ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.12.2023 Справа № 200/9648/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ніколаєнка Романа Анатолійовича, розглянувши матеріали адміністративної справи № 200/9648/21

за позовною заявою позивача Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (, 69008, Запорізька область, місто Запоріжжя, Південне шосе, будинок 89, кабінет 12)

до відповідача-1 - Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (, м. Дніпро, проспект Олександра Поля, 57, 49600)

до відповідача-2 - Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (, м. Дніпро, вул. Челюскіна, буд. 1, 49000)

про стягнення заборгованості з бюджету із відшкодування податку на додану вартість за серпень 2014 року на загальну суму 5049117,04 грн

Без повідомлення та виклику учасників

УСТАНОВИВ:

02.08.2021 на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості з бюджету із відшкодування податку на додану вартість за серпень 2014 року на загальну суму 5049117,04 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2021 позов Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1, 87505) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (, м.Дніпро, проспект Олександра Поля, 57, 49600), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (, м. Дніпро, вул.Челюскіна, буд. 1, 49000) про стягнення заборгованості з бюджету із відшкодування податку на додану вартість за серпень 2014 року на загальну суму 5049117,04 грн, - задоволено. Вирішено:

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на користь Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за серпень 2014 року в розмірі 2 431 562,00 гривень та пеню нараховану на суму заборгованості в розмірі 2 617 555, 04 гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків відокремлений підрозділ Державної податкової служби України на користь Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь судовий збір у розмірі 11 350,00 гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (, м. Дніпро, вул. Челюскіна, буд. 1, 49000) на користь Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь судовий збір у розмірі 11 350,00 гривень.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 05.04.2023 апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задоволено частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2021 у справі №200/9648/21 за позовом Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості з бюджету із відшкодування податку на додану вартість та пені змінено.

Доповнено мотивувальну частину рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2021 у справі № 200/9648/21 висновками апеляційного суду щодо поновлення позивачу строку звернення до суду з позовною заявою.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16.08.2023 касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків відокремлений підрозділ Державної податкової служби України задоволено частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 05.04.2023 скасовано.

Справу №200/9648/21 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат Азовсталь» до Східного міжрегіонального управління ДПС, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості з бюджету із відшкодування податку на додану вартість та пені направлено на новий розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду у складі судді Загацької Т.В. від 01.09.2023 прийнято до провадження адміністративну справу №200/9648/21 та призначено розгляд справи спочатку за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження.

Ухвалою від 24.10.2023 Донецький окружний адміністративний суд закрив провадження у справі №200/9648/21 за позовом Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (, 69008, Запорізька область, місто Запоріжжя, Південне шосе, будинок 89, кабінет 12) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (, м.Дніпро, проспект Олександра Поля, 57, 49600), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (, м. Дніпро, вул. Челюскіна, буд. 1, 49000) про стягнення заборгованості з бюджету із відшкодування податку на додану вартість за серпень 2014 року на загальну суму 5049117,04 грн; матеріали адміністративної справи №200/9648/21 ухвалив надіслати для розгляду Господарському суду Запорізької області, в провадженні якого перебуває справа №908/2252/22 про банкрутство Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь.

Так, ухвалою від 21.12.2022 Господарський суд Запорізької області у складі суді Ніколаєнка Р.А. відкрив провадження у справі № 908/2252/22 про банкрутство боржника Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (), ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів, ввів процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначив арбітражного керуючого Бугулян Олену Анатоліївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1956 від 19.10.2020).

26.12.2023 адміністративна справа № 200/9648/21 із супровідним листом Донецького окружного адміністративного суду від 13.12.2023 за №200/9648/21 надійшла до Господарського суду Запорізької області.

За результатами автоматизованого розподілу, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.12.2023 розгляд справи № 200/9648/21 визначено судді Ніколаєнку Р.А., в провадженні якого перебуває справа № 908/2252/22 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь».

Проте суд дійшов висновку, що адміністративний позов Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості з бюджету із відшкодування податку на додану вартість за серпень 2014 року на загальну суму 5049117,04 грн не підлягає розгляду в межах справи про банкрутство Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, зважаючи на таке.

Статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства унормований порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник та визначено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина 1). Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника (абзац 1 частини 2).

Разом з тим, за приписом пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Як слідує з мотивувальної частини ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 24.10.2023 у справі № 200/9648/21, суд, передаючи матеріали цієї адміністративної справи для розгляду Господарським судом Запорізької області в межах справи про банкрутство, виходив з того, що:

«…вимога особи, щодо якої порушено справу про банкрутство, про стягнення заборгованості з бюджету із відшкодування податку на додану як майновий спір боржника, підлягає розгляду в межах провадження у справі про банкрутство з визначенням юрисдикційності розгляду такого спору господарському суду.

