ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2023м. ДніпроСправа № 904/2955/22

за позовом Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, с. Миколаївка, Дніпропетровська область

до Відповідача-1: Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, м. Синельникове, Дніпропетровська область

Відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича, м. Першотравенськ, Дніпропетровська область

про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки; скасування державної реєстрації права оренди; зобов`язання Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича повернути земельну ділянку

Суддя Ніколенко М.О.

При секретарі судового засідання Макаренко Т.А.

Представники:

від прокуратури: Ємельянов В.А. службове посвідчення № 069932 від 01.03.2023

від позивача: Верешко С.В довіреність № 41 від 09.07.2021, т.2, арк.43

від відповідача-1: Бондарь Ю.В. довіреність від 20.11.2023

від відповідача-2: Меженна О.В. довіреність від 02.06.2021, т.2, а.с.41

РУХ СПРАВИ.

Першотравенська окружна прокуратура Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відповідача-1: Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича про:

- визнання незаконним та скасування розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради № Р-543/0/350-15 від 24.12.2015;

- визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 4,8843 га, кадастровий номер :02:001:1025, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, укладений 29.01.2016 між Петропавлівською районною державною адміністрацією та фізичною особою-підприємцем Марковим Дмитром Олександровичем, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2016, номер запису - 13649864;

- скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 4,8843 га, кадастровий номер :02:001:1025, з одночасним припиненням речових прав фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича на вказану земельну ділянку;

- зобов`язання Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича повернути земельну ділянку загальною площею 4,8843 га, кадастровий номер :02:001:1025, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду, шляхом підписання акту приймання-передачі.

Ухвалою суду від 19.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 11.10.2022.

Ухвалою суду від 11.10.2022 відкладено підготовче засідання на 15.11.2022.

Ухвалою суду від 15.11.2022 відкладено розгляд справи на 13.12.2022.

Ухвалою суду від 13.12.2022 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Відкладено підготовче засідання на 12.01.2023.

В підготовчому засіданні від 12.01.2023 оголошено перерву до 26.01.2023.

В підготовчому засіданні від 26.01.2023 оголошено перерву до 20.02.2023.

Ухвалою від 20.02.2023 зупинено провадження у справі № 904/2955/22 до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі №912/2797/21.

Ухвалою суду від 30.10.2023 провадження у справі № 904/2955/22 поновлено. Призначено підготовче засідання на 15.11.2023.

Ухвалою суду від 15.11.2023 відкладено підготовче засідання на 30.11.2023.

Ухвалою суду від 30.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 19.12.2023.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПРОКУРОРА.

Прокурор зазначив, що у 1997 році Дніпропетровською філією Інституту землеустрою виготовлено науково-технічну документацію по роздержавленню земель та виготовленню державних актів на право колективної власності на землю та право постійного користування землею Колективному сільськогосподарському підприємству ім. Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Відповідно до пункту 1.4.4 та пункту 1.5 зазначеної технічної документації, за Колективним сільськогосподарським підприємством ім. Чкалова закріплено на праві постійного користування 263,7 га земель з державного резервного фонду (до складу яких входила спірна земельна ділянка) та зазначено, що землі резервного фонду є державною власністю та використовуються за цільовим призначенням.

Відповідно до виписки з протоколу № 2 зборів Колективного сільськогосподарського колективу ім. Чкалова від 30.04.1997, зазначеними зборами затверджено науково-технічну документацію по роздержавленню земель і виготовленню державних актів на колективну власність і постійне користування Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чкалова від 1997 року, якою передбачено виділення та закріплення за господарством земель, у тому числі земель державного резервного фонду площею 263,7 га (до складу яких входила спірна земельна ділянка).

Рішенням VIII сесії Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 14.05.1997 XII скликання затверджено зазначену науково-технічну документацію згідно протоколу № 2 зборів КСП ім. Чкалова від 30.04.1997 та передано у колективну власність 5537,8 га земель; в постійне користування 616,2 га, із них за рахунок державного резервного фонду 263,7 га (до складу яких входила спірна земельна ділянка).

У подальшому, на підставі вищевказаного рішення Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області КСП ім. Чкалова виготовлено державний акт на право постійного користування на землю серії І-ДП № 004503 від 21.05.1997, відповідно до якого Колективному сільськогосподарському підприємству ім. Чкалова надано у постійне користування 616,2 га, з них: державний резервний фонд 263,7 га (до складу яких входила спірна земельна ділянка). Відповідно до плану зовнішніх меж землекористування, що містить зазначений державний акт, спірна земельна ділянка розташована в межах масиву земель державного резервного фонду, позначеного номером 2.

У 2000 році на замовлення КСП ім. Чкалова Дніпропетровською філією Інституту землеустрою виготовлено науково-технічну документацію по підготовці документів, що посвідчують право власності або користування землею, а також Схему поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім. Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області. Відповідно до вказаної Схеми визначено місце розташування земель КСП ім. Чкалова, зокрема і земель резервного фонду, до складу яких входить і спірна земельна ділянка.

На кожному з етапів приватизації КСП ім. Чкалова проводились обміни земельними ділянками колективної власності та резервного фонду, уточнення кількості громадян, що мають право на одержання земельної частки (паю), та уточнення площ орних угідь, що підлягають паюванню. Так, зокрема, про здійснення обміну земель колективної" власності КСП ім. Чкалова та земель резервного фонду Дмитрівської сільської ради свідчить рішення №101 сільської ради від 19.04.2000 «Про надання дозволу на обмін земельними ділянками колективної власності КСП ім. Чкалова та резервного фонду». Цей обмін був врахований при розробці Схеми поділу - земельні ділянки РФ площами 106,7 га та 72,9 га були розпайовані. Але факт обміну земель колективної власності на земельні ділянки РФ площами 26,8 га та 57,3 га (до складу якої входить спірна земельна ділянка) відсутній та в картографічних матеріалах (Схемах поділу, розроблених в 2000 році) ці земельні ділянки зазначені землями резервного фонду Дмитрівської сільської ради.

У 2002 році КСП ім. Чкалова припинило свою діяльність. Відповідно до листа Петропавлівської районної державної адміністрації № 462/0/349-18 від 19.03.2018, реєстраційна справа щодо КСП ім. Чкалова у відділі державної реєстрації Петропавлівської районної державної адміністрації відсутня, інформацією щодо дати та підстави припинення діяльності КСП ім. Чкалова Петропавлівська районна державна адміністрація не володіє.

