РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.12.2023Справа № 910/15437/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційна транспортна компанія" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Ліспостач" (м. Київ)

про стягнення 162 877,03 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інноваційна транспортна компанія" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Ліспостач" про стягнення 162.877,03 грн, з яких: 158 190,29 грн заборгованості за надані позивачем послуги за договором №12042023-ТЕО від 12.04.2023, 2 826,43 грн інфляційних втрат та 1 860,31 грн 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2023 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк і спосіб усунення виявлених недоліків.

17.10.2023 від позивача надійшла заява про усунення виявлених недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2023 відкрито провадження у справі, постановлено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заяв та клопотань.

27.11.2023 від позивача надійшла заява з підтвердженням про незмінність розміру заборгованості.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 23.10.2023 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, проте відповідний поштовий конверт було повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення отримувачу у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 ст. 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 цього Закону).

Таким чином, відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Проте відповідач у встановлений строк відзиву на позовну заяву не подав; будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду від відповідача не надходило.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України передбачено, що в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи, проте правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. При цьому з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням воєнного стану на території України), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.04.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інноваційна транспортна компанія", як Експедитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Ліспостач", як Клієнтом, було укладено договір №12042023-ТЕО про надання транспортно - експедиційних послуг, за умовами якого експедитор зобов`язався за рахунок клієнта та за винагороду (плату) організувати переведення вантажів в залізничному рухомому складі, а клієнт - сплачувати й приймати надані експедитором послуги на умовах даного договору (п. 1.1, 1.2. договору).

Відповідно до п. п. 2.1, 2.1.1, 2.1.2. Договору обов`язки експедитора, організовує перевезення і здійснює приймання, зберігання, перевалку, відправку і транспортно-експедиційне обслуговування вантажів клієнта за його заявами і за його рахунок. На підставі заявок клієнтів погоджує обсяги та напрямок перевезень вантажів, вартості залізничного тарифу, зборів за додаткові операції, послуги експедитора та інших витрат, пов`язаних з заявленими перевезеннями, і доводить їх до відома клієнту. При необхідності, на вимогу клієнта і за його рахунок, надає йому необхідні документи, що підтверджують витрати, пов`язані з виконанням даного договору.

За умовами п. 2.1.14. Договору експедитор не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місцем надання послуг, надає клієнту рахунки, податкові накладні за надані послуги, звіти експедитора та акти виконаних робіт (наданих послуг) про виконання доручень клієнта.

Податкові накладні та розрахунки корегування до податкових накладних надаються клієнту в електронному вигляді з дотриманням вимог до їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) в порядку, встановленому законодавством.

Клієнт зобов`язаний зареєструвати розрахунки коригувань до податкових накладних, які зменшують суму компенсації вартості послуг, що складені і надіслані експедитором у порядку, встановленому Податковим кодексом України, ЄРПН. Експедитор зобов`язується скласти та надіслати в електронному вигляді розрахунки коригування до податкових накладних не пізніше ніж за 5 робочих днів до закінчення терміну їх реєстрації в ЄРПН, встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до заявок відповідач замовив перевезення вантажу за наступним напрямком: станція відправлення Немішаєво (322002) УЗ станція призначення 517500 Дорнешти термін подання вагонів з 17/04/2023 по 30/04/2023 та станція відправлення Київ - Деміївський (320100)УЗ станція призначення 517500 Дорнешти термін подання вагонів з 13/04/2023 по 30/04/2023; за маршрутом станція відправлення Немішаєво (322002) УЗ Пів.-Зах. зал. станція призначення Вадул-Сирет (експ. ЧФР) (368701) Льв. Зал., станція відправлення Бородянка (321809) Пів.-Зах. зал. станція призначення Вадул-Сирет (експ. ЧФР) (368701) Льв. Зал термін подання вагонів травень; за маршрутом станція відправлення Київ - Деміївський (320100) Пів.-Зах. зал. станція призначення Вадул-Сирет (експ. ЧФР) (368701) Льв. Зал.; за маршрутом станція відправлення Київ - Деміївський (320100) Пів.-Зах. зал станція призначення Вадул-Сирет (експ. ЧФР) (368701) Льв. Зал.

