ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"29" грудня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/5776/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінова С.В.., розглянувши матеріали

заяви: компанії Артіс Агро С.Р.О. (ARTIS AGRO S.R.O) (Італьська 2581/67, Віногради, Прага 2, Чеська Республіка, 12000) (Italska 2581/67, Vinohrady, Prague; The City of Prague; Postal Code: 12000)

за морською вимогою до відповідача: компанії Лаккі 19 Шипінг ЛТД (LUCKY 19 SHIPPING LTD) (дорога Аджельтаке, острів Аджельтаке, Маджуро, Республіка Маршаллові Острови MH 96960) (Trust Company Complex, Ajeltake Road, Ajeltake Island Majuro, Republic of the Marshall Islands MH 96960)

про арешт морського судна для забезпечення морської вимоги

в с т а н о в и в:

Компанія Артіс Агро С.Р.О. (ARTIS AGRO S.R.O) звернулась до Господарського суду Одеської області із заявою до компанії Лаккі 19 Шипінг ЛТД (LUCKY 19 SHIPPING LTD) про арешт морського судна M/V "SKYMOON KING" (IMO № 8607658).

Обґрунтовуючи заяву заявник зазначає, що має морську вимогу, яка виникла у зв`язку з невиконанням Лаккі 19 Шипінг ЛТД своїх зобов`язань за договором фрахтування судна на рейс від 18.09.2023 (далі - Чартерпартія) для перевезення 3000 метричних тон українських соєвих бобів з морського порту Ізмаїл Україна до морського порту Турції. Заявник стверджує, що на виконання даного договору ним було сплачено Лаккі 19 Шипінг ЛТД передплату в розмірі 25000 USD та оплачено видатковий рахунок на суму 10805,39 USD.

В свою чергу, Чартерпартія була укладена для виконання Контракту № 60676294 від 29.09.2023, з урахуванням змін від 09.10.2023, укладеного між Мірілліа Інтернесіонал С.Р.О. (продавець) та компанією BUNGE SA (покупець) щодо поставки приблизно 3000 метричних тон українських соєвих бобів на базисі поставки CIF з періодом відвантаження товару з 28 вересня по 28 жовтня 2023 року.

Між Артіс Агро С.Р.О. та Міріліа Інтернесіонал С.Р.О. було укладено Агентський договір від 29.09.2023, на виконання умов якого покупцю було сплачено 90000 USD Гарантованого депозиту, який не підлягає поверненню у зв`язку з невиконанням контракту Міріліа Інтернесіонал С.Р.О., та через нього заявником.

Артіс Агро С.Р.О. зауважує, що 27.11.2023 йому стало відомо, що відповідач пришвартувався в порту для завантаження товару іншими особами.

Заявник стверджує, що не дочекавшись інструкцій фрахтувальника по завантаженню судна, відповідач, як судновласник, безпідставно і без жодного повідомлення заявника уклав інший фрахт, незаконно відмовившись від Чартерпартії з Артіс Агро С.Р.О.

З огляду на викладене, заявник зауважує, що зірвано фрахтувальний контракт з його контрагентом на поставку товару, тому буде пред`явлено позов до Лаккі 19 Шипінг ЛТД. За розрахунком заявника розмір морської вимоги становить 125805,39 USD.

За наведеного заявник просить задовольнити його заяву та накласти арешт на судно M/V "SKYMOON KING" (ІМО № 8607658), зареєстрованим власником якого є компанія Лаккі 19 Шипінг ЛТД, місцезнаходження якої є Республіка Маршаллові Острови, яке знаходиться в акваторії ДП "Ізмаїльський морський торговельний порт", шляхом обмеження його пересування в акваторії порту та заборони виходу з акваторії ДП "Ізмаїльський морський торговельний порт"; ухвалу про арешт судна направити для негайного виконання до ДП "Ізмаїльський морський торговельний порт" та Ізмаїльській філії ДП "Адміністрація морських портів України", іншим органам державної влади для забезпечення ефективного арешту судна.

25.12.2023 до суду від відповідача надійшло заперечення на заяву про арешт судна.

Обґрунтовуючи заперечення Лаккі 19 Шипінг ЛТД зауважує, що порушення умов укладеного між сторонами договору фрахтування судна відбулось саме з вини Артіс Агро С.Р.О., оскільки останнім не було надано жодних інструкцій відносно причалювання у акваторії морського порту "Ізмаїл"; Артіс Агро С.Р.О. не надано належних доказів на право звернення до суду із даною заявою. Також, з огляду на те, що Чартер, за твердженням відповідача, було порушено саме заявником, відповідач наголошує на необхідності застосування зустрічного забезпечення, оскільки дані відносини є спірними та такими, у яких обидві сторони заявляють про втрати.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступних висновків.

За приписами ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно п.9 ч.1 ст.137 ГПК України, позов забезпечується арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги.

