ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2023м. ДніпроСправа № 904/5194/23

за позовом Комунального підприємства "ДНІПРОВОДОКАНАЛ" Дніпровської міської ради, м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ", м.Дніпро

про стягнення заборгованості 1 031 094,51 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Літвін Д.Е.

Представники:

від позивача Дєлов В.В.

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "ДНІПРОВОДОКАНАЛ" Дніпровської міської ради (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ" (далі - Відповідач), в якому з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить стягнути заборгованість в розмірі 1 031 094,51 грн. з яких: 995 256, 36 грн. основного боргу за послуги водопостачання та водовідведення, 20 597,02 грн. збитків від інфляції, 15 241,13 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором на надання послуг з центрального питного водопостачання та водовідведення №12235 від 27.08.2019 року та договором з власником (користувачем) будівлі (приміщення у будівлі) про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення № 12235 від 21.09.2022 року.

Ухвалою суду від 29.09.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Відповідач відзив на позовну заяву суду не подав, 13.10.2023 року звернувся до суду із заявою про відстрочення виконання рішення суду на 1 рік. Подану заяву мотивовано неможливістю виконання своїх договірних зобов`язань через дію форс-мажорних обставин, що викликані введенням в Україна воєнного стану згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року. За доводами Відповідача, його підприємство позбавлено можливості отримувати будь-якій дохід від господарської діяльності та у підприємства взагалі відсутня фінансова можливість здійснювати будь-які оплати, навіть виплату заробітної плати працівникам, оплату спожитих енергоресурсів, тощо.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в засіданні на 21.12.2023 року.

Відповідач явку представника у засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив.

В порядку ст.ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 21.12.2023 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до п`яти днів із дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст та підстави вимог і заперечень сторін, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.08.2019 року між Позивачем (далі водоканал) та Відповідачем (далі абонент) був укладений договір на надання послуг водопостачання та водовідведення №12235 (далі Договір-1).

Відповідно до п. 2.1 Договору-1 водоканал зобов`язується надавати абоненту послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення (далі послуги), а абонент зобов`язується оплачувати послуги в порядку і умовах, визначених договором та діючим законодавством.

Згідно з п. 2.2 Договору-1 місцем надання послуг водоканалом абоненту є точка розподілу, визначена сторонами в акті визначення точки розподілу та розмежування балансової приналежності водопровідних та каналізаційних мереж (Додаток № 1 до договору).

Пунктом 4.1 Договору-1 передбачено, що оплата послуг здійснюється абонентом відповідно до тарифів, діючих на момент отримання послуг, затверджених органом, уповноваженим на це Законом України. У випадку зміни тарифів, оплата послуг здійснюється абонентом по новим тарифам без зміни інших умов договору. Зміна тарифів відбувається з моменту набуття чинності відповідного рішення такого уповноваженого органу.

Не пізніше 15 числа місяця, Розрахункового місяця Абонент зобов`язаний здійснити оплату послуг за розрахунковий місяць, в сумі рівної 50% розмірну оплати послуг, виходячи із об`єму спожитих абонентом послуг в місяці, що передує розрахунковому. (п. 4.2. Договору-2).

21.09.2022 року між сторонами був укладений договір з власником (користувачем) будівлі (приміщення у будівлі) про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення № 12235 (далі Договір-2).

Пунктом 23 Договору-2 сторони погодили, що Споживач здійснює оплату за цим Договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що є розрахунковим.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договорів, Позивачем надано послуги з водопостачання та водовідведення за період з червня 2022 року по вересень 2023 року на суму 1 064 598,90 грн., що підтверджується актами рахунками (а.с. 39-52, 126-129)). (за Договором-1 на суму 216 607, 25 грн., за Договором-2 на 487 554, 45 грн.)

Відповідач за наді послуги розрахувався частково в сумі 69 342,56 грн., внаслідок чого в останнього виникла заборгованість в розмірі 995 256,36 грн., що також підтверджується двостороннім актом звірки взаємних розрахунків (а.с. 129).

Відповідач заперечень по суті спору суду не подав, звернувся з заявою про відстрочення виконання рішення суду, в якій фактично визнав заборгованість в заявленому розмірі.

