РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2023Справа № 910/9669/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., за участю секретаря судового засідання Негоди І.А., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Система аптек "Лінда-фарм"

до 1) Дніпропетровської обласної ради,

2) Обласного комунального підприємства "Фармація"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Приватне підприємство "Соломія-Сервіс"

про визнання укладеним договору

Представники:

від позивача: Кім Г.В.

від відповідача 1: Орешина Т.А.

від відповідача 2: не з`явився,

від третьої особи: не з`явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Система аптек "Лінда-фарм" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Дніпропетровської обласної ради та Обласного комунального підприємства "Фармація" про визнання укладеним договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що переможцем електронного аукціону №LLE001-UA-510 протиправно було визначено ПП "Соломія-Сервіс", тоді-як переможцем мав стати позивач. З огляду на викладене, позивач просить суд визнати укладеним договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області між Дніпропетровською обласною радою (орендодавцем), ОКП "Фармація" (балансоутримувачем) та ТОВ "Система аптек "Лінда-фарм" (орендарем).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2023 позовну заяву залишено без руху.

03.07.2023 через відділ діловодства суду від ОКП "Фармація" надійшла заява.

06.07.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2023 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 01.08.2023; залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Приватне підприємство "Соломія-Сервіс".

26.07.2023 через відділ діловодства суду від відповідача 1 надійшла заява про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції.

27.07.2023 через відділ діловодства суду від відповідача 2 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

31.07.2023 через відділ діловодства суду від третьої особи надійшло клопотання про участь у підготовчому засіданні в режимі відео конференції та письмові пояснення.

31.07.2023 через відділ діловодства суду від відповідача 2 надійшла заява про розгляд справи без його участі.

За наслідками розгляду заяви відповідача 1 та клопотання третьої особи, головуючим суддею Картавцевою Ю.В. прийнято рішення про можливість проведення підготовчого засідання 01.08.2023 в режимі відеоконференції, про що повідомлено заявників.

У підготовчому засіданні 01.08.2023 представники відповідача 1 та третьої особи взяли участь в режимі відеоконференції, представники позивача та відповідача 2 в підготовче засідання не прибули.

Відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду у підготовчому засіданні 01.08.2023 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 12.09.2023.

03.08.2023 через відділ діловодства суду від відповідача 1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

04.08.2023 через відділ діловодства суду від відповідача 1 надійшов відзив.

07.08.2023 через відділ діловодства суду від відповідача 2 надійшов відзив.

22.08.2023 через відділ діловодства суду від відповідача 1 надійшла заява про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції.

За наслідками розгляду заяви відповідача 1, головуючим суддею Картавцевою Ю.В. прийнято рішення про можливість проведення підготовчого засідання 12.09.2023 в режимі відеоконференції, про що повідомлено заявника.

12.09.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У підготовчому засіданні 12.09.2023 представник відповідача 1 взяв участь в режимі відеоконференції, представники інших учасників справи в підготовче засідання не прибули.

За наслідками розгляду клопотання про відкладення розгляду справи, судом відмовлено у його задоволенні, оскільки, заявником не наведено тих доводів та не надано доказів на підтвердження їх існування, наявність яких в силу приписів чинних норм процесуального законодавства є підставами для відкладення розгляду справи.

Розглянувши клопотаня відповідача 1 про зупинення провадження у справі, суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи клопотання, відповідач 1 зазначає, що у господарському суді Дніпропетровської області розглядається справа № 904/2263/23 за позовом ОКП «Фармація» про виселення ТОВ «Система аптек «Лінда - фарм» з нежитлового приміщення площею 41,3 кв. м., яке розташоване на першому поверсі в будівлі КНП «Міська клінічна лікарня № 6» ДМР за адресою м. Дніпро, вул. Батумська, 13 з одночасною передачею цього приміщення ОКП «Фармація».

Позовні вимоги у зазначеній вище справі обґрунтовані фактом припинення дії договору оренди від 01.09.17 № 543 і невиконанням орендарем - ТОВ «Система аптек «Лінда - фарм» свого обов`язку щодо повернення орендованого майна ОКП «Фармація».