За твердженням прокурора, земельна ділянка площею 102,672 га (до складу якої входить спірна земельна ділянка) передавалася в оренду Фізичній особі-підприємцю Маркову О.Я. на підставі договорів оренди землі від 15.05.2003 та від 03.03.2006, у якого перебувала в користуванні до надання в оренду Відповідачу-2.

В подальшому, розпорядженням голови Петропавлівської районної державної адміністрації № Р-344/0/350-15 від 01.10.2015, надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для надання в оренду Маркову Дмитру Олександровичу земельної ділянки № 1025, площею 4,8843 га ріллі, кадастровий номер :02:001:1025 з невитребуваних паїв на території Дмитрівської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Розпорядженням голови Петропавлівської районної державної адміністрації Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради №Р-543/0/350-15 від 24.12.2015 ФОП Маркову Д.О. затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки № 1025, площею 4,8843 га ріллі, з не витребуваних паїв на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Надано ФОП Маркову Д.О. в оренду, строком на 30 років, земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:1025, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з земель не витребуваних паїв на території Дмитрівської сільської ради.

На підставі вказаного розпорядження, 29.01.2016 між Петропавлівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та ФОП Марковим Дмитром Олександровичем укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,8843 га з кадастровим номером :02:001:1025. За умовами якого Орендодавець надав, а Орендар - прийняв в строкове платне користування зазначену земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1635-3 здійснено реорганізацію районних державних адміністрацій, ліквідованих згідно з постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ районів, шляхом їх приєднання до районних державних адміністрацій, утворених згідно з цим розпорядженням. Зокрема, до Синельниківської райдержадміністрації приєднано Петропавлівську райдержадміністрацію.

Пунктами 7,8 Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1321 від 16.12.2020 передбачено, що перехід повноважень, прав та обов`язків (публічно-владне правонаступництво) райдержадміністрацій, що припиняються, до райдержадміністрацій новоутворених районів здійснюється:

- у разі існування райдержадміністрації в адміністративному центрі новоутвореного району та приєднання до неї райдержадміністрацій, що припиняються, ліквідованих районів - з моменту утворення комісії з реорганізації райдержадміністрації, що припиняється (далі - комісія з реорганізації);

- у разі утворення на території новоутвореного району райдержадміністрації, в адміністративному центрі якого була відсутня така райдержадміністрація, - з моменту державної реєстрації райдержадміністрації як юридичної особи публічного права та утворення комісії з реорганізації.

Перехід майна, майнових прав та обов`язків райдержадміністрацій, що припиняються, до райдержадміністрацій новоутворених районів здійснюється:

- у разі існування райдержадміністрації в адміністративному центрі новоутвореного району та приєднання до неї райдержадміністрацій, що припиняються, ліквідованих районів - з дня затвердження передавального акта комісії з реорганізації;

- у разі утворення райдержадміністрації на території новоутвореного району, в адміністративному центрі якого була відсутня така райдержадміністрація, - з моменту державної реєстрації райдержадміністрації як юридичної особи публічного права та затвердження передавального акта комісії з реорганізації.

Прокурор вказав, що у даному випадку перехід повноважень, прав та обов`язків Петропавлівської райдержадміністрації до Синельниківської райдержадміністрацій здійснюється з моменту утворення комісії з реорганізації райдержадміністрації, що припиняється, а перехід майна, майнових прав та обов`язків з дня затвердження передавального акта комісії з реорганізації.

З огляду на викладене, за твердженням прокурора, Синельниківська районна державна адміністрація є правонаступником Петропавлівської районної державної адміністрації та має бути залучення до справи як відповідач.

Прокурор вказав, що незаконність дій Петропавлівської районної державної адміністрації полягає у прийнятті, за відсутності повноважень, розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації № Р-543/0/350-15 від 24.12.2015 та укладення на його підставі договору оренди земельної ділянки площею 4,8843 га, кадастровий номер :02:001:1025 без проведення земельних торгів та нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

В обґрунтування відсутності у Петропавлівської районної державної адміністрації повноважень на прийняття оскаржуваного розпорядження прокурор зазначив про таке.

Відповідно до ст. 19 Земельного кодексу землями, запасу визнаються всі землі, не переведені у власність або не надані у постійне користування.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 Земельного кодексу України, площа земель, що передаються у приватну власність, становить різницю між загальною площею земель, що перебували у постійному користуванні сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, і площею земель, які залишаються у державній чи комунальній власності (лісогосподарського призначення, водний фонд, резервний фонд).

За приписами ч. 10,11 ст. 25 Земельного кодексу України (в редакції від 05.05.1993 - на час видачі Державного акту), сільські і селищні Ради народних депутатів створюють на своїй території резервний фонд земель за погодженням місця розташування з землекористувачем у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, включаючи угіддя в межах відповідних населених пунктів.

Частина земель резервного фонду, яка на час введення в дію цього Кодексу належала господарствам, залишається за ними на умовах постійного користування.

Резервний фонд земель перебуває у державній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.

Як вбачається з плану зовнішніх меж до Державного акту на право постійного користування землею № 004503 від 21.05.199, земельна ділянка площею 616,2 га (до складу якої входить спірна земельна ділянка), яка передається у постійне користування КСП ім. Чкалова, розташована в межах масиву земель державного резервного фонду позначеного під номером 2.

Крім того, в п. 1.5. пояснювальної записка до науково-технічної документації по роздержавленню земель і виготовленню державних актів на право колективної власності на землю і право постійного користування землею КСП ім. Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області вказано, що в постійне користування закріпляється резервний фонд.

Рішенням Дмитрівської сільської ради від 19.04.2000 № 101-17/ХХІІІ проведено обмін земельними ділянками колективної власності і резервного фонду. Обмін був врахований при розробці Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім. Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області, яка складається з 4 карт. Спірна земельна ділянка знаходиться у нижній правій частині загальної карти білого кольору і позначена номерами 57,3 та 26,8 з написом "Резервний фонд".

Прокурор зазначив, що з набранням чинності положень Земельного кодексу України від 2001 року з`явилося таке поняття як землі запасу.

Таким чином, землі резервного фонду, що належали КСП ім.Чкалова на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії 1-ДП № 004503 від 21.05.1997, після припинення його діяльності, перейшли до земель запасу.

