11 грудня 2023 рокуСправа № 921/384/22(921/320/23)
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Хоми С.О.
за участі секретаря судового засідання: Кульчицька Д.О.
Розглянувши: Заяву № без номера від 29.11.2023 (вх. №9693 від 30.11.2023) представника позивача адвоката Поляк Марії Володимирівни
про: ухвалення додаткового рішення
у справі № 921/384/22(921/320/23)
за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
відповідач-1: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ,
відповідач-2: ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ,
про: визнання недійсним договору позики на суму 12 000 000 грн., укладений 10.11.2021 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
в межах справи №921/384/22
про: відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства).
За участю представників, які були присутні до виходу суду в нарадчу кімнату:
-позивача: Поляк Марія Володимирівна, адвокат, ордер на надання правничої (правової) допомоги серія СЕ №1061131 від 25.04.2023 (в режимі відеоконференції);
-відповідача-1: не з`явився;
-відповідача-2: не з`явився.
Суть справи.
В провадженні Господарського суду Тернопільської області знаходилася справа № 921/384/22(921/320/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики на суму 12 000 000 грн., укладений 10.11.2021 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
16.10.2023 було прийнято рішення (суддя Хома С.О.) яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики на суму 12 000 000 грн., укладений 10.11.2021 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задоволено.
30.11.2023 на електронну адресу суду від представника позивача надійшла Заява № без номера від 29.11.2023 (вх. №9693 від 30.11.2023) про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання розподілу судових витрат.
Ухвалою від 30.11.2023 судове засідання з розгляду Заяву № без номера від 29.11.2023 (вх.№9693 від 30.11.2023) представника позивача адвоката Поляк Марії Володимирівни про ухвалення додаткового рішення призначено на 11.12.2023 року на 12 год. 00 хв.
08.12.2023 від представника позивача адвоката Поляк Марії Володимирівни надійшло Клопотання № без номера від 20.10.2023 (вх. №9912 від 08.12.2023) про долучення доказів понесення витрат, в якому просить суд для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат долучити до матеріалів справи № 921/384/22 (921/320/23):
копію звіту (акту) про надані послуги у зв?язку із розглядом справи № 921/384/22 (921/320/23) від 19.10.2023 року, копії квитанцій до прибуткового касового ордера на суму 55 000 грн., копію договору № 65/21 від 24.03.2021р. про надання юридичної (правничої) допомоги. Ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання розподілу судових витрат.
11.12.2023 на електронну адресу суду від представника позивача адвоката Поляк Марії Володимирівни надійшла Заява № без номера від 09.12.2023 (вх. №9948 від 11.12.2023), в якій просить суд поновити пропущений строк для подання до суду доказів понесення витрат пов?язаних із розглядом даної справи) та прийняти до розгляду клопотання від 20.10.2023р. №6/н (про долучення доказів понесення витрат) по справі № 921/384/22 (921/320/23).
В судове засідання з`явився представник позивача ( в режимі відеконференції).
В судове засідання відповідачі, представники відповідачів не з`явилися.
Відповідачі повідомлялися про дату, час та місце судового засіднання належним чином.
Участь представників сторін в судовому засіданні, призначеному ухвалою від 30.11.2023 на 11.21.2023 на 12 год. 00 хв. обов`язковою не визнавалась.
З урахуванням наведеного, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачів.
Розглянувши Заяву №без номера від 09.12.2023 (вх. №9948 від 11.12.2023) представника позивача адвоката Поляк Марії Володимирівни, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з п.1 ч.3 ст.123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву; у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Так, частиною 1 ст. 119 ГПК України визначається, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Положеннями ст.119 ГПК України не передбачено конкретного переліку обставин, які відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.
У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, які наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.
Рішення у справі №921/384/22 (921/320/23) прийнято 16.10.2023. Отже, п`ятиденний строк на подання доказів понесення витрат на правову допомогу до 20.10.2023 (включно).

Клопотання № без номера від 20.10.2023 (вх. №9912 від 08.12.2023) представника позивача про долучення доказів понесення витрат канцелярією суду зареєстровано 08.12.2023 вх. №9912.

В своїй Заяві № без номера від 09.12.2023 (вх. №9948 від 11.12.2023) представник позивача зазначає, що 20 жовтня 2023 року, в межах вказаного строку до Господарського суду Тернопільської області шляхом направлення на офіційну електронну адресу суду, було направлене клопотання про долучення доказів понесення витрат по даній справі, у якому просив долучити до матеріалів справи докази понесення витрат.

Однак, згідно відповіді Господарського суду Тернопільської області № 01/373/2023 від 08.12.2023 р. на адвокатський запит №1888 від 05.12.2023р. повідомлено, що клопотання від 20.10.2023 № 6/н (про долучення доказів понесення витрат) по справі № 921/384/22 (921/320/23) не було роздруковане та не передане на реєстрацію. У зв?язку із чим, розпочато службове розслідування. Разом з тим зазначено, що клопотання від 20.10.2023р. №6/н (про долучення доказів понесення витрат) по справі №921/384/22(921/320/23) було зареєстровано

08.12.2023 за вх. №9912, у зв?язку з чим, просить суд поновити пропущений процесуальний

строк для подання доказів понесення витрат пов?язаних із даною справою.

Копія відповіді Господарського суду Тернопільської області № 01/373/2023 від 08.12.2023р. та копія адвокатського запиту №1888 від 05.12.2023р знаходиться в матеріалах справи).

На підставі викладеного, суд визнає поважними причини пропуску позивачем процесуального строку на подання доказів понесення судових витрат, а тому вважає за необхідне Заяву № без номера від 09.12.2023 (вх.№9948 від 11.12.2023) представника позивача адвоката Поляк Марії Володимирівни задовольнити та поновити пропущений строк для подання до суду доказів понесення витрат пов`язаних із розглядом даної справи, прийняти до розгляду клопотання від 20.10.2023 № без номера (про долучення доказів понесення витрат) по справі № 921/384/22(921/320/23).

Розглянувши Заяву №без номера від 29.11.2023 (вх. №9693 від 30.11.2023) представника позивача адвоката Поляк Марії Володимирівни про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами частини 3 статті 244 ГПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч.1 ст.124 ГПК України).

Згідно із попереднім розрахунком судових витрат, наведеним у позові, очікувані витрати позивача на правову допомогу становлять 29 480 грн.

Відповідно до ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 2 статті 126 ГПК України визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Зі змісту ч. 3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України випливає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч.1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав: копію звіту (акту) про надані послуги у зв?язку із розглядом справи №921/384/22 (921/320/23) від 19.10.2023, на суму 54 940 грн. за 20 год. 30хв. витраченого часу адвокатом, копії квитанцій до прибуткового касового ордера на загальну суму 55 000 грн., копію договору № 65/21 від 24.03.2021 про надання юридичної (правничої) допомоги.

Також у матеріалах справи наявний ордер на надання правничої (правової) допомоги серія СЕ №1061131 від 25.04.2023, адвоката Поляк Марії Володимирівни на представництво інтересів позивача.

Виходячи з аналізу положень ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (постанова Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №922/1163/18).

Щодо змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, то Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 вказала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Суд встановив, що 24.03.2021 Адвокатським об`єднанням «Поляк і Партнери» (надалі - АО) та Поповим Сергієм Олександровичем (надалі-Клієнт) було укладено договір про надання юридичної (правничої) допомоги. № 65/21 (надалі Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору клієнт доручає, а АО приймає на себе зобов`язання надавати юридичну (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, відповідно до вимог чинного законодавства.

Розділом 4 договору визначено гонорар та порядок здійснення розрахунків.

Відповідно до п.4.1. Договору винагорода за послуги, що надаються АО (далі - гонорар), визначається за згодою АО та Клієнта и межах 40 (сорока) відсотків розміру місячної мінімальної заробітної плати встановленої на 1 січня поточного року, за годину роботи особи, яка надавала правову допомогу, якщо інший порядок розрахунків не зазначений в дорученні (угоді) до даного договору.

Відповідно до п.4.2. Договору при визначенні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката або іншої особи, яка виконує доручення (угоду).

Відповідно до п.4.3. Договору підставою для виплати гонорару є звіт (акт надання послуг), який повинен містити інформацію про вид наданої послуги; час, витрачений на виконання: понесені фактичні витрати.

Відповідно до п.4.4. Договору клієнт оплачує гонорар в національній валюті України гривні шляхом перерахування відповідної суми на рахунок АО не пізніше 5-ти днів з моменту отримання ним звіту (акту надання послуг).

Відповідно до п.4.4. Договору клієнт вважається таким, що отримав звіт, якщо від був вручений йому особисто чи його уповноваженому представнику із проставленням підпису Клієнта на другому примірнику звіту: або якщо він був направлений Клієнту рекомендованим поштовим відправленням на поштову адресу, вказану Клієнтом у договорі; або якщо звіт був направлений Клієнту повідомленням в будь-який з меседжерів, прив?язаних до телефонного номеру, або електронною поштою, вказаних у розділі 10 даного договору.

