ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

25 грудня 2023 року м. ХарківСправа № 922/2241/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВАФОНД", м. Харків (вх. №35172/23 від 21.12.2023) про вжиття заходів забезпечення позову по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВАФОНД", м. Харків
до Товариство з обмеженою відповідальністю «СХІД-ДЕВЕЛОПМЕНТ», м. Харків
про визнання права власності
за участю представників:

позивача - Віталій ГОЧ (виписка)

відповідача - Наталя МАЛИХІНА (адвокат)

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "АКВАФОНД" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ "ВТК "ОБРІЙ", в якій просить суд визнати за позивачем право власності на частину в житловому будинку за адресою: вул. Ляпунова, 9-г у м. Харкові, яка складається з приміщень 1-го поверху: №5 площею 4,7 кв. м, №6 площею 13,4 кв. м, №7 площею 10,8 кв. м, №8 площею 64,9 кв. м; 2-го поверху: частина приміщення №15 площею 115,6 кв. м, №16 площею 2,0 кв. м, №17 площею 4,4 кв. м, які є нежитловими приміщеннями 1-го поверху №1 площею 69,4 кв. м, №2 площею 27,0 кв. м, №3 площею 46,0 кв. м; 2-го поверх №1а в літ. "Б-2" площею 122,0 кв. м, зареєстрованими за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Новгородська, 44-А.

Відповідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2023, який здійснено у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 , для розгляду справи № 922/2241/21 призначено суддю Шарко Л.В.

25.10.2023 матеріали справи №922/2241/21 повернено до суду з висновком експерта.

Ухвалою від 02.11.2023 провадження у справі № 922/2241/21 поновлено, призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

На підставі ухвали суду від 29.11.2023 замінено неналежного відповідача (Товариство з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧО-ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ОБРІЙ") на належного відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю СХІД-ДЕВЕЛОПМЕНТ (Код , 61160, Харківська область, місто Харків, проспект Науки, будинок 36). Продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів по 13.01.2024.

21.12.2023 від позивача надійшло клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок літ. А-1, що знаходиться за адресою по вул. Ляпунова, 9-г, в м. Харків та земельної ділянки кадастровий номер :07:018:0041, шляхом заборони будь- яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад. Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, у тому числі, але не обмежуючись: державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (в т.ч. до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек) записи про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації права власності та інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо об`єкту нерухомого майна, надання права користування, накладення заборон, передання в заставу (іпотеку), інших речових прав.

Представник позивача в засіданні 25.12.2023 підтримав клопотання про вжиття заходів забезпечення позову в повному обсязі.

Представник відповідача в засіданні 25.12.2023 заперечував проти клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову в повному обсязі.

Суд, дослідивши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, дійшов висновку про те, що вона не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положення зазначеної норми пов`язують з вирішенням питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 ГПК України, яке (забезпечення) застосовується як гарантію задоволення вимог позивача.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 17.09.2020 у справі №910/72/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21, від 26.09.2022 у справі №911/3208/21).

Відповідно до частин першої, четвертої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову позивач вказує, що згідно інформаційної довідки із ДРРПНМ 359296073 від 20.12.2023 року (надалі - Довідка ДРРПНМ) власником житлового будинку, літ. А-1 по вул. Ляпунова, 9-г, в м. Харків є: ТОВ «СХІД-ДЕВЕЛОПМЕНТ» (Код , 61160, Харківська область, місто Харків, проспект Науки, будинок 36).

Згідно Довідки ДРРПНМ позивачу стало відомо, що іпотекодержателем житлового будинку, літ. А-1 по вул. Ляпунова, 9-г, в м. Харків, згідно договору іпотеки 2130 від 19.06.2020 та земельної ділянки кадастровий номер :07:018:0041 є: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Таким чином, на переконання позивача, приймаючи до уваги очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам та інтересам укладеними договорами іпотеки, шляхом можливого вибуття даного майна, вважає за необхідне накладання арешту на житловий будинок, що знаходиться за адресою по вул. Ляпунова, 9-г, в м. Харків та земельної ділянки кадастровий номер :07:018:0041.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому судових рішень і задоволених вимог позивача.

Водночас забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування положень статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення балансу між інтересами сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків від заборони відповідачеві здійснювати певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

При цьому обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на позивача та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

За твердженнями позивача, враховуючи, що метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову, позивач вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок літ. А-1, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_2 та земельної ділянки кадастровий номер :07:018:0041.

З урахуванням вимог, передбачених статтями 73, 74, 76 ГПК України, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.01.2022 у справі №902/852/21.

У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову (постанова Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №922/2163/17).

Відповідно до статті 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже заявник зобов`язаний надати достатні докази, що підтверджують наявність обставин, що є підставою для обґрунтованого припущення, що в разі невжиття заходів до забезпечення позову можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. Наразі це докази, що дають підстави для висновку про те, що, ОСОБА_2 , має наміри здійснити відчуження майна, на яке позивач просить накласти арешт.

Проте, цей тягар доказування заявником не витриманий. Заявник не надав достатніх належних та допустимих доказів існування зазначених вище обставин.

Так, позивачем не надано жодних доказів вчинення ОСОБА_2 дій, які спеціально чи фактично спрямовані на відчуження майна (економічно необґрунтоване відчуження активів, прийняття невиправданих обтяжень, укладення фіктивних чи удаваних правочинів, тощо). За відсутності відповідних доказів суд позбавлений можливості зробити хоча б скільки-небудь обґрунтоване припущення про існування фактичних обставин, котрі можуть істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення прав позивача.

Фактично подане позивачем клопотання ґрунтується на припущеннях щодо вірогідності можливого відчуження (або в інший спосіб) майна.

Проте, самі лише не підтверджені доказами твердження заявника про абстрактну вірогідність вчинення ОСОБА_2 тих чи інших дій не є достатньою підставою для необхідного в розумінні частини другої статті 136 ГПК України обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Необґрунтоване припущення не може бути покладене в основу рішення суду. Така правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом у постанові від 13.01.2020 у справі №922/2163/17.

Також, суд вказує про те, що, подаючи до суду клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, позивач керується положення статей 33 (Одноособовий або колегіальний розгляд), 65 (Судовий розпорядник), 66 (Свідок), 67 (Особи, які не можуть бути допитані як свідки) Господарського процесуального кодексу України якими регламентовані положення, що не мають відношення до забезпечення позову.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що передбачені частиною другою статті 136 ГПК України законні підстави для вжиття заходів забезпечення позову наразі не були достатньо обґрунтованими, а тому клопотання про забезпечення позову в даному випадку задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 15, 136, 137, 234, 254, 255, п. п. 9 п. 1 розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивача (вх. №35172/23 від 21.12.2023) про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Оскарження здійснюється в порядку визначеному ст. ст. 254-255 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.. 235 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 26.12.2023.

Суддя Л.В. Шарко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.