ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2023 р. Справа № 911/1344/23

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Панченко К. О.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Мудрак В. М. (самопредставництво посадова інструкція № 03-23/31 від 26.01.2021 р. Головного спеціаліста юридичного відділу апарат Макарівської селищної ради та її виконавчого комітету, розпорядження № 362-к від 16.06.2021 р. про переведення на посаду Мудрака В. М.);

від відповідача: не з`явились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Макарівської селищної ради (08001, вул. Димитрія Ростовського, буд. 30, селище міського типу Макарів, Бучанський район, Київська область)

до Товариства з обмеженою відповідальністю Альтернатива-Р (03035, вул. Миколи Островського, буд. 58, м. Київ)

про стягнення заборгованості та розірвання договору оренди земельної ділянки

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Макарівська селищна рада звернулась в Господарський суд Київської області із позовом до ТОВ Альтернатива-Р про 1) стягнення 12 411, 91 грн основної заборгованості зі сплати орендної плати за земельну ділянку комунальної власності згідно з договором оренди земельної ділянки від 09.12.2005 р., посвідченим Дурицьким А. П., приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за № 13121; 2) розірвання договору оренди земельної ділянки від 09.12.2005 р., посвідченим Дурицьким А. П., приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за № 13121 у зв`язку з використання земельної ділянки не за цільовим призначенням та систематичною несплатою орендної плати.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо сплати орендної плати за орендовану земельну ділянку комунальної власності згідно з договором б/н від 09.12.2005 р. оренди земельної ділянки.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.06.2023 р. відкрито провадження у справі № 911/1344/23 за позовом Макарівської селищної ради до ТОВ Альтернатива-Р про стягнення заборгованості та розірвання договору оренди земельної ділянки, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і призначено її розгляд у підготовчому засіданні із викликом та за участю представників учасників справи на 21.06.2023 р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.06.2023 р. постановлено, що 21.06.2023 р. підготовче засідання не відбулось у зв`язку із відсутністю електричної енергії в приміщенні суду та як наслідок неможливості здійснення повного фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та призначено проведення підготовчого засідання суду на 13.07.2023 р.

13.07.2023 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 13.09.2023 р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.09.2023 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті із викликом та за участю представників учасників справи на 27.09.2023 р.

27.09.2023 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 11.10.2023 р.

11.10.2023 р. у судовому засіданні позивач надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

09.12.2005 р. між позивачем (надалі Орендодавець) та відповідачем (надалі Орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно з умовами п. 1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку площею 3, 000 гектари, яка розташована на території в межах села Калинівка Макарівської селищної ради Макарівського району Київської області (надалі Земельна ділянка). Опис меж: від А до Б землі селищної ради; від Б до В Божок Євдокія Яківна; від В до Г - землі селищної ради; від Г до Д Ліходкін А. В.; від Д до Е вулиця Київська; від Е до Ж землі селищної ради; від Ж до З землі селищної ради; від З до И ТОВ Альтернатива-Р; від И до К Брус А. В.; від К до А - ТОВ Альтернатива-Р (надалі Договір).

Згідно з п. 1.2. Договору Земельна ділянка, що є предметом цього договору, надається Орендарю для створення господарства під риборозведення та організації спортивного і любительського рибальства, і згідно Українського класифікатора цільового використання землі дані землі мають використовуватися як землі іншого призначення (код 3.4).

Відповідно до п. 1.3. нормативна грошова оцінка земельної ділянки у відповідності до витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель за № 5080, виданого 10 листопада 2005 року Макарівським районним відділом земельних ресурсів Київської області складає 34318 (тридцять чотири тисячі триста вісімнадцять) гривень 47 копійок.

У відповідності до звіту про експертну грошову оцінку землі, складеного 07 листопада 2005 року товариством з обмеженою відповідальністю Фірма КОРОГОД, складає 38230 (тридцять вісім тисяч двісті тридцять) гривень 08 копійок.

Згідно з п. 1.6. Договору Земельна ділянка передається в оренду по акту прийому-передачі, який оформлюється в строк не пізніше 7 (семи) днів з моменту набуття чинності даного договору.

Положеннями п. 2.2. Договору визначено, що Договір укладається на термін 49 (сорок дев`ять) років, починаючи з дати його державної реєстрації. По закінченні терміну договору Орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін. У цьому разі він повинен повідомити письмово Орендодавця про бажання щодо продовження дії договору на новий термін не пізніше, ніж за три місяці до його закінчення. При переході права власності на землю від Орендодавця до іншої особи договір оренди зберігає чинність для нового власника. При реорганізації Орендаря договір зберігає чинність. Орендар має переважне право на викуп орендованої земельної ділянки.

