ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2023 р. Справа № 924/1139/23

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Музики М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу

за позовом фермерського господарства «Макс Агро», с. Вербка-Мурована Хмельницького району Хмельницької області

до товариства з обмеженою відповідальністю ВВТ Груп, м. Київ

про стягнення 4 257,01 грн. заборгованості,

представники сторін: не викликались;

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача 4 257,01 грн. заборгованості за договором поставки сільськогосподарської продукції №294-01/22С від 24.01.2022 року. Вимоги мотивує неналежним виконанням ТОВ "ВВТ Груп" своїх зобов`язань з своєчасної та повної оплати поставленого позивачем товару.

Ухвалою суду від 03.11.2023 року відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов до 21.11.2023 року.

Відповідач ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі отримав 04.11.2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Проте, відзиву на позов не надав, причин суду не повідомив; будь-яких клопотань від нього не надходило.

Згідно ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

В силу ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що сторонам, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 р. у справі Смірнова проти України). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи Федіна проти України від 02 вересня 2010 р., Смірнова проти України від 08 листопада 2005 р., Матіка проти Румунії від 02 листопада 2006 р., Літоселітіс проти Греції від 05 лютого 2004 р. та інші).

З огляду на обставини справи, належне повідомлення сторін про наявність судового спору та надання можливості забезпечити в повному обсязі право на захист, обов`язок дотримання принципу розумних строків вирішення спору, суд, керуючись з ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

24.01.2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю ВВТ Груп (покупець) та фермерським господарством Макс Агро (постачальник) укладено договір поставки сільськогосподарської продукції №294-01/22С (далі - договір), згідно з п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти і оплатити сільськогосподарську продукцію, а саме: соняшник (код товару згідно з УКТ ЗЕД) урожаю 2021 року (товар) в кількості, у строки і на умовах, передбачених у цьому договорі.

У п. 2.1, 2.2 договору сторони узгодили назву товару - соняшник (код ), кількість - 2 тонни (+/- 10%), загальну вартість товару - 39800,00 грн з ПДВ (+/- 10%).

Постачальник поставляє товар покупцеві в заліковій вазі на умовах поставки DAP відповідно до умов ІНКОТЕРМС 2020 - ТОВ "ВВТ Грейн" (адреса: 32101, Хмельницька область, Ярмолинецький район, смт Ярмолинці, вул. Гагаріна, 44/1), в подальшому "елеватор поставки", автомобільним транспортом. Базис поставки DAP використовується з урахуванням умов, визначених в цьому договорі (п. 3.1 договору).

Згідно з п. п. 3.2, 4.5 договору строк постачання товару - 13.02.2022 включно. Поставка товару партіями допускається.

Товар поставляється на елеватор поставки на ім`я покупця (п. 3.3 договору).

За умовами п. 3.4 договору постачальник несе всі ризики втрати (пошкодження) товару до моменту передачі його покупцеві в місці поставки, вказаному в п. 3.1 цього договору. Обов`язок постачальника по поставці товару вважається виконаним з моменту приймання товару елеватором поставки на ім`я покупця.

Датою поставки товару постачальником вважається фактична його передача покупцеві на елеваторі поставки в заліковій вазі та наданням покупцю видаткової накладної на товар. Під терміном "залікова вага" розуміється фізична вага товару, зменшена на розрахункову величину маси відхилень від показників якості по вмісту вологи та смітної домішки, які визначені в п. 6.1 договору (п. 3.5 договору).

У п. 3.6 договору зазначено, що приймання товару по кількості та якості здійснюється у заліковій вазі відповідно до чинного законодавства України.

Оплата в розмірі 86% вартості кожної партії товару здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 3 банківських днів з моменту надання видаткової накладної за умови виставлення рахунку та підписання даного договору (п. 4.1 договору).

Відповідно до п. 4.2 договору остаточний розрахунок за товар проводиться виходячи з фактично поставленої кількості товару, як визначено розділом 3 цього договору, на підставі отриманих від елеватору поставки реєстрів ТТН на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку, реєстрації податкової накладної в ЄРПН у відповідності до вимог чинного законодавства з наданням покупцю квитанції щодо її реєстрації, а також правильно заповнених товарно-транспортних накладних.