Окрім того, за твердженням прокурора, факт віднесення спірних земельних ділянок до земель державної власності також встановлений наявною судовою практикою з аналогічних питань між тими самими сторонами, а саме: постановою Верховного Суду від 11.04.2019 (справа № 904/583/18) залишено без змін рішення судів першої та другої інстанції, якими у повному обсязі задоволено позовні вимоги керівника Павлоградської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до Петропавлівської районної державної адміністрації, ФОП Маркова Д.О. про скасування розпорядження, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та її повернення; постановою Центрального апеляційного господарського суду від 28.11.2019 (справа № 904/78/19) залишено без змін рішення суду першої інстанції, якими у повному обсязі задоволено позовні вимоги Павлоградської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до Петропавлівської районної державної адміністрації, ФОП Маркова Д.О. про скасування розпорядження, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та її повернення.

Окрім того, прокурор зазначив, що в рамках розслідування кримінального провадження за № 0000033 постановою заступника начальника СВ Петропавлівського відділення поліції Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області було призначено комісійну судову експертизу з питань землеустрою щодо земельної ділянки :02:001:1025, яка входить до єдиного масиву спірних земель 102,672 га, Земельна ділянка, загальною площею 102,627 га, яка складається з 22 земельних ділянок є одним цілісним земельним масивом та відносяться до земель державної форми власності.

За результатами проведення комісійної судової експертизи з питань землеустрою судовими експертами Юрець О.І. та Фененко В.І. складено відповідний Висновок №1984-19 від 05.12.2019.

Відповідно до вищезазначеного висновку встановлено, що надана на дослідження технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Маркову Дмитру Олександровичу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 1025 Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :02:001:1025, виготовлена ПП «Гео-Сервіс» у 2015 році, та затверджена розпорядженням Петропавлівської районної державної адміністрації від 24.12.2015 №Р-543/0/350-15, не відповідає статті 122 земельного кодексу України, статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», статтям 29, 55 Закону України «Про землеустрій», статті 34 Закону України «Про державний земельний кадастр», Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/9 5 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», Додатку 1 до Типового договору про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2004 року №266, Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18 травня 2010 року №376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за №391/17686, п.п. 3.3.2 пункту 3.3 глави 3 Методики проведення державної експертизи землевпорядної документації, затвердженої наказом Держкомзему від 03.12.2004 №391, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 грудня 2004 року за № 1618/10217, тобто складу, змісту та правилам оформлення відповідної нормативно-технічної документації з питань здійснення землеустрою, а отже, не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування.

Крім того, відповідно до листа Петропавлівського районного відділу земельних ресурсів №7/09-309 від 08.02.2008, згідно з даними державного земельного кадастру земельна ділянка площею 102,672 га ріллі (до складу якої входить спірна земельна ділянка), яка пропонується для надання в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва враховується в землях запасу Дмитрівської сільської ради. Шифр рядка згідно форми 6зем - 94 - землі запасу. Земельна ділянка правами третіх осіб не обтяжена, до цього часу нікому не була продана, не подарована, в спорі і під забороною відчуження не перебуває.

Відповідно до листа Петропавлівського районного відділу земельних ресурсів №7/09-310 від 08.02.2008 «Погодження технічної документації щодо відведення земельної ділянки площею 102,672 га (до складу якої входить спірна земельна ділянка) в оренду ФОП Маркову О.Я. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», розглянувши технічну документацію щодо надання земельної ділянки в оренду ПП Маркову О.Я., Петропавлівський районний відділ земельних ресурсів погоджує її та вважає за можливе відвести в оренду ПП Маркову О.Я. земельну ділянку площею 102,672 га (до складу якої входить спірна земельна ділянка), в тому числі 102,672 га ріллі за рахунок земель запасу Дмитрівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Також належність спірної земельної ділянки до земель запасу підтверджується документами, які містяться у реєстраційній справі від 2006 року щодо надання приватному підприємцю Маркову О.Я. земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, а саме: викопіюванням плану розташування земельної ділянки на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району, схемою розподілу спірної земельної ділянки, масштаб 1:25000, затвердженою головою Петропавлівської районної державної адміністрації, головою Дмитрівської сільської ради, начальником Петропавлівського районного відділу земельних ресурсів та приватним підприємцем Марковим О.Я.

Листом № 35/308-18 від 23.03.2018 відділ у Петропавлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надав до відома Павлоградській місцевій прокуратурі службовий лист спеціалістів відділу про доцільність віднесення земельної ділянки площею 102,672 га (до складу якої входить спірна земельна ділянка) до земель резервного фонду, відповідно до якого працівники відділу у Петропавлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомили про наступне.

Згідно з Державним актом на право постійного користування землею № 004503 від 21.05.1997, КСП ім. Чкалова було передано у постійне користування 263,7 га земель резервного фонду (до складу якої входить спірна земельна ділянка), в тому числі поконтурно: 106,7 га, 72,9 га, 26,8 га. 57,3 га (до складу якої входить спірна земельна ділянка). На кожному з етапів приватизації КСП ім. Чкалова проводились обміни земельними ділянками колективної власності та резервного фонду, уточнення кількості громадян, що мають право на одержання земельної частки (паю), та уточнення площ орних угідь, що підлягають паюванню. Так, зокрема, про здійснення обміну земель колективної власності КСП ім. Чкалова та земель резервного фонду Дмитрівської сільської ради свідчить рішення №101 сільської ради від 19.04.2000 «Про надання дозволу на обмін земельними ділянками колективної власності КСП ім. Чкалова та резервного фонду». Цей обмін був врахований при розробці Схеми поділу - земельні ділянки РФ площами 106,7 га та 72,9 га були розпайовані. Але факт обміну земель колективної власності на земельні ділянки РФ площами 26,8 га та 57,3 га (до складу якої входить спірна земельна ділянка) відсутній та в картографічних матеріалах (Схемах поділу, розроблених в 2000 році) ці земельні ділянки зазначені землями резервного фонду Дмитрівської сільської ради. Виходячи з вищенаведеного, відділ у Петропавлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області вважає, що земельні ділянки площами 26,8 га та 57,3 га (до складу якої входить спірна земельна ділянка), на даний момент враховуються в земельному масиві загальною площею 102,6720 га, станом на 20.03.2018 доцільно віднести до земель резервною фонду Дмитрівської сільської ради.

Таким чином, на думку прокурора, факт розташування спірної земельної ділянки в межах масиву резервного фонду КСП ім.Чкалова та належність її до земель резервного фонду підтверджується в повному обсязі.

