ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.12.2023 Справа №905/1125/23

Господарський суд Донецької області у складі:

судді Фурсової С.М.

за участю помічника (за дорученням судді) Степанян К.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях (61057, м. Харків, майдан Театральний, будинок №1; )

до фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 )

про розірвання договору купівлі-продажу та зобов`язання повернути майно до державної власності,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до фізичної особи ОСОБА_1 з вимогами про:

- розірвання договору купівлі-продажу об`єкта державної власності групи А гараж літ. И, загальною площею 32,0кв.м. (інв.№10330003), за адресою: АДРЕСА_2 , посвідчений 12 листопада 2015 року приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Басенко К.М. та зареєстрованого в реєстрі за №2718;

- зобов`язання ОСОБА_1 повернути державне майно об`єкт приватизації, а саме: гараж літ. И, загальною площею 32,0кв.м. (інв.№10330003), за адресою: АДРЕСА_2 , що обліковується на балансі Управління Державної казначейської служби України у місті Краматорську Донецької області, до державної власності шляхом підписання акту прийому-передачі майна.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 11.09.2023 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 04.10.2023 об 11:00 год.

02.10.2023 через підсистему "Електронний суд" від представника фізичної особи ОСОБА_1 надійшла заява про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, яке ухвалою суду від 03.10.2023 задоволено.

26.09.2023 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання до вирішення клопотання про об`єднання справ в одне провадження, поданого відповідачем у справі №905/1123/23.

Ухвалою суду від 04.10.2023 відкладено підготовче засідання на 26.10.2023.

Через підсистему "Електронний суд" 20.10.2023 надійшов відзив на позовну заяву за змістом якого відповідач заперечує проти позову, просить поновити строк на його подачу та прийняти. Також, у відзиві на позовну заяву викладено запитання до позивача в порядку ст. 90 ГПК України.

Від позивача 25.10.2023 через підсистему "Електронний суд" отримано відповідь на відзив. У вказаній заяві по суті спору позивачем надано відповіді на запитання відповідача.

Листом від 25.10.2023 учасників справи повідомлено, що підготовче засідання, призначене на 26.10.2023 о 12:30 год., відбудеться 01.11.2023 о 12:30 год.

Через підсистему "Електронний суд" 30.10.2023 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив.

Судом прийнято заяви по суті спору та долучено до матеріалів справи.

За результатами підготовчого засідання судом вирішено продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів до 10.12.2023., відкласти підготовче засідання на 16.11.2023. Також, даною ухвалою:

- запропоновано відповідачу надати суду копію рішення Краматорського міського суду Донецької області від 18.05.2020 у справі №234/19105/19.

- звернуто увагу позивача, що відповіді на запитання в порядку ст.90 ГПК України подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка.

У підготовчому засіданні 16.11.2023 представник позивача повідомив суду, що потребує додаткового часу для можливого подання відповідей на запитання відповідача в порядку ст.90 ГПК України.

Від представника позивача 04.12.2023 надійшло клопотання про прийняття відповідей на запитання позивача викладених у відповіді на відзив на позовну заяву, або у разі необхідності оголошення їх представником позивача у судовому засіданні під фіксацію технічними засобами, оскільки кошторисом на 2023 рік витрати на послуги нотаріуса не передбачені. Також, представник позивача просив підготовче засідання 05.12.2023 провести за його відсутності.

Від представника відповідача 05.12.2023 отримано клопотання про проведення підготовчого засідання 05.12.2023 без його участі.

Враховуючи, що встановлений судом процесуальний строк на подання заяв по суті справи сплинув, судом здійснено усі можливі та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про доцільність закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 05.12.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті на 19.12.2023.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час засідання повідомлявся належним чином.