Відповідач 1 зазначає, що враховуючи те, що визнання договору укладеним в судовому порядку виключає необхідність підписання його сторонами, підписання акту приймання-передачі, передбаченого пп. 2.1. п. 2 розділу ІІ «Незмінювані умови договору» договору оренди, який позивач просить визнати укладеним, має відбутись у день набрання законної сили судовим рішення, яким цей договір буде визнаний укладеним (за умови задоволення позову). Проте ця умова договору не буде виконана допоки за рішенням суду або в добровільному порядку ТОВ «Система аптек «Лінда - фарм», за актом приймання-передачі, не поверне ОКП «Фармація» нежитлове приміщення площею 41,3 кв. м., яке розташоване за адресою м. Дніпро, вул. Батумська, 13.

З огляду на викладене, відповідач 1 просить зупинити провадження у справі № 910/9669/23 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 904/2263/23, яка розглядається господарським судом Дніпропетровської області.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (п. 4 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що зупинення провадження у справі - тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: а) непідвідомчості; б) обмеженості предметом позову; в) неможливості розгляду тотожної справи; г) певної черговості розгляду вимог.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження в якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Однак, суд зазначає, що з огляду на предмет та підстави заявлених позовних вимог, наявні в матеріалах справи № 910/9669/23 докази дозволяють повно та всебічно встановити обставини, що мають значення для правильного вирішення спору в даній справі, з огляду на що в задоволенні клопотаня відповідача 1 про зупинення провадження у справі судом відмовлено, про що в підготовчому засіданні 12.09.2023 судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу.

У підготовчому засіданні судом оголошено перерву до 10.10.2023.

05.10.2023 через відділ діловодства суду відпозивача надійшли заява про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції та клопотання про долучення доказів.

За наслідками розгляду заяви позивача, головуючим суддею Картавцевою Ю.В. прийнято рішення про можливість проведення підготовчого засідання 10.10.2023 в режимі відеоконференції, про що повідомлено заявника.

У підготовче засідання 10.10.2023 прибув представник відповідача 1, представник позивача взяв участь в підготовчому засіданні в режимі відеоконференції, представники інших учасників справи в підготовче засідання не прибули.

У підготовчому засіданні 10.10.2023 судом з`ясовано, що в процесі підготовчого провадження у даній справі вчинені всі необхідні дії передбачені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

За наслідками підготовчого засідання судом закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 14.11.2023.

14.11.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 14.11.2023 представники сторін та третьої особи не прибули.

У судовому засіданні оголошено перерву до 28.11.2023.

23.11.2023 через відділ діловодства суду від відповідача 1 надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За наслідками розгляду заяви відповідача 1, головуючим суддею Картавцевою Ю.В. прийнято рішення про можливість проведення судового засідання 28.11.2023 в режимі відеоконференції, про що повідомлено заявника.

У судове засідання 28.11.2023 представники сторін та третьої особи не прибули.

У судовому засіданні оголошено перерву до 19.12.2023.

06.12.2023 через відділ діловодства суду від відповідача 1 надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За наслідками розгляду заяви відповідача 1, головуючим суддею Картавцевою Ю.В. прийнято рішення про можливість проведення судового засідання 19.12.2023 в режимі відеоконференції, про що повідомлено заявника.

У судовому засіданні 19.12.2023 представники позивача та відповідача 1 взяли участь в режимі відеоконференції. Представники відповідача 2 та третьої особи в судове засідання не прибули.

За змістом ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні 19.12.2023 за відсутності представників відповідача 2 та третьої особи, запобігаючи при цьому безпідставному затягуванню розгляду справи.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача 1 проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 19.12.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 1 та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

11.10.2021 Обласним комунальним підприємством "Фармація" подано голові Дніпропетровської обласної ради заяву №5/912 про включення майна - нежитлового приміщення, загальною площею 41,3 кв.м., на першому поверсі семиповерхової будівлі КНП «Міська клінічна лікарня № 6» ДМР», що розташована за адресою: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 13, до переліку першого типу з метою передачі в оренду на 2 роки та 11 місяців.