Окрім того, згідно витягу з Державного земельного кадастру про вищевказану земельну ділянку у графі «Форма власності» до передачі вказаної земельної ділянки у комунальну власність було вказано про належність спірної земельної ділянки до державної форми власності.

Земельна ділянка площею 102,672 га, до складу якої входить спірна земельна ділянка, була безпідставно, без будь-яких документів, поділена на 22 земельні ділянки, які потім, також безпідставно, обліковані як нерозподілені (не витребувані) земельні частки (паї), що надало можливість Петропавлівській районній державній адміністрації, не маючи на те повноважень, розпоряджатися ними протягом тривалого часу, а саме: спочатку надати їх у користування ПП Маркову О.Я. на підставі договору оренди землі від 15.05.2003, а потім на підставі договору від 03.03.2006, у якого вони й перебували в оренді до надання ФОП Маркову О.Д.

Слід зазначити, що будь-якого рішення про поділ уповноваженим органом прийнято не було, а відомості про 22 земельні ділянки без будь-яких правових підстав обліковано у державній статистичній звітності.

Спірна земельна ділянка була віднесена до земель колишнього КСП ім. Чкалова, розподіл якої на частки не проводився та, відповідно до листів Держкомзему від 2008 року, перебувала та значилась у землях резервного фонду Дмитрівської сільської ради. Вказаний факт підтверджується документами, які містяться у реєстраційній справі від 2006 року щодо надання ПП Маркову О.Я. земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району, а саме: викопіюванням плану розташування земельної ділянки на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району, листами Петропавлівського районного відділу земельних ресурсів від 08.02.08 № 7/09 310 «Про погодження технічної документації щодо відведення земельної ділянки площею 102,672 га в оренду ПП Маркову О.Я. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» та № 7/09 309 «Про дані державного земельного кадастру», а також схемою розподілу спірної земельної ділянки, масштаб 1:25000, затвердженою головою Петропавлівської РДА, головою Дмитрівської сільської ради, начальником Петропавлівського районного відділу земельних ресурсів та ПП Марковим О.Я., листом відділу у Петропавлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 35/308-18 від 23.03.2018 (оригінали вищевказаних документів у розпорядженні відділу у Петропавлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області), листом ДП «Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 15.05.2018 № 01-07/553.

Окрім того, листом відділу у Петропавлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 35/308-18 від 23.03.2018 вказаним органом було визнано факт помилкового включення спірної земельної ділянки до не витребуваних паїв та належність її на теперішній час до земель резервного фонду Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Враховуючи вищевикладене, прокурор наполягає на тому, що спірна земельна ділянка сільськогосподарського призначення, за межами населеного пункту, належить до земель резервного фонду Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району, а не до не витребуваних (невизначених) земельних часток (паїв), отже повноваження щодо розпорядження останньою, на підставі ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» та на підставі ч.3 ст. 122 ЗК України, у Петропавлівської райдержадміністрації відсутні.

Прокурор зазначив, що 01.01.2013 набрали чинності зміни до Земельного кодексу України, відповідно до яких право розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності перейшло від місцевої державної адміністрації до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Таким чином, розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації №Р-543/0/350-15 від 24.12.2015 прийнято з перевищенням повноважень.

Також прокурор зазначив, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000033 Павлоградською місцевою прокуратурою на адресу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області було направлено лист №101/1942-17 від 13.07,2017 з приводу надання інформації, щодо земельної ділянки загальною площею 102,672 га.

Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області листом від 04.09.2017 № 10-4-0.4-1148/2-17 від 04.09.2017 повідомлено, що Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства, за результатами якої було складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки № 193-ДК/245/АП/09/01/-17 від 31.08.2017 (далі - Акт). Відповідно до зазначеного Акту Петропавлівською районною державною адміністрацією не підтверджено факт віднесення земельної ділянки кадастровий №:02:001:1025 до не витребуваних паїв. У зв`язку із чим розпорядження Петропавлівської РДА №543/0/350-15 від 24.12.2015 прийнято з порушеннями вимог чинного законодавства.

Також прокуратурою встановлено, що вказана земельна ділянка відведена ФОП Маркову Д.О. без проведення земельних торгів, чим порушено вимоги ст. 124, 135 ЗК України.

Прокурор наполягає на тому, що оскільки оспорюваний договір оренди укладено на підставі розпорядження, яке прийнято з порушенням норм чинного законодавства, то вказаний договір також не відповідає вимогам Закону, що є підставою для визнання його недійсним, як основне та похідне.

Крім того, прокурор зауважив, що пунктом 5.1 оспорюваного Договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, встановлюється відповідно до ст.ст. 272, 288 Податкового кодексу України та становить 4% від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Петропавлівському району.

Відповідно до інформації Петропавлівської районної державної адміністрації від 29.12.2017 № 2440/0/349-17, нормативна грошова оцінка земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що перебувають в оренді у ФОП Маркова Д.О., загальною площею 102,672 га, до складу якої входить земельна ділянка площею 4,8843 га, кадастровий номер :02:001:1025, розташована на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області не проводилася, технічна документація не виготовлялася.

Згідно з інформацією Петропавлівської районної ради Дніпропетровської області від 12.12.2017 № 452/0/2-17, рішення про затвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення за вищезазначеним кадастровим номером, що перебуває в оренді у ФОП Маркова Д.О. та входить до складу земельної ділянки загальною площею 102,672 га, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області не приймались.

Згідно з інформацією виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 14.12.2021 № 3727, рішення про затвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення за кадастровим номером :02:001:1025, на сесіях зазначеної сільської ради не приймались.

Таким чином, орендну плату за користування земельною ділянкою визначено без проведення їх нормативної грошової оцінки, що є порушенням вимог ст. ст. 6, 15 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, ст. ст. 13, 18 Закону України «Про оцінку земель», отже, вищевказаний Договір оренди землі, укладений між ФОП Марковим Д.О. та Петропавлівською РДА, має бути визнаний недійсним.

Оскільки законодавець чітко визначив, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, договір оренди в цій частині суперечить приписам чинного законодавства.

Прокурор надав відповідь на відзив відповідача-1, у якій, зокрема, наполягає на тому, що строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом був ним пропущений з поважних причин.

Прокурор зазначив, що у період з 14.01.2019 по 13.10.2021 в провадженні господарського суду перебувала справи № 904/77/19 між тими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Це унеможливлювало звернення до суду з позовом у цій справі.