На час розгляду справи, доказів погашення заборгованості в розмірі 995 256,36 грн. суду не надано.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням встановлених обставин щодо виконання Позивачем своїх договірних зобов`язань щодо надання послуг водопостачання та водовідведення, та порушення Відповідачем свого обов`язку в частині оплати наданих послуг, заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі в розмірі 995 256,36 грн.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач розрахував та вимагає стягнення з Відповідача суми трьох процентів річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 16.07.2022 року по 20.10.2023 року у розмірі 15 241,13 грн., а також, інфляційних втрат в розмірі 20 597,02 грн. за період прострочення з 01.08.2022 року по 30.09.2023 року.

Здійснивши перевірку складених Позивачем розрахунків відсотків річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що нарахування проведено арифметично правильно.

Таким чином, неналежне виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати послуг є підставою для задоволення заявлених вимог шляхом стягнення з відповідач заборгованості в розмірі 1 031 094,51 грн. з яких: 995 256, 36 грн. основного боргу, 20 597,02 грн. збитків від інфляції, 15 241,13 грн. процентів річних.

Відповідач звернувся до суду з заявою про відстрочення виконання рішення на один рік. Заява мотивована тим, що з початку військової агресії Російської Федерації проти України закрито повітряне сполучення, практично повністю зупинено галузь, у якій здійснює діяльність Відповідач. Відповідач неодноразово піддавався атакам ворога на території ТОВ МА ДНІПРОПЕТРОВСЬК, у зв`язку з чим була зруйнована власна інфраструктура. Використання вцілілих потужностей підприємства здійснюється підрозділами Збройних Сил України. У ТОВ МА ДНІПРОПЕТРОВСЬК, основним видом діяльності якого є допоміжне обслуговування авіаційного транспорту, зараз відсутні умови для роботи підприємства. Відповідач фактично припинив весь обсяг вантажних та пасажирських перевезень, повністю зупинив господарську діяльність підприємства, призупинив трудові відносини із працівниками.

Позивач заперечує проти задоволення клопотання Відповідача про відстрочення виконання рішення суду, заперечення мотивовано тим, що основним джерелом формування майна підприємства Позивача є доходи від реалізації послуг водопостачання, і на даний час Позивач так само як і Відповідач знаходиться в скрутному фінансовому становищі. Крім того, Позивач зазначив, що факт продовження споживання Відповідачем послуг водопостачання та водовідведення, свідчить про наявність певної діяльність у зв`язку із якою відбувається таке споживання.

За змістом ч. 1 ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до приписів ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Обов`язковою умовою надання відстрочення виконання судового рішення, є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання такого рішення, які заявник повинен довести відповідно до статті 74 ГПК України.

Обґрунтовуючи заяву про відстрочення виконання рішення суду, Відповідач посилається не неможливість виконання своїх договірних зобов`язань через дію форс-мажорних обставин, що викликані введенням в Україна воєнного стану згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року. За доводами Відповідача, його підприємство позбавлено можливості отримувати будь-якій дохід від господарської діяльності та у підприємства взагалі відсутня фінансова можливість здійснювати будь-які оплати, навіть виплату заробітної плати працівникам, оплату спожитих енергоресурсів, тощо.

Здійснивши оцінку зазначених доводів суд зазначає, що посилаючись на дію форс-мажорних обставин, які можуть свідчити про причини порушення зобов`язання, Відповідач не надає суду доказів в підтвердження обставин, з існуванням яких закон пов`язує можливість надання відстрочення виконання судового рішення, зокрема, доказів, які свідчать про відсутність у підприємства коштів, або майна, за рахунок якого можливо виконання рішення суду. При цьому, суд звертає увагу, що згідно Додатку № 7 до Договору №12235 від 27.08.2019 року, Відповідачеві надаються послуги з водопостачання та водовідведення в тому числі по об`єктах: Аеропорт, орендарі, АЗС "Авіас", отже надані Позивачем послуги фактично споживає не лише будівля та споруди аеропорту, але ще низка об`єктів, відомостей про припинення діяльності яких Відповідач не наводить.

За викладених обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Відповідача про відстрочення виконання рішення суду.

Згідно приписів ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 77-79, 86, 129, 233, 236-241, 326, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ" (49042, м. Дніпро, аеропорт цивільної авіації, ) на користь Комунального підприємства Дніпроводоканал Дніпровської міської ради (, вул. Троїцька, 21А, м. Дніпро, 49101) 995 256,36 грн. основного боргу за послуги водопостачання та водовідведення, 20 597,02 грн. збитки від інфляції, 15 241,13 грн. 3% річних, 15 466,42 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.12.2023

Суддя О.В. Ліпинський