На виконання Договору та підписаних заявок на перевезення позивач виконав вказані вище перевезення вантажів, що підтверджується актами виконаних робіт: від 30.04.2023 на суму 1 400 098,42 грн, від 31.05.2023 на суму 1 237 195,98 грн, від 30.06.2023 на суму 202 063,84 грн.

Для оплати наданих послуг позивач виставив відповідачу рахунки; від 30.04.2023 №Э05230016 на суму 1 380 497,44 грн, від 30.04.2023 №Э04022 на суму 3 600,18 грн, від 30.04.2023 №Э04021 на суму 16 000,80 грн, від 31.05.2023 №Э05091 на суму 8 000,40 грн, від 31.05.2023 №Э05018 на суму 2 000,10 грн, від 31.05.2023 №Э05017 на суму 13 200,66 грн, від 31.05.2023 №Э05016 на суму 58.002 90 грн, від 31.05.2023 №Э06230013 на суму 1 155 991,92 грн, від 30.06.2023 №Э07230017 на суму 49 303,48 грн, від 30.06.2023 №Э07230018 на суму 96 768,84 грн, від 30.06.2023 №Э07230019 на суму 5 589,00 грн, від 30.06.2023 №Э07230016 на суму 24 801,24 грн, від 30.06.2023 №Э06014 на суму 1 200,06 грн, від 30.06.2023 №Э060154 на суму 10 800,54 грн, від 30.06.2023 №Э06016 на суму 13 600,68 грн.

Крім того, позивачем по наданим послугам зареєстровано податкові накладні в ЄРПН: №15 від 12.05.2023, розрахунок коригування №79 від 31.05.2023, №46 від 25.05.2023, №80 від 31.05.2023.

Відповідно до п. 3.1., 3.2. Договору клієнт відшкодовує експедитору витрати, пов`язані із здійсненням перевезень вантажів та транспортно-експедиційним обслуговуванням вантажів клієнта на підставі рахунків експедитора. Клієнт здійснює 100% попередню оплату (передплату) вартості транспортно-експедиційних послуг (послуг з організації перевезень вантажів), в т.ч. винагороди (плати) експедитору, в розмірі заявленого обсягу перевезення вантажів до початку перевезення шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок експедитор, але не пізніше 3-х банківських днів з дати подачі вагонів на під`їзну колію клієнта (вантажовідправника) на підставі виставленого експедитором рахунку.

За згодою експедитора можлива оплата послуг (їхньої частини) з організації перевезень вантажів за фактом надання відповідних послуг протягом 3-х банківських днів з моменту надання рахунку експедитором.

Частинами 1 та 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

За змістом ст. 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Згідно з ч. 3 ст. 306 Господарського кодексу України перевезення вантажів здійснюють вантажний залізничний транспорт, автомобільний вантажний транспорт, морський вантажний транспорт та вантажний внутрішній водний транспорт, авіаційний вантажний транспорт, трубопровідний транспорт, космічний транспорт, інші види транспорту.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень (ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 статті 530 ЦК України).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість відповідача за Договором становить 158 190,29 грн. Доказів сплати відповідачем цієї суми або відсутності в нього обов`язку з її сплати сторонами до матеріалів справи не надано.

Оскільки відповідачем зобов`язання зі сплати позивачу грошових коштів у розмірі 158 190,29 грн належним чином в обумовлений сторонами строк не виконано, позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача також 2 826,43 грн інфляційних втрат та 1 860,31 грн 3 % річних.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки сум 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив їх правильність та арифметичну вірність.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. (ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 76, 77 ГПК України).

Положеннями ст. 86 ГПК України унормовано наступне. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Твердження позивача відповідачем належними доказами не спростовані.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та не спростованими належним чином у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Ліспостач" (04074, місто Київ, вулиця Лугова, будинок 16; ідентифікаційний код 41495845) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційна транспортна компанія" (02081, місто Київ, вулиця Здолбунівська, будинок 7Д, корпус З; ідентифікаційний код 41428805); ідентифікаційний код 41428805) 158 190 (сто п`ятдесят вісім тисяч сто дев`яносто) грн 29 коп. заборгованості, 2 826 (дві тисячі вісімсот двадцять шість) грн 43 коп. інфляційних втрат, 1 860 (одну тисячу вісімсот шістдесят) грн 31 коп. 3% річних та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко