ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" грудня 2023 р. Справа № 911/2973/23

Суддя Господарського суду Київської області Н.Г. Шевчук розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший трубний завод" про забезпечення позову у справі № 911/2973/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший трубний завод", 04074, місто Київ, вулиця Резервна, будинок 8-А

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пінара Енерджи", 02125, місто Київ, вулиця Шимановського Віталія, будинок 2/1, кабінет 419

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕМ-ТЕХНОЛОДЖИ", 02141, місто Київ, вулиця Руденко Лариси, будинок 6-А, приміщення 58, офіс 1

про стягнення 7 802 016,82 грн

встановив:

В провадженні Господарського суду Київської області (судді Сокуренко Л.В.) перебуває справа № 911/2973/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший трубний завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пінара Енерджи" про стягнення 7 802 016,82 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.10.2023 (суддя Сокуренко Л.В.) відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

26 грудня 2023 року через підсистему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший трубний завод" надійшла заява про забезпечення позову (вх. № суду 10240), в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом: накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Пінара Енерджи" (код 41400774), які знаходяться на всіх рахунках відповідача в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Пінара Енерджи" (код 41400774) у межах суми позову (з урахуванням заяви від 30.11.2023 про зменшення розміру позовних вимог) 6 800 000,00 грн.

Забезпечення позову обґрунтовано тим, що з метою уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача та задля реального виконання рішення суду, уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову, позивач вважає за необхідне клопотати про вжиття заходів забезпечення позову. Заявник твердить, що з боку ТОВ "Пінара Енерджи" здійснюються заходи, які не спрямовані на швидке вирішення спору, а навпаки спрямовані на затягування розгляду справи № 911/2973/23 та прийняття рішення на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та доказів; зупинення провадження у справі. Зазначене безпосередньо проявляється у діях відповідача подання клопотань про відкладення судових засідань у справі, а також оскарження в апеляційному порядку ухвали від 08.11.2023 у справі № 911/2973/23 в частині повернення відзиву на позовну заяву без розгляду. В сукупності, позивач, на підставі достатньо обґрунтованого припущення розцінює процесуальні дії відповідача як такі, що спрямовані на пошук варіантів можливого уникнення відповідальності щодо сплати на користь позивача грошових коштів, що є заборгованістю по договору про переведення боргу № 037 від 04.09.2023, розмір якої становить 6 800 000,00 грн (з урахуванням заяви від 30.11.2023 про зменшення розміру позовних вимог).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.12.2023 Господарського суду Київської області, для розгляду заяви про забезпечення позову по справі № 911/2973/23 визначено суддю Шевчук Н.Г.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший трубний завод" про забезпечення позову суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Умовою застосування судом заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що спірне майно, наявне на момент пред`явлення позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням обов`язку сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування відповідного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до статей 7, 13 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої та третьої статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі статтею 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, в обґрунтування поданої заяви заявник послався на те, що ТОВ "Пінара Енерджи" не зацікавлене у швидкому вирішенні спору, а навпаки затягує розгляду справи № 911/2973/23, подаючи клопотання про відкладення розгляду справи та апеляційну скаргу.

Фактично, необхідність вжиття заходів забезпечення позову викликана власними припущеннями позивача про наявність обставин (відкладення судових засідань, зупинення провадження, апеляційне оскарження ухвали), які можуть ускладнити виконання рішення за його позовом та можливістю настання негативних наслідків, які суттєво позначаться на його інтересах.

Втім, наведені заявником обставини не свідчать про те, що грошові кошти чи майно, наявні у ТОВ "Пінара Енерджи", можуть зникнути, зменшитися за кількістю, так само як і не доведено, що відповідачем здійснюються дії з метою ухилення в подальшому від примусового виконання рішення суду, у разі задоволення позову. В підтвердження своїх доводів, позивачем не надано жодних доказів.

Забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання позивача на вчинення відповідачем дій, які виразились у поданні клопотань/заяв та оскарженні судових рішень не є підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Також суд зауважує, що за змістом пункту 7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 № 16 (із змінами) у позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Заявником жодних відомостей подано не було.

Суд дослідивши матеріали заяви, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів, посилань на докази та самих доказів на підтвердження того, що обставини, на які заявник послався у заяві, свідчать про неможливість виконання рішення суду, у випадку його задоволення, в разі невжиття судом заходів забезпечення позову.

Суд зазначає, що у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 21.01.19. у справі № 902/48318, від 28.08.19. у справі № 910/4491/19, від 12.05.20. у справі № 910/14149/19, від 21.01.21. у справі № 924/881/16.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший трубний завод" про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Пінара Енерджи" у межах суми позову (з урахуванням заяви від 30.11.2023 про зменшення розміру позовних вимог) 6 800 000,00 грн.

За змістом статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи положення статті 129 Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про судовий збір", оскільки заяву про забезпечення позову судом розглянуто, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 342,00 грн відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України суд

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший трубний завод" про забезпечення позову.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано: 28.12.2023