Рішенням №122-8/VІІІ від 05.11.2021 Дніпропетровської обласної ради "Про оренду нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області" затверджено перелік першого типу об`єктів оренди, які підлягають передачі в оренду через проведення аукціону, згідно з додатком №1 «Перелік першого типу об`єктів оренди, які підлягають передачі в оренду через проведення аукціону», до якого внесено, в тому числі, спірне нежитлове приміщення, цільове використання: розміщення аптеки (що реалізує готові ліки, в тому числі виготовлені в умовах аптеки, та здійснює господарську діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів).

В електронній торговій системі "Прозоро.Продажі" Дніпропетровською обласною радою опубліковано оголошення про проведення аукціону з передачі в оренду нерухомого майна - нежитлового приміщення, загальною площею 41,30 кв.м., на першому поверсі семиповерхової будівлі, що розташована за адресою: вул. Батумська, 13, м. Дніпро.

На участь в електронному аукціоні №LLE001-UA-510 щодо оренди державного та комунального майна подано дві заявки - Товариством з обмеженою відповідальністю "Система аптек "Лінда-фарм" (позивачем) та Приватним підприємством "Соломія-Сервіс" (третьою особою).

Відповідно до протоколу електронного аукціону №LLE001-UA-510 від 10.02.2022 за наслідками оцінки цінових пропозицій учасників переможцем електронного аукціону визначено Приватне підприємство "Соломія-Сервіс".

01.09.2022 р. між Дніпропетровською обласною радою як орендодавцем, Приватним підприємством «Соломія-сервіс» як орендарем та Обласним комунальним підприємством «Фармація» як балансоутримувачем було укладено договір оренди № 122-8/III-21 нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області, за яким на підставі протоколу електронного аукціону від 10.02.2022 року № LLE001-UA-20220117/87510 Приватному підприємству «Соломія-Сервіс» було передано в оренду нежитлове приміщення, загальною площею 41,30 кв.м. на першому поверсі семиповерхової будівлі, розташоване за адресою: вул. Батумська, 13 у місті Дніпро.

Не погодившись із зазначенням рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Система аптек "Лінда-фарм" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Соломія-Сервіс", Дніпропетровської обласної ради, Обласного комунального підприємства "Фармація" про визнання недійсними результатів аукціону, визнання недійсним договору оренди (справа № 910/10206/22).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.08.2023 у справі № 910/10206/22 позовні вимоги задоволено повністю; визнано недійсними результатів аукціону з передачі в оренду нерухомого майна - нежитлового приміщення загальною площею 41,30 кв.м. на першому поверсі семиповерхової будівлі, розташованого за адресою: вул. Батумська, 13, м. Дніпро, оформлені Протоколом електронного аукціону №LLE001-UA-510, сформованим 10.02.2022 о 12:59:03; визнано недійсним договір оренди №122-8/VIII-21 нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області від 01.09.2022 р, укладений між Дніпропетровською обласною радою, Приватним підприємством «Соломія-Сервіс», Обласним комунальним підприємством «Фармація» щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлового приміщення загальною площею 41,30 кв.м. на першому поверсі семиповерхової будівлі, розташованого за адресою: вул. Батумська, 13, м. Дніпро.

При цьому, позивач зазначає, що зважаючи на те, що в аукціоні брало участь два учасники, разом з тим, результати аукціону та договір з переможцем (третьою особою) був визнаний недійсним в судовому порядку, то саме позивач набув право на укладання такого договору. Однак, зважаючи, що Дніпропетровська обласна рада ухиляється від укладання договору, позивач звертаючись до суду з позовом у справі № 910/9669/23 просить визнати укладеним договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області між Дніпропетровською обласною радою (орендодавцем), ОКП "Фармація" (балансоутримувачем) та ТОВ "Система аптек "Лінда-фарм" (орендарем).