Від представника відповідача надійшла заява про проведення судового засідання без його участі.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В

12.11.2015 між Регіональним відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (продавець, позивач) та фізичною особою ОСОБА_1 (покупець, відповідач) укладено договір купівлі-продажу об`єкта державної власності групи А гараж літ.И загальною площею 32,0 кв.м. (інв.№10330003), за адресою: АДРЕСА_2 , що обліковується на балансі Управління Державної казначейської служби України у м.Краматорську Донецької області.

Відповідно до п.1.1 договору, продавець зобов`язується передати у власність покупцю об`єкт державної власності групи А - гараж літ.И загальною площею 32,0 кв.м. (інв.№10330003), за адресою: АДРЕСА_2 , що складає 33/1000 часток від усієї будівлі банку з надвірними будівлями, що обліковується на балансі Управління Державної казначейської служби України у м.Краматорську Донецької області (ідентифікаційний код 37944338), далі об`єкт приватизації, а покупець зобов`язується прийняти об`єкт приватизації, сплатити ціну його продажу і виконати визначені в договорі умови. Об`єкт приватизації належить державі в особі Кабінету Міністрів України, що знаходиться в оперативному управлінні Управління Державної казначейської служби України у м.Краматорську Донецької області, відповідно до Свідоцтва про право власності, виданого Виконкомом Краматорської міської ради 31 березня 2008 на підставі рішення виконкому міської ради від 19.03.2008 №145, зареєстрованого Краматорським міським бюро технічної інвентаризації, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18382749 від 04.04.2008 року, реєстраційний номер 4891547, номер запису в книзі №1.

Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 47468980, дата формування 12.11.2015 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 29.

Згідно з п.п.1.2, 1.3 договору, ціна продажу об`єкта приватизації встановлена на підставі запропонованої покупцем ціни об`єкта та дорівнює початковій ціні, яка відповідно до висновку про вартість майна, затвердженого наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області від 28.08.2015 №00741 становить: 65 856,00 гривень без урахування ПДВ. Сума ПДВ об`єкта приватизації становить 13 171,20 гривень. Указаний в цьому договорі об`єкт приватизації з урахування ПДВ продано за 79 027,20 гривень.

Розділом 2 договору визначено порядок розрахунків за придбаний об`єкт приватизації, зокрема: покупець зобов`язаний внести 79 027,20 гривень, у тому числі ПДВ 13 171,20 гривень у повному обсязі за придбаний об`єкт приватизації протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення договору (п.2.1). Грошові кошти у розмірі 10 відсотків початкової ціни об`єкта приватизації в сумі 7 902,72 зараховуються покупцю в рахунок ціни продажу об`єкта приватизації (п.2.2). Сплата покупцем коштів за придбаний об`єкт приватизації вноситься на підставі цього договору (п.2.4).

Пунктами 3.1, 3.2, 3.3 договору передбачено, що передача об`єкта приватизації покупцю здійснюється продавцем у триденний строк після сплати покупцем у повному обсязі ціни продажу об`єкта приватизації. Передача об`єкта приватизації продавцем і прийняття його покупцем засвідчуються актом передачі, який підписується сторонами та скріплюється їх печатками. Право власності на об`єкт приватизації, переходить до покупця після державної реєстрації в установленому законом порядку права власності на придбане майно, яка здійснюється після сплати у повному обсязі ціни продажу об`єкта приватизації.

Відповідно до підп.5.3.3 п.5.3 договору покупець зобов`язаний виконати умови продажу об`єкта приватизації, а саме: вирішити питання землекористування згідно з чинним законодавством протягом двох років після набуття права власності на об`єкт.

Згідно з п.7.5 договору, у разі невиконання покупцем зобов`язань за договором продавець має право у встановленому законодавством порядку порушити питання про його розірвання або визнання недійсним, стягнення збитків та повернення об`єкта приватизації за актом приймання-передавання у державну власність.

Усі зміни та доповнення до договору оформлюються договорами про зміну, здійснюються в письмовій формі, підлягають нотаріальному посвідченню. Зміни, що вносять до договору здійснюються в порядку, що затверджується Фондом державного майна України, та не можуть передбачати зменшення відповідальності покупця за невиконання ним зобов`язань (п.11.2 договору). У разі невиконання однією зі сторін умов договору він може бути розірваний на вимогу іншої сторони за рішенням суду. При цьому об`єкт приватизації повертається в державну власність у порядку, встановленому чинним законодавством України (п.11.3 договору).