Також прокурором, за його твердженням, було направлено на адресу Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області повідомлення про наявність підстав для звернення останнього до суду за захистом інтересів держави. Прокурору було необхідно надати позивачу достатній строк для вчинення дій, направлених на захист інтересів держави.

Крім того, як вказав прокурор, його звернення до суду з цим позовом було відтерміновано внаслідок оголошення з 24.02.2022 воєнного стану на усій території України. Вказана обставина зупинила норману роботу всіх установ та організацій на території України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач письмово викладеної правової позиції стосовно позовних вимог прокурора не надав.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА-1.

Відповідач-1 заперечив проти задоволення позовних вимог за таких обставин.

Відповідач-1 вважає, що Петропавлівська районна державна адміністрація на перевищувала надані законом повноваження при прийнятті оскаржуваного розпорядження та не порушила інтереси держави в особі Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області.

Відповідач-1 наполягає на тому, що договір оренди земельної ділянки площею площею 4,8843 га, кадастровий номер :02:001:1025, укладений з дотриманням вимог чинного законодавства.

Також відповідач-1 заявив про застосування строків позовної давності на подання позовної заяви.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА-2.

Відповідач-2 надав відзив на позов, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог за таких обставин.

Відповідач-2 зазначив, що позивачем не надано жодного доказу належності спірної земельної ділянки до земель резервного фонду.

Відповідач-2 вважає, що Петропавлівська районна державна адміністрація на перевищувала надані законом повноваження при прийнятті оскаржуваного розпорядження та не порушила інтереси держави в особі Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області.

Відповідач-2 наполягає на тому, що договір оренди земельної ділянки площею 4,8843 га, кадастровий номер :02:001:1025, укладений з дотриманням вимог чинного законодавства.

Відповідач-2 вказав, що спірні нерозподілені частки земельних ділянок не є землями державної або комунальної власності, а тому їх надання в користування здійснюється без проведення земельних торгів.

Також відповідач-2 заявив про застосування строків позовної давності на подання позовної заяви.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги прокурора про:

- визнання незаконним та скасування розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради № Р-543/0/350-15 від 24.12.2015;

- визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 4,8843 га, кадастровий номер :02:001:1025, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, укладений 29.01.2016 між Петропавлівською районною державною адміністрацією та фізичною особою-підприємцем Марковим Дмитром Олександровичем, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2016, номер запису - 13649864;

- скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 4,8843 га, кадастровий номер :02:001:1025, з одночасним припиненням речових прав фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича на вказану земельну ділянку;

- зобов`язання Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича повернути земельну ділянку загальною площею 4,8843 га, кадастровий номер :02:001:1025, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду, шляхом підписання акту приймання-передачі.

Для правильного вирішення спору необхідно встановити чи мала Петропавлівська районна державна адміністрація Дніпропетровської області станом на 29.01.2016 повноваження на розпорядження спірною земельною ділянкою, зокрема, і передачу її в оренду; наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує можливість розірвання договору в судовому порядку, зокрема, чи дотримано сторонами вимоги чинного законодавства та процедуру передачі земельної ділянки в оренду, чи погоджено сторонами усі істотні умови договору оренди землі; чи обрано прокурором належний спосіб захисту порушених прав, зокрема, правомірність позбавлення орендаря права оренди земельною ділянкою.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Розпорядженням голови Петропавлівської районної державної адміністрації Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради №Р-543/0/350-15 від 24.12.2015 ФОП Маркову Д.О. затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки № 1025, площею 4,8843 га ріллі, з не витребуваних паїв на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Надано ФОП Маркову Д.О. в оренду, строком на 30 років, земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:1025, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з земель не витребуваних паїв на території Дмитрівської сільської ради.

На підставі вказаного розпорядження, 29.01.2016 між Петропавлівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та ФОП Марковим Дмитром Олександровичем укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,8843 га з кадастровим номером :02:001:1025. За умовами якого Орендодавець надав, а Орендар - прийняв в строкове платне користування зазначену земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з п. 5.1 договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі (в національній валюті України - гривна). Орендна плата на рік встановлюється відповідно до статей 272, 288 Податкового кодексу України та становить 4% від нормативної грошової оцінки одиниці землі. Розмір орендної плати становить 5 525,65 грн. за рік.

Відповідно до п. 4.1 договору, договір укладено на строк 30 років.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1635-3 здійснено реорганізацію районних державних адміністрацій, ліквідованих згідно з постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ районів, шляхом їх приєднання до районних державних адміністрацій, утворених згідно з цим розпорядженням. Зокрема, до Синельниківської райдержадміністрації приєднано Петропавлівську райдержадміністрацію.

Пунктами 7,8 Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1321 від 16.12.2020 передбачено, що перехід повноважень, прав та обов`язків (публічно-владне правонаступництво) райдержадміністрацій, що припиняються, до райдержадміністрацій новоутворених районів здійснюється:

- у разі існування райдержадміністрації в адміністративному центрі новоутвореного району та приєднання до неї райдержадміністрацій, що припиняються, ліквідованих районів - з моменту утворення комісії з реорганізації райдержадміністрації, що припиняється (далі - комісія з реорганізації);

- у разі утворення на території новоутвореного району райдержадміністрації, в адміністративному центрі якого була відсутня така райдержадміністрація, - з моменту державної реєстрації райдержадміністрації як юридичної особи публічного права та утворення комісії з реорганізації.

Перехід майна, майнових прав та обов`язків райдержадміністрацій, що припиняються, до райдержадміністрацій новоутворених районів здійснюється:

- у разі існування райдержадміністрації в адміністративному центрі новоутвореного району та приєднання до неї райдержадміністрацій, що припиняються, ліквідованих районів - з дня затвердження передавального акта комісії з реорганізації;

- у разі утворення райдержадміністрації на території новоутвореного району, в адміністративному центрі якого була відсутня така райдержадміністрація, - з моменту державної реєстрації райдержадміністрації як юридичної особи публічного права та затвердження передавального акта комісії з реорганізації.

У даному випадку перехід повноважень, прав та обов`язків Петропавлівської райдержадміністрації до Синельниківської райдержадміністрацій здійснюється з моменту утворення комісії з реорганізації райдержадміністрації, що припиняється, а перехід майна, майнових прав та обов`язків з дня затвердження передавального акта комісії з реорганізації.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (том 1 а.с. 51 - 54), Петропавлівська районна державна адміністрація з 20.01.2021 знаходиться в стані припинення.

