ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2023 р. Справа№ 910/19850/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання: Гудько А.В.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 30.11.2023,

розглянувши апеляційну скаргу Фірми SP Modern Limited, Ларнака, Кіпр

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 (повний текст складено 04.08.2023)

у справі №910/19850/21 (суддя Морозов С.М.)

за позовом Фірми SP Modern Limited, Ларнака, Кіпр

до Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» «Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна компанія «Укрінмаш»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України»

про стягнення 255 924,94 доларів США,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Фірма SP Modern Limited (далі, позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» «Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна компанія «Укрінмаш» (далі, відповідач) про стягнення суми заборгованості в розмірі 236 344,00 доларів США та суми 3% річних в розмірі 19 580,94 доларі США.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов Контракту №21/84-К від 08.10.2018 позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 236 344,00 доларів США, однак відповідач свої зобов`язання з розрахунку за отриманий товар не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 залучено до участі у справі Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (далі, третя особа).

Короткий зміст оскарженого рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №910/19850/21 у задоволенні позову Фірми SP Modern Limited, Ларнака, Кіпр до Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» «Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна компанія «Укрінмаш» про стягнення 255 924,94 доларів США відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що строк оплати за умовами погодженого сторонами порядку оплати за Контрактом (пункт 5.2. Контракту в редакції Додаткової угоди №4 від 08.07.2020) не настав, а пред`явлення позивачем даної позовної заяви є передчасним, оскільки з матеріалів справи не вбачається виконання позивачем вимог фінансового моніторингу банку відповідача та надання рахунку отримувача платежу для здійснення оплати.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 18.08.2023 (про що свідчить поштовий ідентифікатор Укрпошти на конверті) Фірма SP Modern Limited звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №910/19850/21 та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до того, що продавець зі своєї сторони виконав усі умови Додаткової угоди №4 від 08.07.2020 до Контракту, відповідач, у свою чергу, неналежним чином виконує свої зобов`язання перед позивачем згідно Контракту, несвоєчасно і не в повній мірі здійснює платежі за Контрактом, внаслідок чого за ним рахується заборгованість у розмірі 236 344,00 доларів США.

Скаржник зазначає, що на виконання продавцем вимог фінансового моніторингу банку покупця, у відповідь на електронні листи відповідача від 26.10.2020 та 13.11.2020 позивач засобами електронного зв`язку надіслав відповідачу необхідні пояснення та документи, жодних зауважень чи заперечень від відповідача щодо невиконання вимог фінансового моніторингу банку від покупця не надходило, додаткові документи відповідачем не вимагались. Відповідач, при цьому, отримавши лист №821 від 07.04.2021 про відмову АТ «Укрексімбанк» в проведенні фінансової операції на закупівлю валюти, таку відмову в судовому порядку не оскаржував.

Із моменту отримання товару (28.01.2019) відповідач не звертався до іншої банківської установи для проведення належного розрахунку з позивачем за отриманий товар згідно Контракту.

При цьому, за час дії Контракту відповідач не надавав позивачу та не долучив до матеріалів справи сертифікат Торгово-промислової палати про наявність форс-мажорних обставин, які би підтверджували неможливість виконання зобов`язань з оплати за отриманий товар.

Також скаржник наголошує, що не отримував від відповідача лист №27/4-1650 від 07.04.2021 про результати проведення АТ «Укрексімбанк» фінансового моніторингу, а тому твердження відповідача про ігнорування позивачем згаданого повідомлення є надуманими.

Крім того, лист відповідача №27/4-1650 від 07.04.2021 було подано із порушенням процесуальних строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України.

Додані до відзиву роздруківки електронних листів про направлення такого листа не є належними та достовірними доказами, оскільки із них неможливо встановити, що саме знаходиться у вкладенні листа. Назва файлу 1650.pdf також не дає можливості встановити зміст листа.

Виконання продавцем вимог фінансового моніторингу банку покупця не є тією подією, що має неминуче настати, адже не залежить від позивача.

У тексті апеляційної скарги апелянтом викладено також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №910/19850/21, яке мотивоване тим, що копію рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №910/19850/21 було отримано 08.08.2023.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

10.10.2023 від відповідача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача з проханням залишити її без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

У відзиві позивач наголосив на тому, що позивачем не було виконано вимоги фінансового моніторингу, а строк оплати за умовами погодженого сторонами порядку за Контрактом не настав.

Відповідач зазначає, що на сьогоднішній день не має можливості перерахувати кошти за Контрактом на рахунок отримувача платежу в зв`язку з тим, що останній за результатами фінансового моніторингу підпадає під дію статті 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню доходів), одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Водночас, законодавством чітко визначено питання застосування норм Закону в частині обміну інформацією між суб`єктами первинного фінансового моніторингу про осіб, яким було відмовлено у проведенні тієї чи іншої фінансової операції, а тому у разі отримання відмови у проведенні такої сумнівної фінансової операції повністю втрачається доцільність звернення до іншої фінансової установи, так як така операція також буде відхилена.