Пунктами 13.1, 13.2, 13.3 договору передбачено, що договір підлягає нотаріальному посвідченню. Договір набирає чинності з моменту його укладання. Договір вважається укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Вказаний договір підписано сторонами, посвідчено приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Басенко К.М. 12.11.2015 та зареєстровано в реєстрі за №2718.

14.06.2018 між Регіональним відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (продавець, позивач) та фізичною особою ОСОБА_1 (покупець, відповідач) укладено договір про внесення змін до договору купівлі-продажу об`єкта державної власності групи А гараж літ.И загальною площею 32,0 кв.м. (інв.№10330003), за адресою: АДРЕСА_2 , посвідченого 12.11.2015 приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Басенко К.М. та зареєстрованого в реєстрі за №2718, відповідно до якого сторони виклали п.5.3.3 в наступній редакції: « 5.3.3. Вирішити питання землекористування згідно з чинним законодавством протягом чотирьох років після набуття права власності на об`єкт».

Вказаний договір підписано сторонами, посвідчено приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Басенко К.М. 14.06.2018 та зареєстровано в реєстрі за №1542.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №95649645 від 29.08.2017 вбачається, що 28.12.2015 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на об`єкт приватизації, на підставі договору купівлі-продажу №2718 від 12.11.2015 у розмірі частки 40/1000.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 18.05.2020 у справі 234/19105/19 позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про виділення в натурі частки із спільної часткової власності та визнання права власності, задоволено; виділено, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , у натурі в одиницю, зокрема 33/1000 часток об`єкту нерухомого майна будівлі банку з надвірними будівлями, а саме: будівлі гаражу літ.И загальною площею 32,0 кв.м., що становить 33/1000 від усієї будівлі банку з надвірними будівлями; визнано за ОСОБА_1 право власності, як на окремий об`єкт нерухомого майна на нежитлові будівлі, зокрема будівлю гаражу літ.И загальною площею 32,0 кв.м; припинено право спільної часткової власності 33/1000 часток об`єкту нерухомого майна будівлі банку з надвірними будівлями, що складається з будівлі гаражу літ.И загальною площею 32,0 кв.м.

Згідно з актом №6 від 20.04.2021 поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об`єкта державної власності групи А гараж літ.И загальною площею 32,0 кв.м. (інв.№10330003), за адресою: АДРЕСА_3 ), що обліковувався на балансі Управління Державної казначейської служби України у м.Краматорську Донецької області від 12.11.2015 посвідченого за реєстровим №2718 умови договору купівлі-продажу об`єкту державної власності групи А гараж літ.И загальною площею 32,0 кв.м. (інв. №10330003) від 12.11.2015, нотаріально посвідченого за реєстровим №2718 станом на 20.04.2021, а саме п.п.5.3.3 не виконано. До вказаного акту долучено запити від 19.01.2021, а саме: №20-04-00416 ОСОБА_1 щодо виконання умов договору, №11-04-00408 до Державної екологічної інспекції у Донецькій області, №11-04-00409 до Головного управління Держпродспоживчслужби в Донецькій області, №11-04-00410 до Краматорської міської ради та лист виконавчого комітету Краматорської міської ради від 03.02.2021 №01-34/541.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях звернулось з листом від 21.04.2021 № 20-04-03920 до ОСОБА_1 , в якому зазначило про надсилання для підписання у 2-х примірниках акту поточної перевірки від 20.04.2021 та пропонувало у добровільному порядку розірвати договір купівлі-продажу №2718 від 12.11.2015 та повернути об`єкт до державної власності, у зв`язку з невиконанням пп.5.3.3 договору.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №334062466 від 31.05.2023 державним реєстратором 23.11.2020 зареєстровано право власності ОСОБА_1 на гараж И, загальною площею 32,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 , на підставі рішення Краматорського міського суду Донецької області від 18.05.2020 по справі №234/19105/19.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях звернулось до Донецької обласної державної адміністрації із запитом №02-04-976ВС від 13.07.2023 про одержання інформації з питань, що стосуються виконання власником зобов`язань, передбачених договором, в якому просило надати інформацію чи вирішив ОСОБА_1 питання землекористування щодо земельної ділянки/земельних ділянок під об`єктами приватизації гаражами з наданням копій підтвердних документів (у разі наявності).