А отже, Синельниківська районна державна адміністрація є правонаступником прав та обов`язків Петропавлівської районної державної адміністрації.

Щодо статусу земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:1025.

Прокурор наполягає на тому, що спірна земельна ділянка належить до земель резервного фонду Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району, а не до не витребуваних (невизначених) земельних часток (паїв).

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів:

- експертного висновку №1984-19 від 05.12.2019, відповідно до якого, надана на дослідження технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Маркову Дмитру Олександровичу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 1025 Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :02:001:1025, виготовлена ПП «Гео-Сервіс» у 2015 році, та затверджена розпорядженням Петропавлівської районної державної адміністрації від 24.12.2015 №Р-543/0/350-15, не відповідає статті 122 земельного кодексу України, статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», статтям 29, 55 Закону України «Про землеустрій», статті 34 Закону України «Про державний земельний кадастр», Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/9 5 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», Додатку 1 до Типового договору про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2004 року №266, Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18 травня 2010 року №376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за №391/17686, п.п. 3.3.2 пункту 3.3 глави 3 Методики проведення державної експертизи землевпорядної документації, затвердженої наказом Держкомзему від 03.12.2004 № 391, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 грудня 2004 року за № 1618/10217, тобто складу, змісту та правилам оформлення відповідної нормативно-технічної документації з питань здійснення землеустрою, а отже, не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування;

- листа Петропавлівського районного відділу земельних ресурсів № 7/09-309 від 08.02.2008, відповідно до якого, згідно з даними державного земельного кадастру земельна ділянка площею 102,672 га ріллі (до складу якої входить спірна земельна ділянка), яка пропонується для надання в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва враховується в землях запасу Дмитрівської сільської ради. Шифр рядка згідно форми 6зем - 94 - землі запасу. Земельна ділянка правами третіх осіб не обтяжена, до цього часу нікому не була продана, не подарована, в спорі і під забороною відчуження не перебуває;

- листа Петропавлівського районного відділу земельних ресурсів № 7/09-310 від 08.02.2008 «Погодження технічної документації щодо відведення земельної ділянки площею 102,672 га (до складу якої входить спірна земельна ділянка) в оренду ФОП Маркову О.Я. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», відповідно до якого, розглянувши технічну документацію щодо надання земельної ділянки в оренду ПП Маркову О.Я., Петропавлівський районний відділ земельних ресурсів погоджує її та вважає за можливе відвести в оренду ПП Маркову О.Я. земельну ділянку площею 102,672 га (до складу якої входить спірна земельна ділянка), в тому числі 102,672 га ріллі за рахунок земель запасу Дмитрівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

Також належність спірної земельної ділянки до земель запасу підтверджується - листа №35/308-18 від 23.03.2018 спеціалістів відділу у Петропавлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про доцільність віднесення земельної ділянки площею 102,672 га (до складу якої входить спірна земельна ділянка) до земель резервного фонду;

- витягу з Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:1025, відповідно до якого у графі «Форма власності» до передачі вказаної земельної ділянки у комунальну власність було вказано про належність спірної земельної ділянки до державної форми власності

слід дійти висновку, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1025 станом на момент укладання оспорюваного договору оренди - 29.01.2016 не була невитребуваною земельною ділянкою, а відносилась до земель резервного фонду державної форми власності.

Згідно з ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України (в редакції, чинній станом на 29.01.2016), центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері національної інфраструктури геопросторових даних, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру.

А отже, станом на 29.01.2016 Петропавлівська районна державна адміністрація Дніпропетровської області не мала повноважень на розпорядження спірною земельною ділянкою, зокрема, і передачу її в оренду.

Щодо обрання прокурором способу захисту про визнання недійсним (незаконним) рішення органу місцевого самоврядування.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що вимога про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, яке виконано на час звернення з позовом до суду шляхом укладення відповідного договору оренди, є неефективним способом захисту прав особи. Зазначене рішення вичерпало свою дію виконанням, а можливість його скасування не дозволить позивачу ефективно відновити володіння відповідною земельною ділянкою (подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постановах від 21 серпня 2019 року у справі №911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 39) та від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 (провадження № 12-157гс19), від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (провадження №14-206цс21).

Під час розгляду справи, в якій на вирішення спору може вплинути оцінка рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування як законного або протиправного (наприклад, у спорі за віндикаційним позовом або про визнання недійсним договору), не допускається відмова в позові з тих мотивів, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування не визнане судом недійсним, або що таке рішення не оскаржене, відповідна позовна вимога не пред`явлена. Під час розгляду такого спору слід виходити з принципу jura novit curia - «суд знає закони» (постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс19, пункт 50), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19, пункт 84), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19, пункт 101) та інші). Тому суд незалежно від того, оскаржене відповідне рішення чи ні, має самостійно дати правову оцінку рішенню органу державної влади чи місцевого самоврядування та викласти її у мотивувальній частині судового рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21, пункт 109)).

З огляду на те, що розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради № Р-543/0/350-15 від 24.12.2015 уже виконано на час звернення прокурора з позовом до суду шляхом укладення 29.01.2016 договору оренди, визнання недійсним такого розпорядження не може забезпечити ефективного захисту прав територіальної громади, оскільки вимагає спростування в судовому порядку законності укладення договору оренди та повернення спірної земельної ділянки або відшкодування шкоди (за наявності підстав).

А тому, позовні вимоги про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради № Р-543/0/350-15 від 24.12.2015 - є необґрунтованими.

Щодо орендної плати як істотної умови договору оренди земельної ділянки.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 206 ЗК України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Згідно з підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності - обов`язковий платіж, що його орендар вносить орендодавцю за користування земельною ділянкою.

Плата за землю відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1. статті 14 ПК України - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору.

Отже, орендна плата за користування землею комунальної власності за своїм правовим статусом є обов`язковим платежем, який орендар вносить орендодавцю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 635/4233/19).

За змістом статті 1 Закону України «Про оцінку земель», нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 ПК України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України (пункт 7.12. постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 905/1680/20, та постанова від 09 листопада 2021 року у справі № 635/4233/19).