Відповідно до п.4.6. Договору якщо протягом трьох днів з дня отримання ним звіту Клієнт не направить на адресу АО письмові заперечення щодо суми гонорару та/або обсягу часу, витраченого на виконання доручення (угоди), Клієнт вважається таким, що прийняв звіт (акт надання послуг) до оплати.

Відповідно до п.4.7. Договору внесена сума гонорару поверненню не підлягає.

На підтвердження факту понесення судових витрат на професійну правничу допомогу адвокат Поляк М.В. надала суду:

- копію квитанції до прибуткового касового ордера на суму 20 000 грн.;

- копію квитанції до прибуткового касового ордера на суму 20 000 грн.;

- копію квитанції до прибуткового касового ордера на суму 15 000 грн.;

- копію договору № 65/21 від 24.03.2021 про надання юридичної (правничої) допомоги.

-копію звіту (акту) про надані послуги у зв?язку із розглядом справи № 921/384/22 (921/320/23) від 19.10.2023 на суму 54 940 грн. за 20 год. 30хв. витраченого часу адвокатом, згідно з яким останньому було надано такі послуги:

*підготовка позовної заяви про визнання недійсним договору позики на суму 12 000 000 грн., укладений 10.11.2021 року між Шкляр Любов Михайлівною та Слободян Наталією Дмитрівною, кількість витраченого часу 7:00 год.;

*підготовка клопотання про витребування доказів судом та призначення технічної експертизи документа, кількість витраченого часу 3:00 год.;

*підготовка клопотання про витребування доказів судом, кількість витраченого часу 3:00 год.;

*підготовка та участь в судовому засіданні, кількість витраченого часу 0:30 год.;

*підготовка та участь в судовому засіданні, кількість витраченого часу 1:00 год.;

*підготовка та участь в судовому засіданні, кількість витраченого часу 1:00 год.;

*підготовка та участь в судовому засіданні, кількість витраченого часу 1:00 год.;

*підготовка клопотання про застосування заходів процесуального примусу, кількість витраченого часу 1:00 год.;

*підготовка та участь в судовому засіданні, кількість витраченого часу 1:30 год.;

*підготовка та участь в судовому засіданні, кількість витраченого часу 1:30 год.

В звіті (акті) про надані послуги визначено, що загальна вартість наданих послуг складає 54 940,00 грн.

Отже, представник позивача надав суду докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

Оцінивши подані позивачем докази, суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статті 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд зазначає, що у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

У відповідності до наведеної норми Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 Верховний Суд зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Від відповідачів жодних Заперечень на Заяву № без номера від 29.11.2023 (вх. №9693 від 30.11.2023) представника позивача адвоката Поляк Марії Володимирівни про ухвалення додаткового рішення до матеріалів справи не надходило.

Суд звертає увагу, що рішенням Господарського суду Тернопільської області від 16.10.2023 по справі № 921/384/22 (921/320/23) позовні вимоги були задоволені повністю.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, оскільки позовні вимоги у цій справі задоволені повністю, складність справи, то суд дійшов висновку про те, що Заява № без номера від 29.11.2023 (вх. №9693 від 30.11.2023) представника позивача адвоката Поляк Марії Володимирівни про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення та слід стягнути з відповідача з ОСОБА_2 на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 27 470,00 грн. та з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 27 470,00 грн.

Керуючись статтями 129, 221, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву № без номера від 09.12.2023 (вх.№9948 від 11.12.2023) представника позивача адвоката Поляк Марії Володимирівни задовольнити та поновити пропущений строк для подання до суду доказів понесення витрат пов`язаних із розглядом даної справи, прийняти до розгляду клопотання від 20.10.2023 № без номера (про долучення доказів понесення витрат) по справі № 921/384/22(921/320/23).

2.Заяву № без номера від 29.11.2023 (вх. №9693 від 30.11.2023) представника позивача адвоката Поляк Марії Володимирівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

3. Стягнути з ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 :

-27 470,00 грн. - судових витрат на професійну правничу допомогу.

4.Стягнути з ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 :

-27 470,00 грн. - судових витрат на професійну правничу допомогу.

5.Видати накази після набрання додатковим рішенням законної сили.

6.Копію додаткового рішення надіслати:

-представнику позивача Поляк Марії Володимирівні в Електронний кабінет підсистеми ЄСІТС "Електронний суд";

-представнику відповідача ОСОБА_2 , адвокату Півтораку Володимиру Михайловичу в Електронний кабінет підсистеми ЄСІТС "Електронний суд";

-Шкляр Любов Михайлівні, 48241, Тернопільська область, смт. Гусятин, вул. Цехова 37 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового рішення.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне додаткове рішення складено та підписано: 26 грудня 2023 року.

Суддя С.О. Хома