У відповідь на вказаний запит Департамент агропромислового розвитку та земельних відносин Донецька обласна державна адміністрація листом №689/0/151-23/05 від 28.07.2023 повідомив, що департамент не є розпорядником інформації щодо набуття прав на майно громадянами та юридичними особами, вказану інформацію можна отримати з Державного реєстру прав.

Невиконання відповідачем умов договору купівлі-продажу в частині вирішення питання землекористування стало підставою для звернення до суду з метою розірвання договору та повернення об`єкту приватизації до державної власності.

Досліджуючи суб`єктний склад учасників справи судом встановлено, що відповідно до наказу Фонду державного майна України від 16.05.2019 №467 «Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України» вирішено утворити Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях як юридичну особу публічного права, що розташоване у місті Харків, реорганізувавши шляхом злиття Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Луганській області.

Згідно з п.2 вказаного наказу Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях є правонаступником майна, прав та обов`язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області.

Відповідно до наказу Фонду державного майна України від 13.05.2021 №796 «Про внесення змін до назви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях» змінено назву Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях; встановлено, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях є правонаступником Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях за розподільчим балансом.

Наказом Фонду державного майна України №1241 від 07.07.2023 «Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України» реорганізовано регіональні відділення Фонду державного майна України шляхом приєднання до Фонду державного майна України, згідно з переліком; утворено регіональні відділення як відокремлені структурні підрозділи Фонду державного майна України без статусу юридичної особи; встановлено, що Фонд державного майна України є правонаступником майна, прав та обов`язків регіональних відділень.

При цьому, згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях з 14.07.2023 перебуває у стані припинення.

Таким чином, враховуючи, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях, як правонаступник Регіональне відділення Фонду державного майна по Донецькій області, не припинено в якості юридичної особи, він є належним позивачем у справі.

Дослідивши матеріали справи на підставі приписів чинного законодавства, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом укладеного між сторонами договору купівлі-продажу предметом договору є об`єкт державної власності групи А.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про приватизацію державного майна» №2163-XII від 04.03.1992 (зі змінами та доповненнями), який був чинний станом на дату, укладення спірного договору платне відчуження майна, що перебуває у державній власності, у тому числі разом із земельною ділянкою державної власності, на якій розташований об`єкт, що підлягає приватизації, на користь фізичних та юридичних осіб, які можуть бути покупцями відповідно до цього Закону, з метою підвищення соціально-економічної ефективності виробництва та залучення коштів для здійснення структурної перебудови національної економіки є приватизацією державного майна.

Згідно зі ст.27 вказаного Закону, при приватизації об`єкта державної власності шляхом його викупу, продажу на аукціоні, за конкурсом між продавцем і покупцем укладається відповідний договір купівлі-продажу. Контроль за виконанням умов договору купівлі-продажу здійснює державний орган приватизації. За результатами перевірки виконання умов договору купівлі-продажу складається акт за формою, встановленою Фондом державного майна України.

Закон України «Про приватизацію державного майна» №2163-XII від 04.03.1992 втратив чинність, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про приватизацію державного і комунального майна» №2269-VIII від 18.01.2018, відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень якого, установлено, що приватизація (продаж) об`єктів, щодо яких рішення про приватизацію було прийнято до набрання чинності цим Законом, здійснюється та завершується відповідно до вимог цього Закону.