За умовами ст.138 ГПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Заява про арешт морського судна подається за місцезнаходженням порту реєстрації судна або за місцезнаходженням морського порту, в якому судно знаходиться або до якого прямує, незалежно від того, чи має такий суд юрисдикцію щодо розгляду по суті справи щодо морської вимоги, яка є підставою для арешту.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

За змістом статей 365, 366 Господарського процесуального кодексу України, іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Положеннями ч.3 ст.139 ГПК України визначено, що заява про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна подається в письмовій формі і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичної особи) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичної особи), що є відповідальною за морською вимогою, її місцезнаходження (для юридичної особи) або місце проживання чи перебування (для фізичної особи), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичної особи) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) розмір та суть морської вимоги, що є підставою для арешту судна;

4) найменування судна, щодо якого подається заява про арешт, інші відомості про судно, якщо вони відомі заявнику.

Порядок накладення арешту на морські судна врегульовано Міжнародною конвенцією з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна (Конвенція) від 10.05.1952, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 3702-VI від 07.09.2011 та яка набула чинності для України 16.05.2012, а також главою 4 Кодексу торговельного мореплавства України Арешт суден.

Так, Конвенцією визначено, що:

Морська вимога означає вимогу, що виникає на підставі одного чи більше із зазначених нижче пунктів: договору, що стосується перевезення вантажів будь-яким судном за договором про фрахтування або інакше (п.п. Е п. 1 ст. 1);

Арешт означає затримання судна за ухвалою суду для забезпечення морської вимоги, але не включає конфіскацію судна на виконання судового рішення (п. 2 ст. 1);

Судно, яке ходить під прапором однієї з Договірних Держав, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав лише стосовно морської вимоги й жодної іншої, але ніщо в цій Конвенції не може розглядатися як розширення чи обмеження прав і повноважень, якими наділені уряди чи їхні установи, органи державної влади чи портова або докова влада згідно з їхніми чинними внутрішніми законами або правилами щодо арешту, затримання або іншого способу перешкоджання відходу суден, які перебувають у межах їхньої юрисдикції (ст. 2);

З урахуванням положень пункту 4 цієї статті й статті 10, позивач може накласти арешт або на конкретне судно, щодо якого виникла морська вимога, або на будь-яке інше судно, власником якого є особа, яка була в момент виникнення морської вимоги власником конкретного судна, навіть якщо заарештоване судно готове до відплиття, але жодне судно, за винятком окремого судна, щодо якого виникла морська вимога, не може бути заарештоване стосовно будь-якої з морських вимог, перелічених у підпунктах "о", "р" або "q" пункту 1 статті 1 (п. 1 ст. 3);

Судно, що ходить під прапором Держави, яка не є Договірною Державою Конвенції, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав щодо будь-якої з морських вимог, що перераховані у статті 1, чи будь-якої іншої вимоги, щодо якої закон цієї Договірної Держави дозволяє арешт (п. 2 ст. 8);

Згідно зі ст. 41 Кодексу торговельного мореплавства України (КТМ), судно може бути арештоване чи звільнене з-під арешту тільки за рішенням суду, господарського суду або голови Морської арбітражної комісії. При цьому, арешт судна означає будь-яке затримання судна або обмеження його пересування, що здійснюється для забезпечення морських вимог під час перебування судна в морських портах України.

Відповідно до пункту 14 статті 42 КТМ, судно може бути арештоване тільки на морські вимоги. Морська вимога це вимога, що виникає з права власності та інших майнових прав на судно, будівництво судна, управління, експлуатацію або комерційне використання судна, заставу судна чи здійснення заходів, пов`язаних з рятуванням судна, а саме вимога у зв`язку з будівництвом, ремонтом, перебудовою або переобладнанням судна.

Частиною другою статті 43 КТМ визначено, що будь-яке судно або судна можуть бути арештовані, якщо на момент початку процедури, пов`язаної з арештом судна або суден, вони перебувають у власності особи, яка несе відповідальність за морською вимогою і яка на час виникнення вимоги була власником судна, стосовно якого морська вимога виникла, або фрахтувальником такого судна за бербоут-чартером, тайм-чартером або рейсовим чартером.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Докази, які подаються до господарського суду, підлягають оцінці відповідно до статті 86 ГПК України, за якою суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Заперечуючи проти задоволення заяви про арешт морського судна відповідач компанія Лаккі 19 Шипінг ЛТД зауважив, що пункт 4 Чартеру встановлює, що фрахтувальником судна є компанія PRIME TRADING LLC або їх LEGAL NOMENEE - Artis Agro.

У відповідності до концепції legal nominee встановлюється, що це п.1) фізична або юридична особа, яку просять або номінують діяти від імені іншої особи, наприклад, агента або довіреної особи; 2) потенційний правонаступник чужих прав за договором.