Пунктами 4.3, 4.4 договору передбачено, що у випадку порушення постачальником вимог відповідно п. 5.1 або п. 5.4 цього договору покупець має право притримати оплату товару у розмірі 10% від його загальної вартості до моменту усунення постачальником такого порушення, без застосування до покупця будь-яких штрафних санкцій.

Відповідно до п. 4.6 договору постачальник компенсує витрати покупця, пов`язані з наданням елеватором поставки послуг із сушіння, очищення, підробці та обліку товару, згідно рахунків покупця, протягом 3 банківських днів з дати виставлення рахунку. За домовленістю сторін, загальна вартість даних послуг може бути вирахувана покупцем при здійсненні оплати за поставлений товар та проведенні остаточних розрахунків між сторонами. Вартість послуг становить: очистка 1 т / % пониження засміченості 23, 00 грн з ПДВ; послуги з сушіння т / % - 150,00 грн з ПДВ.

За умовами п. 5.1 договору постачальник зобов`язується надати оригінал листа на фірмовому бланку підприємства, що товар, який поставляється по договору, є продукцією власного виробництва, постачальник має статус виробника сільськогосподарської продукції у 2022 році та є суб`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Згідно з п. 5.3 договору постачальник зобов`язується надати покупцю не пізніше дати постачання товару видаткові накладні.

Постачальник зобов`язується зареєструвати податкові накладні на товар в строки та в порядку, що передбачені діючим законодавством України (п. 5.4 договору).

У п. 11.1 договору зазначено, що він вступає в силу з моменту підписання і діє до повного виконання зобов`язань сторонами.

На виконання договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар - соняшник, на суму 30407,20 грн., про що свідчить підписана видаткова накладна від 26.01.2022 року №РН-0000005.

Позивачем виставлено відповідачу рахунок-фактуру від 28.01.2022 №СФ-0000005 на оплату соняшника на суму 30407,20 грн.

Відповідно до виписки за рахунками за 02.02.2022 відповідачем перераховано позивачу 26 150,90 грн. оплати за соняшник згідно з рахунком-фактурою від 28.01.2022 року №СФ-0000005.

Позивачем 03.02.2022 року зареєстровано в ДПС України податкову накладну №5 від 28.01.2022 року на загальну суму 30 407,20 грн.

Сторонами підписано акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2022 по 21.01.2022 за договором від 10.02.2022 №294-01/22С від 24.01.2022 року, згідно якого борг відповідача перед позивачем становить 4257,01 грн.

З вищевикладеного, у зв`язку з несплатою відповідачем залишку вартості поставленого товару, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Позиція суду.

Частиною 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України передбачено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями статей 11 Цивільного кодексу України та 174 Господарського кодексу України унормовано, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Стаття 627 ЦК України закріплює свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.01.2022 між відповідачем як покупцем та позивачем як постачальником укладено договір поставки сільськогосподарської продукції, за умовами якого позивач зобов`язався поставити, а відповідач прийняти і оплатити сільськогосподарську продукцію - соняшник, загальною вартістю 39800,00 грн +/- 10% з ПДВ (п. п. 1.1, 2.2 договору).

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

На виконання договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на суму 30 407,20 грн, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною від 28.01.2022 року №РН-000005.

Статтями 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України, ч. 7 ст. 193 ГК України).

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст. 692 ЦК України).

У п. п. 4.1, 4.2 договору сторони погодили строки оплати товару. Зокрема, оплата в розмірі 86% вартості кожної партії товару здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 3 банківських днів з моменту надання видаткової накладної за умови виставлення рахунку та підписання даного договору. Остаточний розрахунок за товар проводиться виходячи з фактично поставленої кількості товару, як визначено розділом 3 цього договору, на підставі отриманих від елеватору поставки реєстрів ТТН на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку, реєстрації податкової накладної в ЄРПН у відповідності до вимог чинного законодавства з наданням покупцю квитанції щодо її реєстрації, а також правильно заповнених товарно-транспортних накладних.

Відповідно до квитанції № 1, позивачем 03.02.2022 року зареєстровано податкову накладну на поставку товару відповідачу на суму 30407,20 грн.

Водночас, ТОВ "ВВТ Груп" лише частково сплачено за товар, чим створено заборгованість в розмірі 4257,01 грн.

Вказана заборгованість за договором підтверджена також відповідачем шляхом підписання акту звірки взаєморозрахунків.