Виходячи із зазначеного контроль за дотриманням умов укладеного між сторонами договору та наслідки їх недотримання регулюються відповідно до положень Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» №2269-VIII від 18.01.2018 (зі змінами та доповненнями).

Статтею 27 зазначеного Закону передбачено, що контроль за виконанням умов договору купівлі-продажу, укладеного з переможцем аукціону, та викупу об`єктів приватизації здійснює орган приватизації. Порядок здійснення контролю за виконанням зобов`язань, визначених у договорі купівлі-продажу, затверджує Фонд державного майна України.

Відповідно до п.20 ч.1 ст.1 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» органом приватизації є Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим, органи приватизації територіальних громад.

Порядком здійснення контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації органами приватизації, затвердженим Фондом державного майна України від 18.10.2018 року №1327 (далі Порядок №1327), передбачено, що орган приватизації здійснює плановий та позаплановий контроль за виконанням умов договору шляхом проведення перевірки безпосередньо на об`єкті приватизації або у господарському товаристві, акції (частки) якого є об`єктом приватизації; опрацювання документів щодо стану виконання умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації, отриманих від власників цих об`єктів на запит органів приватизації (документальний контроль); опрацювання документів щодо виконання зобов`язань, визначених договорами купівлі-продажу об`єктів приватизації, отриманих від компетентних органів на запит органу приватизації; складання акта за результатами проведення перевірки (п.1 розділу ІІ).

Пунктами 2, 3, 4 Розділу ІІ Порядку №1327, передбачено, що проведення перевірки виконання умов договору купівлі-продажу здійснюється виключно на підставі рішення органу приватизації, в якому зазначаються договір купівлі-продажу, об`єкт приватизації, власник об`єкта приватизації, прізвища, імена, по батькові, посади уповноважених представників органу приватизації, період, за який проводиться перевірка. Про проведення перевірки орган приватизації письмово повідомляє (не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку її проведення) з дати відправлення рекомендованого листа, зокрема власнику об`єкта приватизації. У процесі проведення контролю за виконанням умов договору використовуються документи, які можуть підтверджувати стан їх виконання.

За результатами перевірки складається акт поточної або підсумкової перевірки виконання умов договору купівлі-продажу (далі - Акт) за формою, затвердженою цим наказом. Складений за результатами перевірки Акт підписують представник органу приватизації, власник або уповноважена ним особа та керівник господарського товариства, якщо об`єктом приватизації за договором є акції (частки). Акт має бути прошитий, пронумерований, мати реєстраційний номер (п.7, 8 Розділу ІІ Порядку №1327).

У разі неявки власника або уповноваженої особи об`єкта приватизації для участі у перевірці виконання умов договору купівлі-продажу, коли об`єктом приватизації є акції (частки), єдині майнові комплекси державних (комунальних) підприємств та об`єкти незавершеного будівництва (будівлі, споруди), уповноважений представник органу приватизації після опрацювання наявних документів та відповідей, отриманих органом приватизації від компетентних органів, складає Акт і надсилає підписані примірники в триденний строк рекомендованим листом власнику об`єкта приватизації, господарському товариству, у разі потреби - профспілковому органу товариства для їх підписання. Якщо в тридцятиденний строк з дня відправлення Акта орган приватизації не отримав підписаного власником примірника Акта та/або зауважень чи заперечень до нього, представник органу приватизації у третьому примірнику Акта робить запис про неявку власника об`єкта приватизації для здійснення перевірки. До Акта долучаються лист з описом вкладення та повідомленням про вручення, які підтверджують отримання двох примірників Акта для підписання власнику об`єкта приватизації (п.9 Розділу ІІ Порядку №1327).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача із запитом №20-04-00416 від 19.01.2021 щодо стану виконання умов договору, в якому просив протягом 10 календарних днів з моменту його одержання надати інформацію щодо стану виконання зобов`язань у розділі 5 договору та документи за переліком. В підтвердження направлення вказаного запиту до матеріалів справи долучено копію рекомендованого повідомлення від 20.01.2021 та конверту з відміткою повернуто за закінченням терміну зберігання.

