПК України унормовано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1. ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевказане, наведені вище положення ГПК України, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Колективного підприємства "Хмельницький завод оцинкованого посуду" (29000, м. Хмельницький, вул. Шевченка, 41, ) на користь Фізичної особи-підприємця Струць Зої Борисівни ( АДРЕСА_1 ) 157 092,50 грн. (сто п`ятдесят сім тисяч дев`яносто дві гривні 50 коп.) та 2 684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складений та підписаний 15.12.2023р.

Суддя І.В. Заярнюк

Віддрук. у 3 прим.:

1- до справи

2- позивачу - АДРЕСА_2

3- відповідачу - 29000, м. Хмельницький, вул. Шевченка, 41 (код 23835090)