Так, відповідно до правової позиції, наведеної у постановах Верховного Суду від 26.10.2018 у справі №922/4099/17, від 09.11.2018 у справі №911/3685/17, від 30.01.2019 у справі №905/2324/17, від 08.05.2019 у справі №910/9078/18, від 21.05.2019 у справі №904/6726/17, від 05.06.2019 у справі №905/1562/18, від 10.06.2019 у справі №911/935/18, від 11.06.2019 у справі №904/2394/18 та від 05.09.2019 у справі №910/14371/18, з урахуванням конкретних обставин справи до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, належати, зокрема підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій тощо.

З огляду на наведені обставини справи щодо поставки товару (у тому числі складення передбачених договором документів), його часткової оплати, підписання сторонами акту звірки взаємних розрахунків та відсутності будь-яких заперечень відповідача щодо обсягів, ціни та якості товару, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача 4257,01 грн заборгованості.

Відтак, позов фермерського господарства Макс Агро, с. Вербка-Мурована Хмельницького району Хмельницької області до товариства з обмеженою відповідальністю ВВТ Груп, м. Хмельницький про стягнення 4 257,01 грн. заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору у зв`язку з задоволенням позовних вимог покладаються на відповідача згідно зі ст. 129 ГПК України.

Позивач також просить суд стягнути 3 000,00 грн. витрат на правничу допомогу, на підтвердження чого ФГ "Макс Агро" надано 06.12.2023 року відповідні докази.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З приводу поданих 06.12.2023 року доказів судом враховується наступна правова позиція Верховного Суду. Так, Велика Палата Верховного Суду, ухвалюючи додаткове рішення щодо розподілу судових витрат за правилами ЦПК України у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, виходила з положень частини восьмої статті 141 ЦПК України та зазначила про те, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Питання щодо звернення із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу розглядалось також і колегією суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17, у якій суд зробив висновок про те, що заява про відшкодування судових витрат могла б бути предметом вирішення адміністративним судом під час ухвалення рішення у цій справі (так само і додаткового рішення), якби їх заявили в межах розгляду справи, але до того, як суд ухвалить рішення. Ухвалюючи додаткову постанову від 19 липня 2021 року у справі № 910/16803/19, Верховний Суд у складі суддів палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством Касаційного господарського суду при визначенні щодо ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій) виходив з того, що касаційне провадження у справі № 910/16803/19 здійснювалося в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, тому лише в цій частині до заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає застосуванню вимога частини восьмої статті 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Отже, Верховний Суд неодноразово викладав позицію про те, що судові витрати на професійну правову допомогу можуть бути відшкодовані після розгляду справи судом у разі подання відповідних доказів у строки, встановлені процесуальним законодавством. Згідно з висновком робочої групи з питань вивчення практики застосування процесуального законодавства судом касаційної інстанції Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 18 листопада 2021 року у зв`язку з тим, що у суді касаційної інстанції всі справи розглядаються без проведення судових дебатів, сторони мають подати докази, що підтверджують розмір понесених ними судових витрат до закінчення розгляду справи.

Відтак, з огляду на подання позивачем доказів понесення витрат на правову допомогу до ухвалення судового рішення, суд приймає надіслані 06.12.2023 року ФГ "Макс Агро" докази.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).

Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

При цьому, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн. позивачем надано копію договору про надання правової допомоги від 27.09.2023 р., укладеного між позивачем як Клієнтом та адвокатським бюро "Сергія Ахтимчука" (далі - договір про надання правової допомоги), згідно з п. 1.1 якого Бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу щодо, зокрема, надання Клієнту консультаційних та юридичних послуг щодо захисту інтересів останнього, у тому числі в господарських судах України усіх інстанцій, зокрема у господарських справах; представництва Клієнта з усіма правами, які надано законом, у тому числі позивачу, заявнику (в усіх видах судочинства, судах усіх інстанцій, передбачених Законом України "Про судоустрій та статус суддів"); складання процесуальних документів (клопотань, скарг, претензій, відповідей на запит, позовних заяв); надання інших правових (правничих) послуг.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 2.1 договору про надання правової допомоги).

За умовами п. 3.1 договору про надання правової допомоги за правову допомогу, передбачену п. 11. договору, Клієнт сплачує Бюро гонорар в розмірі та в порядку, встановленому додатками та додатковими угодами до цього договору.

Розмір гонорару, який Клієнт сплачує Бюро за надану правову допомогу, а також умови та порядок розрахунків визначаються сторонами в додатках до цього договору (п. 4.1 договору про надання правової допомоги).