Вказане свідчить про вжиття позивачем заходів, спрямованих на одержання інформації від відповідача щодо стану виконання зобов`язань та повідомлення про здійснення поточної перевірки.

Відсутність опису вкладення до вказаного конверту може ставити під сумнів його вміст, проте враховуючи, що конверт направлено 20.01.2021, тобто наступного дня після дати складення запиту, з наявними відмітками на конверті в тому числі номера запиту, вірогідно саме він був направлений у зазначеному позивачем конверті.

За результатами поточної перевірки органом приватизації складено акт №6 від 20.04.2021, в якому встановлено, що п.5.3.3 договору купівлі-продажу не виконано.

Відповідач зазначає, що означений примірник акту не отримував.

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження направлення акту поточної перевірки №6 від 20.04.2021 відповідачу, при цьому відповідно до положень п.9 Розділу ІІ Порядку №1327 такий акт направляється у випадку неявки власника або уповноваженої особи коли об`єктом приватизації є акції (частки), єдині майнові комплекси державних (комунальних) підприємств та об`єкти незавершеного будівництва (будівлі, споруди), під жоден з яких не підпадає об`єкт приватизації за спірним договором.

Відповідно до п.п.1, 2 Розділу ІІІ Порядку №1327, у разі порушення власником об`єкта приватизації умов договору орган приватизації здійснює заходи з досудового врегулювання спору відповідно до вимог чинного законодавства та договору. У разі невирішення спору в межах досудового врегулювання орган приватизації звертається до суду для застосування санкцій, передбачених законом та договором, щодо виконання умов договору; стягнення штрафів і пені; розірвання договору або визнання його недійсним та повернення об`єкта у державну (комунальну) власність.

З листа від 21.04.2021 № 20-04-03920 адресованого ОСОБА_1 вбачається, що Фонд зазначив про надсилання для підписання у 2-х примірниках акту поточної перевірки від 20.04.2021 та пропонувало у добровільному порядку розірвати договір купівлі-продажу №2718 від 12.11.2015 та повернути об`єкт до державної власності, у зв`язку з невиконанням пп.5.3.3 договору. При цьому докази направлення вказаного листа з актом, який визначений у якості додатку, в матеріалах справи відсутні.

Згідно з ч.ч.2, 3, 4 ст.188 Господарського кодексу України (далі ГК України) сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Враховуючи зазначене, в умовах відсутності доказів в підтвердження направлення листа 21.04.2021 №20-04-03920 відповідачу, позивачем недотримано порядок досудового регулювання розірвання договору відповідно до норм ст.188 ГК України.

В поданій позовній заяві позивач зазначає, що підставою для розірвання договору та повернення об`єкту приватизації є невирішення відповідачем питання землекористування під об`єктом приватизації.

Відповідно до ч.3 ст.27 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» виключними умовами для розірвання договору купівлі-продажу об`єкта приватизації в порядку, передбаченому законодавством, є, зокрема невиконання умов продажу об`єкта і зобов`язань покупця, визначених договором купівлі-продажу, в установлений таким договором строк.

За умовами договору, укладеного між сторонами, з урахування договору про внесення змін, відповідач мав вирішити питання землекористування згідно з чинним законодавством протягом чотирьох років після набуття права власності на об`єкт.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №95649645 від 29.08.2017 вбачається, що право власності на об`єкт приватизації зареєстровано за ОСОБА_1 28.12.2015.

Таким чином, відповідачем мало бути вирішено питання щодо землекористування до 28.12.2019.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що ним вживались заходи, спрямовані на вирішення вказаного питання, до того ж відповідно до положень ст.377 ЦК України та ст.120 ЗК України оскільки відповідач є власником гаражів, на підставі рішення Краматорського міського суду Донецької області від 18.05.2020 по справі №243/19105/19 до нього перейшло право користування земельною ділянкою в обсязі та на умовах встановлених для попереднього землекористувача.