Відповідачі проти задоволення позовних вимог заперечують та, зокрема, зазначають, що оренда комунального майна врегульована Законом України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.19 № 157-ІХ та Порядком передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою КМУ від 03.06.20 № 483. Зазначеними нормативними актами визначені етапи, порядок і підстави передачі в оренду державного та комунального майна. Так, об`єкти державної та комунальної власності передаються в оренду за результатами проведення аукціону виключно в електронній торговій системі (ЕТС) й новий переможець аукціону визначається саме ЕТС, а не за рішенням суду. Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 16 Закону № 157-ІХ усі договори оренди, а також зміни і доповнення до них, підлягають публікації в ЕТС згідно з Порядком № 483, проте цим Порядком не передбачена можливість і механізм публікації в ЕТС договорів, укладених в судовому порядку.

Третя особа, також, заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що чинним законодавством не передбачено визнання укладеними договорів про оренду державного та комунального майна (оприлюднених для проведення аукціону) поза межами процедури, визначеної Порядком передачі в оренду державного та комунального майна, а тому вимога позивача про визнання договору укладеним в редакції, наведеним позивачем у позовній заяві з огляду на вимоги Порядку є незаконними, оскільки укладення договору за результатами аукціону належить до виключної компетенції відповідача 1 та не може вирішуватись судом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, в електронній торговій системі "Прозоро.Продажі" Дніпропетровською обласною радою опубліковано оголошення про проведення аукціону з передачі в оренду нерухомого майна - нежитлового приміщення, загальною площею 41,30 кв.м., на першому поверсі семиповерхової будівлі, що розташована за адресою: вул. Батумська, 13, м. Дніпро.

На участь в електронному аукціоні №LLE001-UA-510 щодо оренди державного та комунального майна подано дві заявки - Товариством з обмеженою відповідальністю "Система аптек "Лінда-фарм" (позивачем) та Приватним підприємством "Соломія-Сервіс" (третьою особою).

Відповідно до протоколу електронного аукціону №LLE001-UA-510 від 10.02.2022 за наслідками оцінки цінових пропозицій учасників переможцем електронного аукціону визначено Приватне підприємство "Соломія-Сервіс", з яким укладено договір оренди № 122-8/III-21 від 01.09.2022.

Так, оренда державного та комунального майна є різновидом майнового найму, і при розгляді справ застосовуються норми Закону України "Про оренду державного та комунального майна", як спеціальні до даних правовідносин.

Цей Закон регулює правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим. Дія цього Закону не поширюється на відносини концесії державного та комунального майна.

У статті 1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" зазначено, що аукціон - це спосіб передачі в оренду державного та комунального майна особі, яка запропонувала найбільшу орендну плату, що проводиться в електронній формі.

Статтею 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що етапність передачі в оренду державного та комунального майна передбачає: прийняття рішення щодо наміру передачі майна в оренду; внесення інформації про потенційний об`єкт оренди до ЕТС; прийняття рішення про включення потенційного об`єкта оренди до одного із Переліків; опублікування інформації про потенційний об`єкт оренди, щодо якого прийнято рішення про включення до одного з Переліків, в ЕТС; розміщення в ЕТС оголошення про передачу майна в оренду; проведення аукціону на право оренди майна або передача об`єкта в оренду без проведення аукціону, укладення та публікація в ЕТС договору оренди.

Порядок передачі в оренду державного та комунального майна, включаючи особливості передачі його в оренду (далі - Порядок передачі майна в оренду) визначається Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері реалізації майна (майнових прав, інших активів) або прав на нього на конкурентних засадах у формі аукціонів, у тому числі електронних аукціонів, та здійснює контроль за її реалізацією. Особливості передачі в оренду комунального майна, передбачені цим Законом, додатково можуть визначатися рішенням представницьких органів місцевого самоврядування з урахуванням вимог і обмежень, передбачених цим Законом і Порядком передачі майна в оренду.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» об`єкти державної та комунальної власності передаються в оренду за результатами проведення аукціону виключно в ЕТС, у тому числі аукціону, предметом якого є право на продовження договору оренди об`єкта згідно із статтею 18 цього Закону. Порядок функціонування ЕТС, порядок та строки передачі майна в оренду, подання заяв на участь в аукціоні, проведення аукціонів, розмір, порядок та строки сплати, повернення гарантійних, реєстраційних внесків, плати за участь в аукціоні (винагороди оператора), порядок та строки підписання, опублікування протоколу та договору оренди за результатами аукціону визначаються Порядком передачі майна в оренду.