Третя особа письмового відзиву на апеляційну скаргу суду не надала, що у відповідності до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2023 апеляційну скаргу Фірми SP Modern Limited на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №910/19850/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Майданевич А.Г. судді: Сулім В.В., Коротун О.М.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2023 №09.1-07/784/23 у зв`язку з перебуванням головуючого судді Майданевича А.Г. на довгостроковому лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2023 апеляційну скаргу Фірми SP Modern Limited на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №910/19850/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Скрипка І.М.

Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/19850/21, відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Фірми SP Modern Limited на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №910/19850/21 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

21.09.2023 матеріали справи №910/19850/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані судді-доповідачу у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фірми SP Modern Limited на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №910/19850/21, запропоновано відповідачу та третій особі у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзив на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів апелянту, апеляційну скаргу Фірми SP Modern Limited на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №910/19850/21 призначено до розгляду на 31.10.2023.

У судове засідання, призначене на 31.10.2023, з`явилися представники Фірми SP Modern Limited та Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» «Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна компанія «Укрінмаш».

Представник третьої особи у судове засідання 31.10.2023 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд у судовому засіданні 31.10.2023 перейшов до розгляду справи по суті, заслухавши пояснення представників сторін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2023 у розгляді апеляційної скарги Фірми SP Modern Limited (Ларнака, Кіпр) на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №910/19850/21 оголошено перерву до 30.11.2023.

У судовому засіданні 30.11.2023 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників учасників справи

У судове засідання, призначене на 30.11.2023, з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про причин неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що у матеріалах справи містяться повідомлення про вручення поштових відправлень.

Таким чином, неявка у судове засідання представника третьої особи у відповідності до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити його апеляційну скаргу, рішення суду скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

08.10.2018 між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) укладено Контракт №21/84-К (далі - Контракт), відповідно до пункту 1 якого продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити запасні частини, які використовують при ремонті авіаційних двигунів РД-33 та АЛ-31Ф, надалі «товар», у кількості, за номенклатурою та цінами, що визначаються специфікацією (Додаток №1 до цього Контракту).

Продавець постачає товар покупцеві на умовах DAP - ДП «Міжнародний аеропорт Бориспіль», Україна, у відповідності з Інкотермс 2010 (пункт 3.1. Контракту).

Датою постачання товару (партії товару) буде вважатися дата штампа в авіаційній накладній, аеропорт, Україна (пункт 3.5. Контракту).

Пунктом 5.1. Контракту визначено, що платежі за Контрактом здійснюються покупцем в доларах США, шляхом безготівкового переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Оплату за товар (партію товару) в розмірі 100% загальної вартості фактично прийнятого покупцем товару (партії товару), покупець здійснює в строк не більше 20 банківських днів з дати підписання сторонами акту здавання-приймання товару (партії товару) на території покупця на підставі рахунку, наданого продавцем (пункт 5.2. Контракту).

Відповідно до пункту 5.4. Контракту рахунки на оплату товару (партії товару) продавець передає покупцю по факсу чи електронній пошті.

Здавання-приймання товару (партії товару) здійснюється на підприємстві покупця, м. Луцьк, Україна, після проведення вхідного контролю отриманого від продавця товару (партії товару). Результати вхідного контролю та рішення щодо приймання/не приймання товару фіксуються в акті здавання-приймання товару (партії товару) (Додаток №2 до Контракту) (пункт 6.1. Контракту).

Контракт діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Контрактом. (пункт 11.2. Договору).

Згідно пункту 11.3. Контракту ні одна зі сторін не має права передавати свої права та обов`язки за Контрактом третім особам без письмової згоди іншої сторони.

Додатком №1 до Контракту сторонами погоджено найменування товару, його кількість та вартість в розмірі 248 114,00 доларів США.

На підставі Акту здавання-приймання товару від 28.01.2019 позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на суму 236 344,00 доларів США.

Як зазначає позивач у позові, листом №mBank/ZOK//2019 від 14.02.2019 Корпоративне відділення mBank S.А. у Варшаві повідомило позивача, що з 12.02.2019 банківські рахунки позивача були закриті через зміни у внутрішній політиці банку.

Листом №14-02/19 від 21.02.2019 Фірма SP Modern Limited повідомила відповідача про те, що виходячи з обставин, пов`язаних із необхідністю відкриття нового рахунку фірми в іншому банку, рахунок-фактура на оплату товару буде надано лише після підписання сторонами додаткової угоди щодо зміни банківських реквізитів.