В підтвердження викладеного відповідачем долучено до відзиву копії наступних документів: акту прийому-передачі топографічних робіт від 17.10.2017; листа ОСОБА_1 від 05.09.2017 до Управління державної казначейської служби України у м.Краматорськ Донецької області щодо поділу земельної ділянки; листа Краматорської міської ради від 25.05.2018 №01-26/2918 з витягом із протоколу №55 засідання постійної комісії з питань регулювання земельних відносин, архітектури, будівництва від 16.05.2018; листа ОСОБА_1 від 18.06.2018 Головному управлінню Державної казначейської служби України у Донецькій області щодо оформлення земельної ділянки; листа Державної казначейської служби України від 26.07.2019 №20-11/7569; розпорядження Голови обласної державної адміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 21.08.2018 №1034/5-18 «Про надання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Донецькій області згоди на поділ земельної ділянки»; листа ОСОБА_1 від 18.02.2019 до Державної казначейської служби України щодо виділу частини майна з метою завершення процедури оформлення земельної ділянки; листа Департаменту агропромислового розвитку та земельних відносин Донецької обласної державної адміністрації П-18/0/156-23/-19/05 від 21.09.2023 та листа Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області за вих№1367/08-20 від 22.09.2023.

Зі змісту вказаних листів вбачається, що відповідач звертався до органів державної влади, зокрема Державної казначейської служби України, у постійному користуванні якої перебувала земельна ділянка, Донецької обласної державної адміністрації щодо надання згоди на поділ земельної ділянки, з метою оформлення права землекористування, якою надано згоду на поділ земельної ділянки, проте станом на теперішній питання щодо оформлення права користування земельною ділянкою не вирішено.

Відповідач зазначає, що оскільки майно виділено в натурі та він є власником спірного об`єкту на підставі рішення Краматорського міського суду Донецької області від 18.05.2020 по справі №243/19105/19, питання щодо землекористування вирішено, оскільки до нього перейшло право користування земельною ділянкою в обсязі та на умовах встановлених для попереднього землевласника відповідно до ст.377 ЦК України та ст.120 ЗК України.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 18.05.2020 по справі №243/19105/19 виділено, спірний об`єкт , що становить 33/1000 від усієї будівлі банку з надвірними будівлями та визнано за ОСОБА_1 право власності, як на окремий об`єкт нерухомого майна на вказану нежитлову будівлю.

Вказане рішення не оскаржувалось в апеляційному порядку та набрало законної сили 27.06.2020.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки факт виділу та визнання права власності за ОСОБА_1 на будівлю гаражу літ.И загальною площею 32,0 кв.м., що становить 33/1000 встановлено у рішенні суду, що набрало законної сили, вказаний факт не підлягає доказуванню в межах розгляду даної справи, відповідно до положень ч.4 ст.75 ГПК України.

Таким чином, об`єкт приватизації - частина будівлі банку 33/1000 виділено в натурі та за відповідачем визнано право власності на окремий об`єкт нерухомості будівлю гаража.

Згідно з ч.1 ст.377 ЦК України, в редакції станом на дату набрання рішенням законної сили, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Статтею 120 Земельного кодексу України, в редакції станом на дату набрання рішенням законної сили, передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Виходячи із зазначених положень, враховуючи набуття права власності на будівлю гаражу літ.И загальною площею 32,0 кв.м., що становить 33/1000, право користування земельної ділянки перейшло до відповідача, проте в умовах відсутності державної реєстрації вказаного права, згідно наявних в матеріалах справ документів, воно не оформлено відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд зауважує, що п.5.3.3 спірного договору передбачає, що обов`язком покупця є вирішення питання землекористування згідно з чинним законодавством протягом чотирьох років, при цьому вказаний обов`язок є не конкретизованим та унеможливлює встановлення його чіткого змісту, незрозуміло яким чином вказане питання може вважатись вирішеним в розумінні зазначеного договору та яких заходів достатньо вжити задля цього з боку відповідача, оскільки остаточне питання вирішення права користування земельною ділянкою залежить не тільки від відповідача.