Згідно з п. 2.3. Договору орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 5 (п`ять) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладення договору складає 1715 (одна тисяча сімсот п`ятнадцять) гривень 93 копійок в рік (без урахування ПДВ), на поточний рахунок Орендодавця, який буде доведений додатково. Орендна плата за земельну ділянку сплачується Орендарем за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. У разі визнання договору оренди недійсним одержана Орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди земельної ділянки не повертається. Розмір орендної плати щорічно переглядається у випадку і з моменту: - зміни умов господарювання, передбачених договором; - підвищення цін, тарифів тощо, у тому числі внаслідок інфляційних процесів; - погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документально; - у разі невиконання Орендодавцем обов`язку повідомити Орендарю про права третіх осіб на орендовану земельну ділянку; - збільшення розмірів ставки земельного податку; - в інших випадках, передбачених законодавчими актами України. При сталих соціально-економічних і політичних умовах господарювання необхідність і умови коригування розмірів орендної плати сторонами розглядається один раз у 2 (два) роки. Про зміну розміру орендної плати сторонами складається додаткова угода сторін. На будь-які суми орендної плати, яка не була сплачена у строки, визначені цим договором, нараховуються проценти за ставкою 10 % несплаченої суми за кожен наступний день, доки суми простроченої орендної плати не буде повністю сплачено.

Положеннями п. 4. Договору визначено, що підставою розірвання договору є: - взаємна згода сторін; - випадкове знищення чи пошкодження орендованої земельної ділянки, яке суттєво перешкоджає передбаченому у пункті 2.1 цього Договору її використанню; - вимога однієї із сторін у випадку невиконання іншою стороною обов`язків, передбачених договором; - добровільна відмова Орендаря від оренди земельної ділянки. В цьому випадку Орендар зобов`язаний письмово попередити Орендодавця про розірвання договору не менше ніж за три місяці; - в разі ліквідації юридичної особи або суб`єкта підприємницької діяльності (фізичної особи) Орендаря.

Згідно з п. 8 Договору цей Договір набуває чинності після його підписання сторонами, нотаріального посвідчення та державної реєстрації.

Вказаний договір оренди земельної ділянки було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Дурицьким А. П. та зареєстровано в реєстрі за № 13121.

У березні 2023 р. позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою № 03-23/634 від 24.03.2023 р., у якій він вимагав сплатити суму заборгованості по орендній платі за земельну ділянку згідно з договором оренди земельної ділянки від 09.12.2005 р. у розмірі 12 411, 91 грн в строк, передбачений чинним законодавством, за наступними реквізитами: Отримувач: ГУК у Київ. Обл./Макрівська сел./18010600, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37955989, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку: UA0010826. Факт направлення даного листа-вимоги відповідачу підтверджується фіскальним чеком № від 24.03.2023 р., наявним у матеріалах справи.

Як було зазначено вище, позивач у своїй позовній заяви, крім іншого, просить суд стягнути з відповідача на свою користь 12 411, 91 грн основної заборгованості по орендній платі, яка виникла станом на 01.04.2023 р. за договором оренди земельної ділянки від 09.12.2005 р.

З приводу вказаної позовної вимоги позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із орендою земельної ділянки здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України Про оренду землі, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 792 цього ж кодексу за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них.

2. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

2. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

3. Не підлягають передачі в оренду земельні ділянки, штучно створені у межах прибережної захисної смуги чи смуги відведення, на землях лісогосподарського призначення та природно-заповідного фонду, розташованих у прибережній захисній смузі водних об`єктів, крім випадків, передбачених законом.

4. Строк оренди земельної ділянки не може перевищувати 50 років.

5. Право користування (оренда, емфітевзис) земельною ділянкою сільськогосподарського призначення може відчужуватися, передаватися у заставу її користувачем без погодження із власником такої земельної ділянки, крім випадків, визначених законом. Відчуження, застава права користування земельною ділянкою здійснюється за письмовим договором між її користувачем та особою, на користь якої здійснюються відчуження або на користь якої передається у заставу право користування. Такий договір є підставою для державної реєстрації переходу права користування у порядку, передбаченому законодавством.

6. Орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця, крім випадків, визначених законом, передаватися орендарем у володіння та користування іншій особі (суборенда).

7. Якщо орендарем земельної ділянки є ініціатор створення індустріального парку, така земельна ділянка або її частини передаються ним у суборенду учасникам індустріального парку відповідно до земельного законодавства України без попереднього погодження з орендодавцем, якщо це не суперечить договору оренди такої земельної ділянки.

8. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи або особи, які використовують земельні ділянки на праві емфітевзису.

9. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

10. У разі створення індустріального парку на землях державної чи комунальної власності земельна ділянка надається в оренду на строк не менше 30 років.

11. Строк оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства не може бути меншим як 7 років, для земельних ділянок сільськогосподарського призначення для закладання та/або вирощування багаторічних насаджень (плодових, ягідних, горіхоплідних, винограду) не може бути меншим як 25 років.

12. Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які є земельними ділянками меліорованих земель і на яких проводиться гідротехнічна меліорація, не може бути меншим як 10 років.

Частиною 1 ст. 124 цього ж кодексу (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Статтею 206 цього ж кодексу (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

2. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 13 Закону України Про оренду землі (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 21 цього ж закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.

Статтею 25 цього ж закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт;

Підпунктом 14.1.147. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Пунктами 287.1., 287.3. ст. 287 цього ж кодексу (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Пунктом 287.3. ст. 287 цього ж кодексу (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до пунктів 288.1., 288.7. ст. 288 цього ж кодексу (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

288.7. Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до п. 289.1. ст. 289 цього ж кодексу (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Відповідно до ст. 13 Закону України Про оцінку земель (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі, зокрема, визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження наявності у відповідача станом на 01.04.2023 р. заборгованості по сплаті орендної плати за договором б/н від 09.12.2005 р. оренди земельної ділянки в розмірі 12 411, 91 грн подано до суду разом з позовною заявою довідку № 01-18/51 від 24.04.2023 р., сформовану Фінансовим управлінням Макарівської селищної ради.

Із змісту вищезазначеної довідки Фінансового управління Макарівської селищної ради вбачається, що станом на 01.04.2023 р. податковий борг ТОВ Альтернатива-Р становить 12 411, 91 грн, при цьому зі змісту цієї ж довідки не вбачається, а також не може бути встановлено судом, що існуючий загальний податковий борг відповідача перед позивачем в розмірі 12 411, 91 грн є наслідком неналежного виконання ТОВ Альтернатива-Р свого обов`язку зі сплати орендної плати за земельну ділянку саме за договором б/н від 09.12.2005 р. оренди земельної ділянки. Крім того, суд вважає за потрібне зазначити, що вищезазначена довідка не містить інформації щодо періодів прострочення виконання ТОВ Альтернатива-Р свого обов`язку зі сплати орендної плати за земельну ділянку саме за договором б/н від 09.12.2005 р. оренди земельної ділянки та розрахунку самої заборгованості відповідача згідно з договором б/н від 09.12.2005 р. оренди земельної ділянки.

Крім того, як було зазначено вище, згідно з п. 2.3. Договору орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 5 (п`ять) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладення договору складає 1715 (одна тисяча сімсот п`ятнадцять) гривень 93 копійок в рік (без урахування ПДВ), на поточний рахунок Орендодавця, який буде доведений додатково.

У свою чергу, позивачем, зокрема у листі-вимозі № 03-23/634 від 24.03.2023 р. вказано реквізити відповідного поточного рахунку Макарівської селищної ради (Отримувач: ГУК у Київ. Обл./Макрівська сел./18010600, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37955989, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку: UA0010826), при цьому, ним не було подано до суду відповідної виписки з даного рахунку, як доказ підтвердження руху коштів та здійснення відповідних операцій по рахунку, в тому числі як доказ несплати відповідачем орендної плати за договором б/н від 09.12.2005 р. оренди земельної ділянки.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.09.2023 р. у справі № 193/805/20 зазначив, що належними доказами сплати коштів за оренду є: видатковий касовий ордер, виписаний орендарем та підписаний орендодавцем; видаткова накладна, підписана сторонами; довідка, видана податковою інспекцією, про наявність сплати коштів із земельного податку та оренди землі, оскільки вказані документи є платіжними і з них можливо встановити періоди нарахування.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутня довідка чи будь-який інший належним чином оформлений документ, виданий податковою інспекцією, як доказ несплати ТОВ Альтернатива-Р орендної плати за договором б/н від 09.12.2005 р. оренди земельної ділянки.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 цього ж кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, у процесі розгляду справи позивачем у відповідності до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду усіх належних, допустимих та достатніх доказів, що б підтверджували факти неналежного виконання відповідачем свого обов`язку щодо сплати орендної плати за користування орендованою земельною ділянкою саме за договором б/н від 09.12.2005 р. оренди земельної ділянки.