Велика Палата Верховного Суду, визначаючи юрисдикційність спорів з майновими вимогами боржника та до боржника, щодо якого здійснюється процедура банкрутства, уже неодноразово зазначала про необхідність розгляду спорів між боржником та іншими суб`єктами (як органами, наділеними владними повноваженнями, так і суб`єктами приватно-правових відносин) щодо майна боржника в межах процедури банкрутства. Такі висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі №904/1693/19, від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц, від 18 лютого 2020 року у справі № 918/335/17, від 15 травня 2019 року у справі № 289/2217/17, а також у постановах Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 921/557/15-г/10, від 06 лютого 2020 року у справі № 910/1116/18, від 12 січня 2021 року у справі № 334/5073/19.

Беручи до уваги, що на час відкриття провадження у справі позов підлягав розгляду у порядку адміністративного судочинства, однак на час вирішення питання про подальший розгляд адміністративної справи Великою Палатою Верховного Суду сформовано правову позицію, з огляду на яку справу належить розглядати в межах провадження у справі про банкрутство, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі та передачі матеріалів справи №200/9648/21 на розгляд до Господарського суду Запорізької області для розгляду спору по суті в межах справи про банкрутство № 908/2252/22 на виконання вимог частини третьої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства.».

Водночас констатується, що Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків про розгляд у межах провадження у справі про банкрутство спорів за участі податкових органів та боржника - суб`єкта процедури банкрутства щодо визначення розміру податкового боргу як таких, що є майновими вимогами до боржника, про що ухвалила постанову від 13.04.2023 у справі № 320/12137/20, у якій зокрема викладені наступні мотивування:

« 60. Спір у цій справі виник через несвоєчасне відшкодування суб`єктом владних повноважень бюджетної заборгованості з ПДВ за лютий 2014 року, внаслідок чого позивач звернувся до суду адміністративної юрисдикції з позовними вимогами про стягнення з контролюючого органу пені відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України та інфляційних втрат і 3 відсотків річних на підставі статті 625 ЦК України.

61. Стверджуючи про непідсудність спору в цій справі адміністративному суду, відповідач у доводах касаційної скарги послався на висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 905/2030/19, від якого пропонує відступити Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, про те, що з прийняттям КУзПБ законодавець змінив правила визначення юрисдикції таких спорів, сконцентрувавши розгляд усіх майнових та ряду немайнових вимог у межах однієї судової процедури банкрутства в судах господарської юрисдикції задля повного та комплексного вирішення усіх правових проблем неплатоспроможної особи (як фізичної, так і юридичної), яка може бути визнана банкрутом (ліквідована) за наслідком такої процедури, що матиме наслідком закриття (припинення) провадження з розгляду спорів у всіх інших юрисдикційних органах з вимогами до неї.

62. При цьому Велика Палата Верховного Суду в указаній постанові у справі № 905/2030/19 зазначила, що КУзПБ та ГПК України є нормативними актами рівної юридичної сили (кодексами). Отже, у випадку колізії норм між статтею 7 КУзПБ та статтею 20 ГПК України повинні застосовуватися ті процесуальні норми, які прийняті пізніше. Відтак у правовідносинах щодо визначення розміру податкових зобов`язань боржника у справі про банкрутство шляхом оскарження рішення податкового органу переважному застосуванню з 21 жовтня 2019 року підлягають норми статті 7 КУзПБ.

63. Велика Палата Верховного Суду послалася також на те, що з прийняттям КУзПБ законодавець відніс до юрисдикції господарського суду у справі про банкрутство як розгляд спорів боржника з конкурсними кредиторами, так і розгляд його спорів з поточними кредиторами (частина друга статті 7, абзац третій частини восьмої статті 45 КУзПБ), на відміну від попереднього регулювання Законом № 2343-XII та іншими процесуальними кодексами України.

64. За висновками Великої Палати Верховного Суду, з огляду на обставини здійснення щодо позивача платника податків провадження у справі про банкрутство підвідомчість спору, який виник після 21 жовтня 2019 року, слід визначати із застосуванням норм статті 7 КУзПБ як закону, що прийнятий пізніше, та якими розгляд такого спору віднесено до юрисдикції господарського суду, який здійснює провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Геркулес».

65. Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від указаних висновків з таких міркувань.

66. Згідно із частиною першою статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується, зокрема, за принципом спеціалізації і визначається законом.

67. Метою запровадження цього засадничого принципу є більш глибокий і фаховий розгляд найбільш складних справ суддями, що мають відповідний досвід.

68. Спеціалізація є основним критерієм розподілу юрисдикцій і, власне, причиною створення судів різних юрисдикцій, бо нівелювання юрисдикційних критеріїв (у тому числі їх «змішування» в залежності від обставин конкретної справи, майнового стану особи, мети чи стадії її звернення до суду) призводить до розгляду однакових за своєю юридичною природою спорів різними судами, плутанини у визначенні належного суду, і, зрештою, порушення принципів верховенства права і правової визначеності, що є прямим порушенням означеної вище норми Конституції України.

69. Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

70. Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

71. Головним критерієм розмежування адміністративної та господарської судових юрисдикцій є предмет спору та зміст спірних правовідносин.

72. При вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.».