Відповідачем набуто право власності на об`єкт приватизації частку в об`єкті нерухомості, та в подальшому вказане майно виділено в натурі, істотні умови договору в частині здійснення розрахунків за договором та передачі майна виконані, будь-які порушень договору, окрім невиконання п.5.3.3 договору, відсутні.

У практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), зокрема у рішеннях у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986, «Щокін проти України» від 14.10.2010, «Сєрков проти України» від 07.07.2011, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23.11.2000, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014, напрацьовано три критерії, які слід оцінювати, аналізуючи сумісність втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи можна вважати втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) є пропорційним визначеним цілям.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Регіональне відділення Фонду державного майна по Донецькій та Луганській областях в поданому позові просить розірвати договір та повернути об`єкт приватизації в державну власність, в умовах фактичного виконання договору купівлі-продажу та отримання передбаченої договором оплати, посилаючись на не вирішення відповідачем питання щодо землекористування, що не відповідає розумному співвідношенню повернення придбаного за оплатним договором майна та викликає надмірний тягар для відповідача за відсутності виправданого інтересу держави, який може бути захищений у інший більш ефективний спосіб.

Суд зауважує, що використання земельних ділянок без належного оформлення прав є порушенням норм земельного законодавства, постійне користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів свідчить про наявність підстав для компенсації завданої шкоди, зокрема у вигляді не отриманої орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності. Такий спосіб захисту порушеного права відповідає принципу пропорційності та забезпечує справедливий баланс інтересів сторін, в умовах неоформлення відповідачем права користування земельною ділянкою.

Крім того, в позовній заяві позивач просить зобов`язати відповідача повернути державне майно об`єкт приватизації, а саме: гараж загальною площею 32,0 кв.м. (інв.№10330003), за адресою: 84301, Донецька область, місто Краматорськ, проспект Миру, будинок 7А, до державної власності шляхом підписання акту прийому-передавання майна.

Зі спірного договору вбачається, що об`єктом приватизації є гараж літ. И загальною площею 32,0 кв.м. (інв.№10330003), за адресою: 84301, Донецька область, м.Краматорськ, проспект Миру, будинок 7А, що складає 33/1000 часток від усієї будівлі банку з надвірними будівлями, що обліковується на балансі Управління Державної казначейської служби України у м.Краматорську Донецької області (ідентифікаційний код 37944338).

Як зазначалося вище, придбана за договором приватизації частка в об`єкті нерухомості, за рішенням суду була виділена в натурі, про що були внесені відповідні відомості до Державного реєстру майнових прав.

Виходячи із зазначеного, об`єкт приватизації, який просить повернути позивач, не існує.

З огляду на зазначене, суд зауважує, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не є ефективним, в умовах які склалися, не є співмірним, є таким що порушує принципи ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, у зв`язку з чим дійшов висновку у задоволенні позовної заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу та повернення майна до державної власності відмовити.

У відповідності до положень ч.9 ст.129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Судом враховане, що відповідач, не надав доказів власних активних дій, які від нього залежать як власника об`єкта нерухомості, для документального оформлення прав на земельну ділянку. В ході розгляду справи за поясненнями відповідача судом також було встановлено, що відповідач не здійснював платежі за земельну ділянку. Таким чином, суд вважає спір виник з вини відповідача, у зв`язку з чим судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В

У задоволенні позовної заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу та зобов`язання повернути майно до державної власності відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях (61057, м. Харків, майдан Театральний, будинок №1; ) витрати зі сплати судового збору в сумі 5 368,00 гривень.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У судовому засіданні 19.12.2023 проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 25.12.2023.

Позивач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях (61057, м. Харків, майдан Театральний, будинок №1; )

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 )

Суддя С.М. Фурсова