У подальшому позивач листом від 22.05.2019 за №5-05/19 запропонував розглянути можливість укладення додаткової угоди з відповідачем, згідно з якою продавець мав би змогу передати право на отримання оплати за поставлене майно (Товар) третій особі, своєму торговому партнеру - Компанії «ROGERBANG B.V.», Королівство Нідерландів - «Отримувач платежу».

Для цього Фірмою SP Modern Limited було укладено Угоду (№4-SP-0519 від 15.05.2019) з компанією «ROGERBANG B.V.», яка уповноважує останню отримувати на свій рахунок платежі за Контрактом №21/84-К від 08.10.2018.

Відповідно до цього звернення була укладена Додаткова угода №2 від 19.06.2019 до Контракту №21/84-К від 08.10.2018 року між Продавцем, Покупцем та Отримувачем платежу (компанією «ROGERBANG B.V.»), в якій пункт 5.1. викладено в наступній редакції: «Платежі за Контрактом здійснюються покупцем в доларах США, шляхом безготівкового переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок отримувача платежу».

Пункт 5.2. Контракту викладено у наступній редакції: «Оплату за товар (партію товару) в розмірі 100% загальної вартості фактично прийнятого покупцем товару (партії товару) зазначеного в Акті здавання-приймання товару, покупець здійснює в строк 20 банківських днів з дати отримання покупцем від отримувача платежу рахунку.».

Пункт 5.4. Контракту викладено у наступній редакції: «Рахунки на оплату товару (партії товару) отримувач платежу виставляє покупцю по факсу чи електронній пошті».

У подальшому зазначені документи були передані в AT «Державний Експортно-Імпортний Банк України» для проходження процедури фінансового моніторингу.

Листом від 12.07.2019 №4-07/19 позивач повідомив, що компанія «ROGERBANG B.V.» через непередбачені обставини не зможе надалі бути отримувачем платежу. Позивач просив припинити дію додаткової угоди №2 до Контракту.

Позивач листом від 12.09.2019 за №3-09/19 повідомив щодо затримки відкриття банківського рахунку та запропонував укласти нову додаткову угоду, згідно з якою продавець мав би змогу передати право на отримання оплати за поставлене майно (товар) третій особі, партнеру - Компанії «AVIATECHSALES LTD», Велика Британія - «Отримувач платежу».

04.11.2019 сторонами укладено Додаткову угоду №3 до Контракту, в якому пункт 5.1. викладено в наступній редакції: «Платежі за Контрактом здійснюються покупцем в доларах США, шляхом безготівкового переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок отримувача платежу».

Пункт 5.2. Контракту викладено у наступній редакції: «Оплату за товар (партію товару) в розмірі 100% загальної вартості фактично прийнятого покупцем товару (партії товару), зазначеного в Акті здавання-приймання товару, покупець здійснює в строк 20 банківських днів з дати отримання покупцем від отримувача платежу рахунку.».

Пункт 5.4. Контракту викладено у наступній редакції: «Рахунки на оплату товару (партії товару) отримувач платежу виставляє покупцю по факсу чи електронній пошті».

Отримувачем платежу згідно Додаткової угоди №3 до Контракту є AVIATECHSALES LTD.

Зазначені вище документи були передані AT «Державний Експортно-Імпортний Банк України» для проходження процедури фінансового моніторингу.

На запит ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» від 04.03.2020 №27/4-1550 щодо необхідних документів до AT «Державний Експортно-Імпортний Банк України» позивач листом від 21.05.2020 №12-05/20 повідомив, що Компанія «AVIATECHSALES LTD» не має можливості надати всі необхідні документи і не зможе бути надалі отримувачем платежу, у зв`язку із чим додаткову угоду №3 вважати такою, що припинила свою дію.

У подальшому позивач листом від 03.06.2020 за №5-06/20 запропонував розглянути можливість укладення нової Додаткової угоди з ДП ДГЗІФ «Укрінмаш», згідно з якою фірма «SP Modern Limited» могла б передати право на отримання платежу за поставлений товар третій особі, своєму торговому партнеру - компанії «SOHATEC INTERNATIONAL LIMITED», Шотландія, іменована як - Отримувач платежу.

Додатковою угодою №4 від 08.07.2020 до Контракту сторони пункт 5.2. Контракту виклали в наступній редакції: «Оплату за товар (партію товару) в розмірі 100% загальної вартості фактично прийнятого покупцем товару (партії товару), зазначеного в Акті здавання-приймання товару, покупець здійснює в строк 20 банківських днів з дати підписання сторонами цієї Додаткової угоди, виконання продавцем вимог фінансового моніторингу банку покупця та надання рахунку отримувачем платежу.».