Крім того, Велика Палата Верховного Суду виснувала:

« 95. Правила визначення юрисдикції визначає насамперед процесуальний кодекс (ГПК України, КАС України), а не кодекс з консолідованими нормами матеріального права, яким є КУзПБ.

96. Водночас у пункті 8 частини першої статті 20 ГПК України йдеться про звернення до суду з «майновими вимогами до боржника», а у статті 7 КУзПБ про «всі майнові спори, стороною в яких є боржник».

97. При цьому спеціальними нормами, що визначають юрисдикцію господарських судів, є приписи саме частини першої статті 20 ГПК України, пунктом 8 якої прямо передбачено, що не відносяться до юрисдикції господарських судів спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до ПК України, а також спори про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених ПК України.

98. Ураховуючи сутність і правову природу спірних правовідносин, приписи процесуального закону мають превалюючу дію при розв`язанні колізій щодо обрання належної судової юрисдикції.».

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову від 01.11.2023 у справі № 908/129/22(908/1333/22), яка (справа) була передана на її розгляд разом з касаційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.07.2023 у цій справі, оскільки колегія суддів КГС ВС вважала за необхідне відступити від висновків про застосування статей 1, 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства у взаємозв`язку з пунктом 8 частини першої статті 20 ГПК України та статтями 2, 4, 5, 19 Кодексу адміністративного судочинства України, викладених у пунктах 94 - 98 постанови ВП ВС від 13.04.2023 у справі № 320/12137/20.

Проблемним питанням у справі №908/129/22(908/1333/22) стало визначення юрисдикції податкових спорів, стороною в яких є платник податків щодо якого порушено справу про банкрутство, у межах справ про банкрутство.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 01.11.2023 у справі № 908/129/22(908/1333/22) (далі Постанова) вказала про відсутність підстав для відступу від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 13.04.2023 у справі № 320/12137/20.

Натомість, додатково підкріпила, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тобто якщо спір виник у сфері публічно-правових відносин, це виключає розгляд справи в порядку господарського судочинства (п.61 Постанови).

Особливості порядку та процедури розгляду справ про банкрутство в межах господарської юрисдикції, визначеної ГПК України, регламентуються КУзПБ. При цьому КУзПБ не можна розглядати з точки зору розширення господарської юрисдикції на певні категорії спорів, щодо яких встановлено виняток пунктом 8 частини першої статті 20 ГПК України, що розглядаються у межах справ про банкрутство, оскільки саме ГПК України визначається юрисдикція господарських справ, КУзПБ встановлюється не юрисдикція справ, а особливості порядку та процедури розгляду лише певної категорії спорів у межах господарської юрисдикції, визначеної статтею 20 ГПК України (п.70 Постанови).

Зазначення у статті 7 КУзПБ «всі майнові спори» є широким поняттям та жодним чином не свідчить, що цей Кодекс розширює господарську юрисдикцію за межі юрисдикції, визначеної ГПК України (п.79 Постанови).

Відсутність у КУзПБ застереження про невиключення з розгляду в межах процедури банкрутства спорів з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, що виникають з податкових правовідносин, не визначає їх підсудність господарським судам, оскільки такі застереження містяться в пункті 8 частини першої статті 20 ГПК України, яка визначає юрисдикцію господарських судів, у тому числі щодо справ про банкрутство (п.80 Постанови).

Отже, юрисдикцію судів щодо розгляду тих чи інших спорів встановлюють лише процесуальні кодекси (ГПК України, КАС України, ЦПК України). Тобто зі змісту статті 7 КУзПБ слід дійти висновку, що така не встановлює особливостей, за яких адміністративні спори, що виникають з податкових відносин, віднесено до юрисдикції господарських судів у межах процедури банкрутства (п.81 Постанови).

З огляду на викладене та спираючись на актуальні правові висновки Великої Палати Верховного Суду, які наразі підлягають застосуванню на відміну від тих, які застосовані в ухвалі Донецького окружного адміністративного суду від 24.10.2023 у справі № 200/9648/21, суд вважає за необхідне направити адміністративну справу № 200/9648/21 до Донецького окружного адміністративного суду, оскільки розгляд справи за заявленим адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, не зважаючи на здійснення відносно останнього провадження у справі про банкрутство, відноситься виключно до юрисдикції адміністративного суду.

При цьому матеріали справи підлягають надсиланню не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження даної ухвали, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення скарги без задоволення.

Керуючись ст.3, 12, 20, ст.232-235 Господарського процесуального кодексу України, ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

У Х В А Л И В :

Матеріали адміністративної справи № 200/9648/21 направити до Донецького окружного адміністративного суду.

Розгляд справи № 200/9648/21 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь відноситься виключно до юрисдикції адміністративного суду.

Копії ухвали направити сторонам, розпоряднику майна ПрАТ МК Азовсталь арбітражному керуючому Бугулян О.А. до кабінетів Електронного суду / на повідомлені адреси електронної пошти з КЕП судді.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, визначеними ст. 254-259 ГПК України.

Ухвалу складено та підписано 28.12.2023.

Суддя Р.А.Ніколаєнко