Відповідно до пункту 1 "Порядку передачі в оренду державного та комунального майна" (надалі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 483 від 3 червня 2020 року, цей Порядок визначає механізм передачі в оренду державного та комунального майна, включаючи особливості передачі його в оренду відповідно до положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Електронний аукціон є процедурою визначення переможця електронного аукціону, в ході якої учасники мають можливість поетапного збільшення своїх цінових пропозицій протягом трьох раундів, що проводяться за однаковими правилами, визначеними цим Порядком (п. 62 Порядку).

Згідно з пунктом 51 Порядку орендодавець через свій особистий кабінет оприлюднює в електронній торговій системі оголошення про передачу майна в оренду на аукціоні у випадках та у строки, передбачені частиною першою статті 12 Закону, а щодо єдиного майнового комплексу - у строки, передбачені частиною п`ятою статті 14 Закону. У межах строків, передбачених частиною першою статті 12 Закону, орендодавець розробляє та затверджує умови оренди майна, додаткові умови оренди майна (в разі наявності), крім тих, які затверджуються в порядку, передбаченому абзацом третім пункту 54 цього Порядку. Умови оренди майна включають розмір стартової орендної плати об`єкта оренди для аукціонів, передбачених частинами другою, одинадцятою та тринадцятою статті 13 Закону та строк оренди, визначений згідно пункту 53 цього Порядку.

Так, в межах розгляду справи № 910/10206/22 судом було встановлено факт не дотримання відповідачами вимог Закону України «Про оренду державного і комунального майна» під час спірного аукціону, з огляду на що суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог про визнання недійсними результатів аукціону з передачі в оренду нерухомого майна - нежитлового приміщення, загальною площею 41,30 кв.м., на першому поверсі семиповерхової будівлі, що розташована за адресою: вул. Батумська, 13, м. Дніпро, оформлені протоколом електронного аукціону №LLE001-UA-510, сформованим 10.02.2022 о 12:59:03 та визнання недійсним договору оренди №122-8/VIII-21 нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області від 01.09.2022.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Частинами 1 та 2 статті 18 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішення Господарського суду міста Києва від 29.08.2023 у справі № 910/10206/23 набрало законної сили, а відтак, встановлені ним обставини мають преюдиційне значення та не підлягають повторному доведенню.

Разом з тим, щодо вимоги позивача, заявленої в межах даної судової справи, а саме про визнання укладеним договору оренди нерухомого майна за результатами спірного аукціону, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 під охоронюваними законом інтересами необхідно розуміти прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Отже, охоронюваний законом інтерес є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Аналогічних висновків дійшов Верховний суд України в постанові від 21 жовтня 2015 року у справі №3-649гс15.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 Господарського кодексу України (далі - ГК України), майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Як визначено ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Як встановлено ст. 180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 зазначеної Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що ця норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони втілені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд з прав людини указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його застосування не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04. 2005 (заява № 38722/02).

Ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Суд зазначає, що з огляду на норми Положення новий переможець аукціону визначається саме в електронній торговій системі автоматично, а не за рішенням орендодавця чи суду.

При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що позивача визначено переможцем спірного аукціону та, що замовником було затверджено протокол про визначення Товариства з обмеженою відповідальністю "Система аптек "Лінда-фарм" переможцем спірного аукціону.