Згідно пункту 5.4. Контракту в редакції Додаткової угоди №4 рахунки на оплату товару (партії товару) отримувач платежу виставляє покупцю по факсу чи електронній пошті.

Отримувачем платежу згідно Додаткової угоди №4 до Контракту є SOHATEC INTERNATIONAL LIMITED.

У зв`язку з неотриманням оплати від відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом з вимогами про стягнення в судовому порядку з відповідача заборгованості за поставлений товар в розмірі 236 344,00 доларів США та 3% річних в розмірі 19 580,94 доларі США.

Відповідач проти наявності у нього боргу за Контрактом у розмірі 236 344,00 доларів США не заперечував, проте заперечував проти позовних вимог з огляду на ненастання строку оплати за Контрактом через відсутність у відповідача можливості здійснити оплату через непроходження отримувачем платежу операції фінансового моніторингу банку покупця.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву відповідача на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати в установлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його в підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Контракт є договором поставки, до якого застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 статті 664 Цивільного кодексу України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві.

На виконання умов Контракту позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на суму в розмірі 236 344,00 доларів США, що підтверджується Актом здавання-приймання товару від 28.01.2019, підписаним сторонами.

Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Враховуючи обставини, описані у розділі даної постанови «Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції», позивачем на виконання пунктів 5.2., 5.4. Контракту та Компаніями «ROGERBANG B.V.», «AVIATECHSALES LTD» на виконання пунктів 5.2., 5.4. Контракту у редакціях додаткових угод №2 та №3 відповідно рахунки на оплату відповідачу за Контрактом не виставлялися.

Водночас, згідно умов пункту 5.2. Контракту у редакції Додаткової угоди №4 від 08.07.2020, отримувачем платежу згідно якої є компанія «SOHATEC INTERNATIONAL LIMITED», оплату за товар (партію товару) в розмірі 100% загальної вартості фактично прийнятого покупцем товару (партії товару), зазначеного в Акті здавання-приймання товару, покупець здійснює в строк 20 банківських днів з дати підписання сторонами цієї Додаткової угоди, виконання продавцем вимог фінансового моніторингу банку покупця та надання рахунку отримувачем платежу.

У частині 1 статті 627 Цивільного кодексу України вказано, що відповідно до до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (частина 1 статті 204 Цивільного кодексу України).

За змістом частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, виходячи із погоджених сторонами в Додатковій угоді №4 умов оплати (пункт 5.2.), умовою оплати відповідачем позивачу коштів за поставлений товар на рахунок визначеного отримувача платежу є (1) обставина прийняття відповідачем товару на підставі акту приймання-передачі (така обставин підтверджується актом приймання-передачі від 28.01.2019), (2) сплив 20-ти банківських днів з дати підписання сторонами цієї Додаткової угоди, (3) виконання продавцем вимог фінансового моніторингу банку покупця, (4) надання рахунку отримувачем платежу.

Таким чином, обов`язковою умовою для оплати є, зокрема, надання отримувачем платежу рахунку на оплату відповідачу та виконання продавцем вимог фінансового моніторингу банку покупця.

Позивачем до позовної заяви додані копії комерційного інвойсу компанії «SOHATEC INTERNATIONAL LIMITED» No 1/38/23 від 08.07.2020, складені англійською та українською мовами, на оплату відповідачем коштів згідно Контракту в сумі 236 344,00 дол.США.

Як уже зазначалося, згідно пункту 5.4. Контракту в редакції Додаткової угоди №4 рахунки на оплату товару (партії товару) отримувач платежу виставляє покупцю по факсу чи електронній пошті.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 у справі №916/3027/21 зазначила таке: «процесуальний закон чітко регламентує можливість та порядок використання інформації в електронній формі (у тому числі текстових документів, фотографій тощо, які зберігаються на мобільних телефонах або на серверах, в мережі Інтернет) як доказу у судовій справі. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, у якій учасник справи має право подати електронний доказ (частина третя статті 96 ГПК України), який, у свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (пункт 1 частини другої статті 73 ГПК України)».

Згідно висновків, викладених у пункті 51 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №916/3027/21, якщо з урахуванням конкретних обставин справи суд дійде висновку про те, що відповідне листування дає змогу встановити його учасників та може підтверджувати ті чи інші доводи сторін, наприклад, щодо наявності між ними відповідних відносин, ведення певних перемовин тощо, суд може прийняти таке листування як доказ і в такому разі надати йому оцінку сукупно з іншими доказами у справі.