Доказ, доданий позивачем до позовної заяви, на підтвердження неналежного виконання відповідачем свого обов`язку щодо сплати у повному обсязі орендної плати за користування орендованою земельною ділянкою за договором оренди земельної ділянки від 09.12.2005 р., а саме довідка Фінансового управління Макарівської селищної ради № 01-18/51 від 24.04.2023 р., за відсутністю відповідної довідки податкової інспекції про наявність заборгованості по сплаті орендної плати, виписки з рахунку позивача щодо руху коштів за договором, обґрунтованого розрахунку наявної у відповідача заборгованості за договором не є достатнім доказом, що підтверджує факт неналежного виконання відповідачем свого обов`язку щодо сплати у повному обсязі орендної плати за користування орендованою земельною ділянкою за договором б/н від 09.12.2005 р. оренди земельної ділянки, оскільки такий доказ вказує лише на наявність станом на 01.04.2023 р. у відповідача загального податкового боргу перед позивачем по сплаті плати за землю у формі орендної плати.

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що, як було встановлено судом у процесі розгляду справи, позивачем не було надано суду усіх належних, допустимих та достатніх доказів, що б підтверджували факти неналежного виконання відповідачем свого обов`язку щодо сплати орендної плати за користування орендованою земельною ділянкою саме за договором оренди земельної ділянки від 09.12.2005 р., а також наявність у ТОВ Альтернатива-Р основної заборгованості по сплаті орендної плати у розмірі 12 411, 91 грн за договором оренди земельної ділянки від 09.12.2005 р., то позовна вимога позивача до відповідача про стягнення 12 411, 91 грн основної заборгованості зі сплати орендної плати за земельну ділянку комунальної власності згідно з договором оренди земельної ділянки від 09.12.2005 р., посвідченим Дурицьким А. П., приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за № 13121, є такою, що не ґрунтується на нормах законодавства України, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині.

Крім того, позивач просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки від 09.12.2005 р., укладений між Макарівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю Альтернатива-Р, посвідчений приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Іванніковою О. О. та зареєстрований в реєстрі за № 13121.

З приводу вказаної позовної вимоги позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Частиною 3 ст. 291 цього ж кодексу передбачено, що договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Згідно з ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п. д) ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є:систематична несплата земельного податку або орендної плати

Згідно з ч. 3 ст. 31 Закону України Про оренду землі договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. Правочин про розірвання договору оренди (суборенди) землі сільськогосподарського призначення, орендарем (суборендарем) за яким є юридична особа приватного права (крім акціонерного товариства, повного та командитного товариства), є значним правочином та потребує попереднього прийняття загальними зборами учасників або іншим вищим органом такої юридичної особи рішення про надання згоди на його вчинення (крім випадку, якщо статутом юридичної особи прямо передбачено, що такий правочин не є значним). У разі неприйняття загальними зборами учасників або іншим вищим органом юридичної особи рішення про надання згоди на вчинення такого значного правочину (крім випадку, якщо статутом юридичної особи прямо передбачено, що такий правочин не є значним) такий правочин є нікчемним. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Частиною 1 ст. 32 цього ж закону встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Разом з тим, за частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення Цивільного кодексу України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України.

Стаття 611 вказаного Кодексу України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Отже, оскільки законодавець визначає однією із істотних умов договору оренди землі орендну плату, то основний інтерес особи, яка передає майно в оренду, полягає в отриманні орендної плати за таким договором. Порушення цього інтересу має наслідком завдання шкоди, через що сторона (орендодавець) значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору оренди земельної ділянки.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.02.2021 р. у справі № 923/1001/19.

У процесі розгляду справи позивачем у відповідності до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували факти невиконання відповідачем, в тому числі систематичного (два та більше випадків) свого обов`язку щодо сплати орендної плати за користування орендованою земельною ділянкою саме за договором оренди земельної ділянки від 09.12.2005 р. та допущенння ТОВ Альтернатива-Р істотного порушення договору оренди земельної ділянки від 09.12.2005 р.

Оскільки, як було зазначено вище і встановлено судом у процесі розгляду справи, у процесі розгляду справи позивачем у відповідності до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували факти невиконання відповідачем, в тому числі систематичного (два та більше випадків) свого обов`язку щодо сплати орендної плати за користування орендованою земельною ділянкою саме за договором оренди земельної ділянки від 09.12.2005 р. та допущення ТОВ Альтернатива-Р істотного порушення даного договору, позовна вимога позивача до відповідача про розірвання договору оренди земельної ділянки від 09.12.2005 р., посвідченим Дурицьким А. П., приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за № 13121 у зв`язку з використання земельної ділянки не за цільовим призначенням та систематичною несплатою орендної плати, є такою, що не ґрунтується на нормах законодавства України, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та незаконними, а тому не вбачає підстав для задоволення позову.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення складено і підписано

12 січня 2024 р.