Згідно з додатком від 27.09.2023 р. №1 до договору про надання правової допомоги останній визначає порядок оплати правової допомоги (гонорару) Бюро за надання правової допомоги, визначеної п. 1.1 договору про надання правової допомоги від 27.09.2023 (п. 1 додатку).

Вартість правової допомоги становить, зокрема: вивчення матеріалів, наданих Клієнтом, у тому числі судової справи - орієнтовна витрата часу 1-8 год, ставка гонорару за 1 годину роботи адвоката - 1000,00 грн; підготовка проекту позовної заяви та додатків до неї - орієнтовна витрата часу 3-15 год, ставка гонорару за 1 годину роботи адвоката - 1000,00 - 1200,00 грн; складання інших процесуальних документів, клопотань, заяв - орієнтовна витрата часу 1-9 год, ставка гонорару за 1 годину роботи адвоката - 1000,00 гривні. Остаточна вартість правової допомоги в межах зазначених показників визначається Бюро з врахуванням конкретної ситуації, характеру та складності роботи (п. 2 додатку).

Оплата правової допомоги здійснюється на підставі рахунку (рахунків), наданих Бюро на ім`я Клієнта, на підставі підписаного сторонами акту прийому-передачі наданої правової допомоги (п. 3 додатку).

Оплата правової допомоги Клієнтом здійснюється на банківський рахунок Бюро протягом 20 календарних днів з моменту отримання Клієнтом рахунку та підписання сторонами акту прийому-передачі наданої правової допомоги (п. 4 додатку).

Відповідно до акту прийому-передачі наданої правової допомоги від 05.12.2023 р. №3, складеного позивачем та адвокатським бюро "Сергія Ахтимчука", виконавець виконав та передав, а Клієнт прийняв надану правову допомогу щодо представництва інтересів Клієнта в Господарському суді Хмельницької області у справі №924/1139/23, зокрема: вивчення матеріалів, наданих Клієнтом, у тому числі судової справи - фактичні затрати часу 0,5 год, розмір гонорару за надані послуги - 500 грн; підготовка проекту позовної зави та додатків до неї - фактичні затрати часу 2 год, розмір гонорару за надані послуги - 2000,00 грн; підготовка заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу - фактичні затрати часу 0,5 год, розмір гонорару за надані послуги - 500,00 грн; всього 3000,00 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 р. у справі №922/1964/21 щодо оцінки інформації в акті приймання правничої допомоги зазначила, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Надання правничої допомоги позивачу у Господарському суді Хмельницької області підтверджується ордером серії ВХ №1056134 від 27.10.2023 адвоката Ахтимчука С.І., виданим адвокатським бюро "Сергія Ахтимчука" та матеріалами справи №924/1139/23.

Таким чином, позивач згідно з вимогами ст. ст. 74, 126 ГПК України довів надання йому послуг професійної правничої допомоги під час розгляду справи №924/1139/23 у Господарському суді Хмельницької області.

При розгляді заяви про стягнення витрат на надання професійної правничої допомоги суд враховує, що згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Жодних заперечень щодо розміру витрат позивача на правову допомогу адвоката відповідачем не надано.

В даному випадку суд приймає до уваги, що необхідність звернення позивача за правовою допомогою зумовлена неправомірними діями відповідача, тому покладення на останнього витрат на правову допомогу є обґрунтованим.

Водночас, враховуючи такі критерії як співмірність їх розміру зі складністю справи, пропорційність до предмета спору, з урахуванням ціни позову, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1 500,00 грн., що відповідає критерію розумності та справедливості в даному випадку.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

позов фермерського господарства Макс Агро, с. Вербка-Мурована Хмельницького району Хмельницької області до товариства з обмеженою відповідальністю ВВТ Груп, м. Хмельницький про стягнення 4 257,01 грн. заборгованості задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ВВТ Груп", м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 41 ЛІТ «А», офіс 310, (код 36716311) на користь фермерського господарства "Макс Агро", Хмельницька область, с. Вербка - Мурована (код 37852620) 4 257,01 грн. (чотири тисячі двісті п`ятдесят сім грн. 01 коп.) заборгованості, 2 147,20 грн (дві тисячі сто сорок сім гривень 20 коп.) витрат зі сплати судового збору, 1500,00 грн (одну тисячу п`ятсот гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.В. Музика

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/