На підтвердження факту направлення інвойсу компанії «SOHATEC INTERNATIONAL LIMITED» No 1/38/23 від 08.07.2020 відповідачу позивач долучив до позовної заяви роздруківку з електронної пошти SP Modern Limited про направлення 05.10.2020 на електронну пошту електронного листа. У вкладенні такого листа значиться «Invoice No 38 23.pdf» (сам текст вкладення у роздруківці не відображається).

З електронної пошти 06.10.2020 SP Modern Limited отримало відповідь наступного змісту: «Добрый день. Просмотрела инвойс. На мой взгляд все хорошо. Жду от Вас скан копию».

Із матеріалів справи судом встановлено, що електронна пошта використовувалась самим відповідачем для листування із позивачем (зокрема, при направленні листа щодо проходження фінансового моніторингу; том 3, а.с. 78, про що також буде вказано далі в тексті постанови).

Водночас, сам відповідач у поданих суду поясненнях не заперечував проти отримання ним вказаного електронного листа і що в якості вкладення до останнього був саме інвойс компанії «SOHATEC INTERNATIONAL LIMITED» No 1/38/23 від 08.07.2020.

Отже, колегія суддів приймає до уваги посилання скаржника на те, що рахунок на оплату компанії «SOHATEC INTERNATIONAL LIMITED» No 1/38/23 від 08.07.2020 направлявся та був отриманий відповідачем електронною поштою. Водночас, такий рахунок було направлено не самим отримувачем платежу згідно Додаткової угоди №4 («SOHATEC INTERNATIONAL LIMITED»), а безпосередньо позивачем.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про ненадання відповідачем рахунку отримувача платежу для здійснення оплати не відповідають матеріалам справи, що, втім, не призвело до прийняття судом неправильного по суті судового рішення з огляду на непроходження продавцем вимог фінансового моніторингу банку покупця як однієї з умов для оплати, встановленої пунктом 5.2. Контракту у редакції Додаткової угоди №4.

Так, як вбачається із матеріалів справи, після укладення Додаткової угоди №4 до Контракту між позивачем та відповідачем здійснювалось електронне листування щодо надання документів для проходження фінансового моніторингу АТ «Укрексімбанк». У відповідь на електронні листи відповідача від 26.10.2020 та від 13.11.2020 позивач засобами електронного зв`язку надсилав відповідачу відповідні пояснення та документи.

Як зазначає відповідач, усі необхідні документи для оплати за поставлений товар ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» надіслано 04.12.2020 до AT «Державний Експортно-Імпортний Банк України» у відповідності до Постанови Правління Національного Банку України №8 від 02.02.2019, в яких зазначено про необхідність прийняття позитивного рішення та необхідність виконання ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» взятих на себе зобов`язань за зовнішньоекономічним Контрактом для проходження процедури фінансового моніторингу.

03.02.2021 за вих. №27/4-648 ДП ДГЗІФ Укрінмаш» направлено до АТ «Державний Експортно-Імпортний Банк України» запит про отримання інформації про стан проходження фінансового моніторингу за зовнішньоекономічним Контрактом №21/84-К від 08.10.2018.

У відповідь листом від 06.04.2021 за №024100/21-42 АТ «Державний Експортно-Імпортний Банк України» відмовлено в проведенні фінансової операції ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» на купівлю іноземної валюти, посилаючись на абзац 7 частини першої статті 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмивання) доходів одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Відповідач листом №27/4-1650 від 07.04.2021 (том 3, а.с. 77) повідомив позивача про результати проведення Банком фінансового моніторингу та запропонував позивачу укласти додаткову угоду про зміну отримувача платежу для проходження процедури фінансового моніторингу.

На підтвердження факту направлення 08.04.2021 такого листа позивачу на електронну пошту відповідач долучив до пояснень від 17.03.2023, які надійшли до суду 22.03.2023, роздруківку з електронної пошти (том 3, а.с. 78), тема листа «Щодо фін. Моніторингу».

У тексті електронного листа вказано: «Доброго дня, надсилаю Вам лист ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» щодо проходження фін. моніторингу (додається)». У вкладенні значиться « 1650.pdf».

Скаржник заперечує факт отримання ним повідомлення від відповідача про непроходження отримувачем платежу фінансового моніторингу банку відповідача, вказуючи, що із наданої роздруківки неможливо встановити зміст вкладення до листа.

Колегія суддів критично оцінює такі доводи позивача, оскільки, по-перше, листування між сторонами Контакту з використанням зазначених засобів зв`язку (електронної пошти), як вбачається із матеріалів справи, є звичайною діловою практикою для сторін даного спору і з моменту укладення Контракту таке листування неодноразово здійснювалось між сторонами із використанням відповідних електронних адрес, по-друге, враховуючи зміст спірних правовідносин та тему листа, у випадку недолучення до нього вкладення, про яке в ньому йде мова, або долучення іншого документу, ніж про це вказано в листі, позивач, проявивши розумну обачність, мав би заявити про це відповідачу, однак зазначеного не зробив.