Більше того, відповідно до п. 80 Порядку до укладення договору оренди або в день підписання такого договору переможець електронного аукціону зобов`язаний сплатити на рахунок, зазначений орендодавцем, авансовий внесок у розмірах та порядку, що передбачені проектом договору оренди майна, опублікованим в оголошенні про передачу майна в оренду, а в разі проведення електронного аукціону на продовження договору оренди - також вартість невід`ємних поліпшень (у разі їх здійснення чинним орендарем згідно з пунктом 158 цього Порядку) у сумі, зазначеній в оголошенні про продовження договору оренди.

Орендодавець зараховує авансовий внесок у рахунок майбутніх платежів орендаря з орендної плати та перераховує його відповідно до пропорцій, що визначені: пунктами 132, 133 цього Порядку, - щодо державного майна; представницькими органами місцевого самоврядування, - щодо комунального майна.

Згідно з п.81 Порядку протягом 20 робочих днів з дня, наступного за днем формування протоколу про результати електронного аукціону, між орендодавцем, балансоутримувачем та переможцем електронного аукціону укладається договір оренди об`єкта оренди за результатами проведення електронного аукціону, який в межах зазначеного строку оприлюднюється орендодавцем в електронній торговій системі через особистий кабінет.

У разі відмови балансоутримувача від підписання договору оренди договір укладається між орендодавцем та переможцем електронного аукціону.

Договір оренди єдиного майнового комплексу підприємств, його відокремленого підрозділу державної або комунальної власності укладається між орендодавцем та переможцем електронного аукціону.

Акт приймання-передачі підписується та оприлюднюється одночасно з укладенням договору оренди об`єкта оренди, крім випадків, передбачених пунктом 42 Порядку. У таких випадках акт приймання-передачі підписується протягом наступного робочого дня з дати отримання відповідного дозволу Антимонопольного комітету на концентрацію.

Зазначений строк закінчується о 18 годині останнього дня строку, встановленого для укладення та оприлюднення договору. Даний обов`язок виникає в орендодавця виключно за умови відсутності рішення про відміну (скасування) електронного аукціону.

Згідно з п. 74 Положення переможець електронного аукціону не вважається таким, що порушує вимоги цього пункту, якщо має місце будь-яка з таких обставин:

орендодавець не запросив переможця аукціону до підписання договору (акта приймання-передачі) у визначений ними час і місце або не забезпечив переможцю аукціону в інший спосіб можливість для підписання таких документів в установлений цим пунктом строк;

переможець аукціону сплатив авансовий внесок орендної плати, забезпечувальний депозит (та вартість невід`ємних поліпшень відповідно до пункту 80 цього Порядку у разі проведення електронного аукціону на продовження договору оренди), підписав і надіслав у строк, встановлений цим пунктом, на адресу орендодавця три примірники підписаного переможцем аукціону договору оренди, текст якого відповідає тексту оприлюдненого орендодавцем проекту договору, проте інші сторони договору не підписали договір в установлений строк.

Тобто, Порядком врегулюваний певний механізм укладення договору оренди, зокрема, до укладення договору позивачем має бути сплачено авансовий платіж.

Однак, матеріли справи не містять доказів сплати позивачем авансового платежу, як це передбачено Порядком.

У свою чергу, суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено визнання укладеними договорів про оренду державного та комунального майна (оприлюднених для проведення аукціону) поза межами процедури, визначеної Положенням.

А тому, враховуючи викладене вище, вимога позивача про визнання договору укладеним в редакції, наведеній позивачем у позовній заяві з огляду на вимоги Положення є передчасними, оскільки укладення договору за результатами аукціону належить до виключної компетенції відповідача 1 та не може вирішуватись в судовому порядку без врахування дотримання сторонами, зокрема, позивачем, передбаченої законодавством процедури.

З огляду на викладене вище, правові підстави для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Система аптек "Лінда-фарм" до Дніпропетровської обласної ради та Обласного комунального підприємства "Фармація" про визнання укладеним договору - відсутні, а, відтак, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у справі № 910/9669/23 повністю.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача покладаються на позивача у зв`язку з відмовою в позові.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 26.12.2023

Суддя Ю.В. Картавцева