Таким чином, за твердженням відповідача, Artis Agro може бути належним Заявником в даній справі у випадку надання підтверджуючих доказів того, що компанія PRIME TRADING LLC надала таку номінацію (довіреність) на вчинення певних дій щодо договору чартеру.

Так, в якості доказів укладеного між сторонами договору фрахтування судна заявником подано до суду копію тексту договору фрахтування від 18.09.2023 з нотаріально посвідченим перекладом.

Дослідивши текст означеного договору, суд зауважує наступне.

В англомовному варіанті тексту договору в розділі 4. CHARTERERS/PLACE OF BUSINESS визначено компанію PRIME TRADING LLC.

В свою чергу, в перекладі на українську мову розділ 4 договору викладено наступним чином: ФРАХТУВАЛЬНИКИ/МІСЦЕ ЗДІЙСНЕННЯ ДІЯЛЬНОСТІ - компанія ARTIS AGRO S.R.O., при цьому компанія PRIME TRADING LLC у вказаному перекладі не зазначається.

Дані обставини вказують на явну невідповідність здійсненого перекладу оригіналу документу.

Крім того, в порівнянні з примірником договору, викладеним на англійській мові, переклад на українську мову здійснено не в повному обсязі, оскільки відсутній переклад останньої сторінки договору.

У зв`язку з означеним, суд не вбачає за можливе надати оцінку доводам відповідача, що компанія ARTIS AGRO не є належним заявником у зв`язку з відсутністю доказів відносно того, що компанія PRIME TRADING LLC надала останній номінацію (довіреність) на вчинення певних дій щодо договору чартеру та на звернення до Господарського суду Одеської області щодо захисту порушених прав компанії PRIME TRADING LLC.

Окремо суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Так, в обґрунтування заяви компанією Артіс Агро С.Р.О. подано до суду копії документів, викладених англійською мовою, разом з нотаріально засвідченим перекладом останніх на українську мову.

Відповідно до Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій" від 31.05.2002 року № 04-5/608, господарський суд приймає як докази офіційні документи, що походять з інших держав, за умови їх легалізації дипломатичними або консульськими службами України. Господарський суд приймає документи, складені мовами іноземних держав, за умови супроводження їх нотаріально засвідченим перекладом на українську або російську мову з урахуванням вимог норм законодавства.

Порядок засвідчення вірності перекладу документа нотаріусом врегульовано статтею 79 Закону України "Про нотаріат" та главою 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Так, відповідно до глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус засвідчує вірність перекладу документа за усним зверненням заінтересованої особи, а також за клопотанням заінтересованої особи при вчиненні іншої нотаріальної дії. Нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови, з яких або на які перекладається документ.

Якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Перекладач разом з документом, що встановлює його особу, повинен надати документ, який підтверджує його кваліфікацію.

Якщо при вчиненні нотаріальної дії (посвідчення правочину, засвідчення вірності копії тощо) одночасно вчинюється й переклад на іншу мову, то переклад вміщується поруч з текстом документа на одній сторінці, розділеній вертикальною рискою таким чином, щоб оригінальний текст розташовувався з лівого боку, а переклад - з правого.

Переклад має бути зроблений з усього тексту документа, що перекладається, і закінчуватися підписами.

Під текстами оригіналу та перекладу вміщується підпис перекладача у разі здійснення перекладу перекладачем.

Посвідчувальний напис викладається під текстами документа і перекладу з нього.

Переклад, розміщений на окремому від оригіналу чи копії аркуші, прикріплюється до нього, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса і його печаткою.

Водночас, з доданих до матеріалів заяви перекладів документів вбачається, що останні вчинені на окремих аркушах; як зазначено вище, окремі документи не містять перекладу тексту оригіналу у повному обсязі; підпис перекладача та посвідчувальний напис на всіх перекладах розміщені не під текстами документа та перекладу з нього, а на окремих аркушах.

Таким чином, додані позивачем до заяви переклади документів з англійської мови на українську не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів.

За наведених обставин, враховуючи відсутність в матеріалах належних доказів укладенням між сторонами Чартерпартії з урахуванням подання компанією Артіс Агро С.Р.О. перекладів документів, які не відповідають вимогам глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, з огляду на невідповідність здійсненого перекладу доданих до заяви документів їх оригіналу, та не в повному обсязі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про арешт морського судна M/V "SKYMOON KING" (IMO № 8607658) для забезпечення морської вимоги (вх. ГСОО №4-86/23 від 28.12.2023).

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 76, 79, 86, 136, 137, 138, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви компанії Артіс Агро С.Р.О. (ARTIS AGRO S.R.O) про арешт морського судна M/V "SKYMOON KING" (IMO № 8607658) для забезпечення морської вимоги (вх. ГСОО №4-86/23 від 28.12.2023) відмовити.

Суддя С.В. Літвінов