Більш того, колегія суддів враховує те, що сам позивач, доводячи суду факт виставлення рахунку отримувача платежу на оплату відповідачу, додав до позовної заяви роздруківку електронного листування із зазначених електронних адрес, з вкладеного файлу до якого також фактично неможливо встановити його зміст й даний файл також не є форматом EML, про який вказує скаржник.

Тобто, з однієї сторони позивач просить суд взяти до уваги наданий ним доказ, з іншої - відхилити поданий у такому ж форматі доказ відповідача, що свідчить про суперечливість його поведінки в даному спорі.

З огляду на наведене, враховуючи критерій вірогідності доказів, суд приймає до уваги надану відповідачем роздруківку електронного листування як доказ, яким підтверджується факт направлення відповідачу повідомлення про непроходження отримувачем платежу фінансового моніторингу банку відповідача.

Стосовно доводів скаржника про порушення відповідачем норм процесуального права з огляду на несвоєчасне (у встановлені Господарським процесуальним кодексом України строки), за його твердженнями, подання до суду копії листа №27/4-1650 від 07.04.2021 та роздруківки електронного листування, суд зазначає таке.

За загальним правилом згідно частини 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Також положеннями частини 10 статті 80 Господарського процесуального кодексу України надано відповідачу можливість подання доказів не разом з поданням відзиву на позовну заяву, проте, враховуючи вимоги процесуального законодавства, такі докази повинні бути надані під час здійснення підготовчого провадження у справі.

За змістом статей 181, 182 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. У підготовчому засіданні суд, у тому числі, з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання; призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

У главі 3 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України закріплені положення, які встановлюють порядок реалізації принципу «диспозитивності господарського судочинства» у підготовчому засіданні. Він полягає в тому, що кожен учасник справи може довести певні обставини справи, подавши відповідні докази, надавши пояснення чи заперечення саме під час підготовчого провадження. Це зумовить чітко визначене загальне спрямування судового розгляду, окреслить коло питань, що підлягають розв`язанню на стадії судового розгляду та дозволить процесуально зекономити час розгляду справи. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.08.2021 у справі №910/17567/19, від 09.11.2021 у справі №913/20/21.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2021 відкрито провадження у справі №910/19850/21, підготовче засідання призначено на 08.02.2022, встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

04.01.2022 до суду від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі, оскільки дана справа не підсудна Господарському суду міста Києва з огляду на умови пункту 9.2. Контракту.

10.01.2022 до суду від відповідача надійшли письмові доводи щодо позову (фактично за своїм змістом - відзив на позовну заяву), в яких зазначено, що оплата здійснюється після виконання продавцем фінмоніторингу банку покупця, який отримувач платежу не пройшов, що підтверджується повідомленням Банку від 06.04.2021 №024100/21-41, про який відповідач повідомив позивача листом №27/4-1650 від 07.04.2021.

У додатках до письмових пояснень значаться, зокрема, копія повідомлення Банку від 06.04.2021 №024100/21-41, копія листа №27/4-1650 від 07.04.2021, однак фактично такі документи до пояснень не долучені.

При цьому, відповідно до пункту 6 розділі ІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 №814 (у редакції, чинній станом на дату подання відповідачем письмових пояснень), конверти (пакети), в яких надходять документи, приєднуються до одержаних документів. У разі одержання документів у пошкодженій упаковці, або якщо при відкритті конверта (пакета) виявлено відсутність будь-якого документа чи додатка до нього, про це складається акт (додаток 1) у двох примірниках, один з яких надсилається відправнику, а другий додається до вхідних документів.

Однак, акт про відсутність додатків до письмових пояснень канцелярією суду складено не було й такий акт відповідачу не направлявся (докази протилежного в матеріалах справи відсутні).

У подальшому ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2022 позов Фірми SP Modern Limited до Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» «Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна компанія «Укрінмаш» про стягнення 255 924,94 доларів США було залишено без розгляду, оскільки спір у справі №910/19850/21 відноситься до компетенції арбітражу, а від відповідача до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшла заява про закриття провадження у справі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2022 ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2022 у справі №910/19850/21 було скасовано та матеріали справи направлено до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2022, враховуючи, що позов було залишено без розгляду на стадії підготовчого провадження, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати з цієї стадії та призначив підготовче засідання у справі на 13.09.2022, однак у подальшому ухвалою суду від 13.09.2022 провадження у справі №910/19850/21 було зупинено до повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва після розгляду касаційної скарги відповідача на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2022 у даній справі.

Після повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва з Верховного Суду ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2022 поновлено провадження у справі №910/19850/21 та призначено підготовче засідання.