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку:

- для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;

- для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області (підпункт 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України)

Отже, законодавцем допускається передання власником в оренду земельної ділянки у випадку неможливості проведення нормативної грошової оцінки за об`єктивних обставин та визначено можливість розрахунку річного платежу орендної плати за певними алгоритмом, передбаченим абзацом третім підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288ПК України. Зазначена норма є винятком із загального правила, який може застосовуватися у випадку неможливості визначення нормативної грошової оцінки певної земельної ділянки. Повноваження власника щодо вільного користування землею не можуть обмежуватися внаслідок неможливості проведення власником чи орендарем її нормативної грошової оцінки з об`єктивних причин.

На час укладення спірного договору нормативна грошова оцінка земель населених пунктів визначалася відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213 (з відповідними змінами та доповненнями, далі - Методика). Інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель населених пунктів є затверджені генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій і детальні плани території, відомості Державного земельного кадастру, інвентаризації земель та державної статистичної звітності (пункт 2 Методики).

Нормативна грошова оцінка земель населених пунктів відповідно до пункту 21 Методики визначалася за формулою: Цн=(В*Нп):Нк*Кф*Км (де Цн - це нормативна грошова оцінка квадратного метра земельної ділянки у гривнях; В - витрати на освоєння та облаштування території в розрахунку на квадратний метр (у гривнях); Нп - норма прибутку (6%); Нк - норма капіталізації (3%); Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо); Км - коефіцієнт, який характеризує місцерозташування земельної ділянки. Витрати на освоєння та облаштування території включають відновну вартість - як первісну вартість, що змінюється після проведення переоцінки, інженерної підготовки головних споруд і магістральних мереж водопостачання, каналізації, теплопостачання, електропостачання (у тому числі зовнішнього освітлення) слабкострумових пристроїв, газопостачання, дощової каналізації, вартість санітарної очистки, зелених насаджень загального користування, вулично-дорожньої мережі, міського транспорту станом на початок року проведення оцінки. Також Коефіцієнт, який характеризує місцеположення земельної ділянки включає показники чисельності населення та адміністративний статус населеного пункту; його місце в системі розселення; розміщення в межах населених пунктів розташованих у приміських зонах великих міст; локальні фактори місцеположення земельної ділянки за територіально-планувальними, інженерногеологічними, історико-культурними, природно-ландшафтними, санітарно-гігієнічними умовами та рівнем облаштування території.

Отже, для визначення нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки населеного пункту необхідно було визначити певні показники (нормативну грошову оцінку квадратного метра землі в населеному пункті та показники, пов`язані з місцем розташування цієї земельної ділянки, зокрема в межах території населеного пункту), що потребувало також визначення меж населеного пункту.

Слід зауважити, що згідно із ч.ч.1-3 ст.632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Разом з цим, відповідно до ст. 15 ЗУ «Про оцінку земель», підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок може проводитися також на підставі договору, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом.

Підставами для проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки є договір, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом, а також рішення суду.

Статтею 23 ЗУ «Про оцінку земель» встановлений порядок затвердження технічної документації з оцінки земель.

Так, технічна документація з бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації.

Підставою для відмови у затвердженні технічної документації з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки земельних ділянок може бути лише її невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до закону нормативно-правових актів або розташування земель чи земельних ділянок на території іншої територіальної громади. Рішення про відмову в затвердженні технічної документації з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки земельних ділянок має містити посилання на конкретні норми законів та прийнятих відповідно до закону нормативно-правових актів, яким суперечить відповідна технічна документація.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.

Рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України.

Тобто, законодавцем покладено обов`язок затвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки для цілей передачі такої земельної ділянки в оренду саме на відповідну сільську, селищну, міську раду, у розпорядженні якої перебуває така земельна ділянка.

Так само і обов`язок ініціювання проведення земельних торгів для надання земельної ділянки в оренду у випадках, передбачених законодавством, покладений виключно на власника земельної ділянки.

На підставі вищевикладеного слід зробити висновок про те, що з матеріалів справи не вбачається недобросовісних дій чи порушень вимог закону орендарем під час набуття права оренди спірної земельної ділянки.

Так, відповідач-2 обґрунтовано вважав, що уклав договір оренди землі із уповноваженим на те органом державної влади. При цьому, відповідач-2 не мав обов`язку замість такого органу ініціювати проведення конкурсних торгів чи проведення нормативної грошової оцінки землі. З матеріалів справи не вбачається порушення орендарем умов укладеного договору оренди, зокрема, у частині оплати орендних платежів чи неналежного користування земельною ділянкою.

Щодо правомірності втручання у право мирного володіння спірною земельною ділянкою.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)).

У практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (наприклад, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються.

Пунктами 32-35 рішення ЄСПЛ від 24 червня 2003 року «Стретч проти Сполученого Королівства» визначено, що майном у зазначеній статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. За висновком ЄСПЛ у зазначеній справі, «наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила». Оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, у такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції».

У рішенні ЄСПЛ у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04, пункт 70) Суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він зазначив, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Пайн Велі Девелопмент ЛТД» та інші проти Ірландії» від 23 жовтня 1991 року зазначено, що статтю 1 Першого протоколу до Конвенції можна застосувати до захисту «правомірних очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. «Правомірні очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним, та розраховувати на певний стан речей.

За наявності відповідного рішення органу публічної влади щодо передання у користування земельної ділянки особі в останньої виникають правомірні очікування мирно володіти майном (право користування). При цьому такі правомірні очікування є об`єктом правового захисту згідно із статтею 1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України.

Приписами пункту 288.5 статті 288ПК України передбачено можливість землевласника визначати плату за землю (орендну плату) навіть при умові непроведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Відтак право орендаря на отримання земельної ділянки в оренду за умов неможливості проведення її нормативної грошової оцінки не обмежено законом.

Зі встановлених обставин справи № 904/2955/22 вбачається, що Орендар, укладаючи договір оренди земельної ділянки на умовах, визначених орендодавцем, та належним чином виконуючи його умови, сподівався на використання земельної ділянки протягом всього строку дії договору та можливість здійснення на ній підприємницької діяльності, узгодженої договором оренди.

У пункті 5.4 Договору оренди сторони передбачили, що розмір орендної плати переглядається щорічно у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку, проведення та затвердження у встановленому порядку нормативної грошової оцінки земель, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- інших випадках, передбачених законом.

Отже, сторони Договору, діючи добросовісно, в пункті 5.4 Договору оренди узгодили спосіб та процедуру виправлення «неналежного урядування» компетентних державних органів шляхом прийняття зобов`язання після затвердження нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки переглянути розмір орендної плати за цим Договором та внести до нього відповідні зміни, що не суперечить принципу свободи договору згідно із частиною першою статті 6 та статті 628 ЦК України.