У підготовчому провадженні ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 залучено до участі у справі Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Після надходження до суду письмових пояснень залученої до участі у справі третьої особи, відповідач виклав свої додаткові доводи та міркування по суті спору у поясненнях від 17.03.2023 №27/11-1227.

В якості додатків до поданих пояснень відповідач, зокрема, долучив копії листа Банку від 06.04.2021 №024100/21-41, листа відповідача №27/4-1650 від 07.04.2021, на які він вже посилався у поданому відзиву на позовну заяву.

Підготовче провадження у справі було закрите згідно ухвали суду від 25.04.2023.

Отже, копії листа Банку від 06.04.2021 №024100/21-41 та листа відповідача №27/4-1650 від 07.04.2021 були долучені до матеріалів справи під час проведення підготовчого провадження у справі, при цьому, їх неподання разом із відзивом на позовну заяву, на переконання колегії суддів, не свідчить за наведених обставин про допущене порушення відповідачем процесуальних строків на їх подання, які б мали наслідком відмову суду в їх долученні, оскільки першочергово судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій розглядалося питання підсудності даного спору Господарському суду міста Києва (заява про закриття провадження у справі була подана відповідачем до подання першої заяви по суті спору) і після його остаточного вирішення судом було продовжено розгляд справи зі стадії підготовчого провадження, метою якої є, зокрема, зібрання доказів.

Відповідні докази були подані відповідачем у межах стадії підготовчого провадження, а обставини, які вони підтверджують, були повідомлені суду в першій заяві по суті спору. При цьому, як уже наголошувалось вище, такі докази були перелічені у додатках до відзиву, однак до нього не долучені, про що канцелярією суду відповідного акту складено не було, а тому відповідач, вірогідно, міг не знати про помилкове їх недолучення до відзиву, оскільки такий акт від суду не отримував. Реально такі докази були подані до суду із поясненнями у справі після залучення до участі у справі Банку як третьої особи, а відмова у долученні таких доказів до матеріалів справи судом першої інстанції, за наведених обставин, була б проявом надмірного формалізму.

З огляду на вищевикладене у сукупності, матеріалами справи підтверджується факт не проходження визначеним Додатковою угодою №4 отримувачем платежу фінансового моніторингу Банку відповідача (відповідно до статті 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення) й обізнаність позивача про таку обставину.

Отже, строк виконання зобов`язання відповідача з оплати за Договором у редакції Додаткової угоди №4 не настав.

Так, згідно з нормами статті 5 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (далі, Закон у редакції станом на дату відмови Банком у проведенні фінансової операції -05.04.2021) до легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, належать будь-які дії, пов`язані із вчиненням фінансової операції чи правочину з активами, одержаними внаслідок вчинення злочину, а також вчиненням дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких активів чи володіння ними, прав на такі активи, джерел їх походження, місцезнаходження, переміщення, зміну їх форми (перетворення), а так само набуттям, володінням або використанням активів, одержаних внаслідок вчинення злочину.

Згідно з приписами частини першої статті 3 Закону запобігання та протидія ґрунтуються, серед іншого, на принципах невідворотності покарання та переконливості і пропорційності заходів впливу за порушення законодавства у сфері запобігання та протидії.

Суд враховує, що в розумінні названого Закону суб`єктами первинного фінансового моніторингу є банки, страховики (перестраховики), страхові (перестрахові) брокери, кредитні спілки, ломбарди та інші фінансові установи (пункт 1 частини 2 статті 6 Закону); а спеціально уповноваженим органом - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії (пункт 55 частини 1 статті 1 Закону).

Положеннями статті 8 Закону визначено завдання, обов`язки та права суб`єкта первинного фінансового моніторингу. Зокрема банк відповідача, як суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний вживати заходів щодо запобігання розголошенню (зокрема особам, стосовно фінансових операцій яких проводиться перевірка) інформації, що подається спеціально уповноваженому органу, та іншої інформації з питань фінансового моніторингу (у тому числі про факт подання такої інформації або факт отримання запиту, рішення чи доручення від спеціально уповноваженого органу та їх виконання), крім випадків, визначених цим Законом (пункт 16 частини 2 статті 8 Закону).

Відповідно до норм частини 6 статті 11 Закону суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а клієнт, представник клієнта зобов`язані подати інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для здійснення належної перевірки, а також для виконання таким суб`єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії.

Статтею 15 Закону унормовано порядок та підстави відмови від встановлення (підтримання) ділових відносин, проведення фінансової операції.

Так, частиною першою цієї статті визначено, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі:

- якщо здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників, є неможливим або якщо у суб`єкта первинного фінансового моніторингу виникає сумнів стосовно того, що особа виступає від власного імені;

- встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей;

- подання клієнтом чи його представником суб`єкту первинного фінансового моніторингу недостовірної інформації або подання інформації з метою введення в оману суб`єкта первинного фінансового моніторингу;

- виявлення у порядку, встановленому відповідним суб`єктом державного фінансового моніторингу, що банк або інша фінансова установа, з якою встановлені кореспондентські відносини, є банком-оболонкою та/або підтримує кореспондентські відносини з банком-оболонкою;

- якщо здійснення ідентифікації особи, від імені або в інтересах якої проводиться фінансова операція, та встановлення її кінцевого бенефіціарного власника або вигодоодержувача (вигодонабувача) за фінансовою операцією є неможливим.

Суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право відмовитися від проведення підозрілої фінансової операції. У випадках, передбачених цією частиною, суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний протягом одного робочого дня, але не пізніше наступного робочого дня з дня відмови, повідомити спеціально уповноваженому органу про спроби проведення фінансових операцій та про осіб, які мають або мали намір відкрити рахунок/встановити ділові відносини та/або провести фінансові операції або з якими розірвано ділові відносини (закрито рахунок) на підставі цієї статті, а також про проведення фінансових операцій щодо зарахування коштів, які надійшли на рахунок такого клієнта, та про фінансові операції, в проведенні яких було відмовлено.

Окрім цього статтею 21 Закону дано визначення підозрілим фінансовим операціям та діяльності. Так, фінансові операції або спроба їх проведення незалежно від суми, на яку вони проводяться, вважаються підозрілими, якщо суб`єкт первинного фінансового моніторингу має підозру або має достатні підстави для підозри, що вони є результатом злочинної діяльності або пов`язані чи стосуються фінансування тероризму або фінансування розповсюдження зброї масового знищення. При визначенні того, чи є підозрілою фінансова операція або діяльність, суб`єкт первинного фінансового моніторингу враховує типологічні дослідження, підготовлені спеціально уповноваженим органом та оприлюднені ним на своєму веб-сайті, а також рекомендації суб`єктів державного фінансового моніторингу.

Таким чином, станом на момент подання позову в даній справі та прийняття оскаржуваного судового рішення ДП ДГЗІФ «Укрінмаш», враховуючи відмову Банку, не має можливості перерахувати кошти за Контрактом на рахунок Отримувача платежу у зв`язку з тим, що останній, за результатами фінансового моніторингу, підпадає під дію статті 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню доходів), одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Посилання скаржника на те, що ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» мало б оскаржити відмову Банку, відкрити рахунок в іншій банківській установі, судом до уваги не приймаються й у даному контексті колегія суддів приймає до уваги доводи відповідача стосовно того, що виходячи зі змісту частини 2 статті 15 Закону, законодавством чітко визначено питання застосування норм Закону в частині обміну інформацією між суб`єктами первинного фінансового моніторингу про осіб, яким було відмовлено у проведенні тієї чи іншої фінансової операції, а тому у разі отримання відмови у проведенні такої сумнівної фінансової операції повністю втрачається доцільність звернення до іншої фінансової установи, так як така операція також буде відхилена.

Доводи апеляційної скарги позивача стосовно того, що така умова оплати за Договором як проходження фінансового моніторингу банку може ніколи не настати, а тому відповідач має виконати вимогу позивача щодо здійснення оплати за Контрактом, оцінюються судом критично, оскільки сторони самі у добровільному порядку погодили таку умову оплати по Контракту як обов`язкове проходження продавцем вимог фінансового моніторингу банку, при цьому не проходження фінансового моніторингу банком фактично стало наслідком вибору позивачем отримувача платежу, який такий моніторинг не пройшов.

Відповідач, у свою чергу, у листі №27/4-1650 від 07.04.2021 запропонував позивачу укласти додаткову угоду про зміну отримувача платежу для проходження процедури фінансового моніторингу, однак матеріали справи не містять доказів на підтвердження вчинення позивачем дій задля вирішення даного питання.

Враховуючи вищевикладене, строк оплати за умовами погодженого сторонами порядку оплати за Контрактом не настав, а пред`явлення позивачем даної позовної заяви є передчасним, про що вірно вказав місцевий господарський суд.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Усі інші доводи та міркування сторін, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Доводи апеляційної скарги Фірми SP Modern Limited, Ларнака, Кіпр не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову у даній справі.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Фірми SP Modern Limited, Ларнака, Кіпр є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фірми SP Modern Limited, Ларнака, Кіпр на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №910/19850/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №910/19850/21 залишити без змін.

Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на скаржника.

Матеріали справи №910/19850/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 28.12.2023.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

І.М. Скрипка