Слід зауважити, що 02.06.2021 Відділом у Петропавлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області був наданий витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки.

З огляду на встановлені в цій справі обставини добросовісності дій орендаря під час набуття спірної земельної ділянки в оренду, прокурором не доведено підстав, за яких може бути виправдано втручання у майнове право відповідача-2 на оренду землі. Оскільки таке втручання є непропорційним тому заходу, якого вимагає прокурор.

Визнання договору оренди земельної ділянки недійсним у цьому випадку матиме негативні наслідки як для органу місцевого самоврядування, який діє як власник майна, так і для орендаря. Власник (територіальна громада) у такому випадку внаслідок неналежних дій інших державних органів позбавляється одного зі своїх повноважень - можливості передачі землі у користування та отримання хоча б мінімального доходу за землекористування, яке не заборонено законодавцем, виходячи з приписів пункту 288.5 статті 288 ПК України. Так, відповідно до листа Дмитрівської сільської ради Дніпропетровської області (том 1, а.с. 143), ФОП Марков Д.О. станом на 14.12.2018 не мав заборгованості з орендної плати за користування переданими йому в оренду земельними ділянками, зокрема, і спірною.

А землекористувач (відповідач-2) обмежується у праві використання спірної земельної ділянки відповідно до її цільового призначення за договором та можливості ведення підприємницької діяльності на ній.

За таких обставин, задоволення позову прокурора в цій справі призвело до недотримання критеріїв сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном та порушило справедливий баланс між інтересами держави, пов`язаними з цим втручанням, та інтересами особи, яка зазнає такого втручання - ФОП Маркова Д.О., що є несумісним із вказаними гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 912/2797/21.

Стосовно інших доводів позивача і відповідачів суд зазначає наступне.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 р. (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи позивача і відповідачів та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень позивача і відповідачів судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

А отже, позовні вимоги прокурора про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки; скасування державної реєстрації права оренди; зобов`язання Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича повернути земельну ділянку - є необґрунтованими.

ЩОДО НАЯВНОСТІ ПІДСТАВ ПРЕДСТАВНИЦТВА ПРОКУРОРОМ ІНТЕРЕСІВ ДЕРЖАВИ ПІД ЧАС РОЗГЛЯДУ ДАНОГО СПОРУ:

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01 квітня 2008 року № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Законом України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», який набрав чинності 30 вересня 2016 року, до Конституції України внесені зміни, а саме Конституцію доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Стаття 53 ГПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини четвертої статті 53 ГПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», який набрав чинності 15 липня 2015 року. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша).

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої).

У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Вказаний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

На підставі Акту від 20.11.2020 приймання - передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності в комунальну власність, 11.01.2021 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку площею 4,8843 га, кадастровий номер :02:001:1025 за Миколаївською сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області.

А отже, з 11.01.2021 правом розпорядження спірною земельною ділянкою наділена територіальна громада с. Миколаївка в особі Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області.

Тобто, у даному випадку, компетентним органом для звернення до суду з цим позовом є Миколаївська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області, як розпорядник спірної земельної ділянки.

Прокурором було направлено на адресу Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області листи від 29.11.2021 № 04/64-2976ВИХ-21, від 15.02.2022 №04/64-706ВИХ-22, від 06.05.2022 № 04/64-1141ВИХ-22, повідомлення про намір звернутись до суду від 22.06.2022 № 04/64-1653ВИХ-22.

У вказаних листах прокурор запитував у Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області інформацію про вжиті нею заходи претензійно-позовного характеру, направлені на усунення порушень інтересів держави внаслідок незаконної передачі в оренду земельної ділянки та повідомляв про свій намір звернутись до суду з відповідним позовом.

Листами від 08.12.2021 № 3642, від 18.02.2022 № 481, від 06.06.2022 № 989 представник Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області зазначив, що звернення до суду для захисту інтересів громади останнім не здійснювалось та не планується.

Таким чином, прокурором дотримано порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» щодо звернення до компетентного органу до подання позову.

У Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 викладено висновок про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Забезпечення дотримання фізичними та юридичними особами вимог законодавства є безумовним інтересом держави.

За таких обставин, в даному випадку наявні підстави для звернення прокурора до суду за даним позовом в інтересах держави в особі Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області.

ЩОДО КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА ПРО ЗАСТОСУВАННЯ СТРОКІВ ПОЗОВНОЇ ДАВНОСТІ ДО ПОЗОВНИХ ВИМОГ:

Відповідачі заявили про застосування строків позовної давності.

Частиною 1 ст. 256 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Разом з тим, за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

За таких обставин, оскільки під час розгляду даної справи встановлено необґрунтованість позовних вимог прокурора, строки позовної давності судом не застосовуються.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається прокурор, доводяться договором витягами з ЄДР (т. 1 а.с. 51 - 60, 119), розпорядженням № Р-543/0/350-15 від 24.12.2015 (т. 1 а.с. 61), договором оренди від 29.01.2016 (том 1, а.с. 62 65), державним актом на право постійного користування (том 1, а.с. 66 - 67), договором оренди від 15.05.2003 (том 1, а.с. 68 - 69), титульною обкладинкою реєстраційної справи по державній реєстрації договору оренди земельної ділянки (том 1, а.с. 70), договором оренди від 03.03.2006 (том 1, а.с. 71 - 73), викопіюванням з плану землекористування Дмитрівської сільської ради (том 1, а.с. 74), кадастровим планом (том 1, а.с. 75), актом встановлення та погодження меж земельної ділянки (том 1, а.с. 76), технічною документацією 2008 року (том 1, а.с. 77 - 79), схемою розподілу (том 1, а.с. 80), листами Петропавлівського районного відділу земельних ресурсів (том 1, а.с. 81 - 83), рішенням від 14.05.1997 (том 1, а.с. 84), науково - технічною документацією (том 1, а.с. 85 - 117), листом від 19.03.2018 (том 1, а.с. 118), запитами прокурора (том 1, а.с. 120 - 121, 126, 131, 132, 134, 141 - 142, 144 - 145, 177), листами ГУ Держгеокадастру (том 1, а.с. 122, 127), актом перевірки від 31.08.2017 (том 1, а.с. 123 - 125), службовим листом працівників ГУ Держгеокадастру (том 1, а.с. 128 - 129), листом Петропавлівської районної ради (том 1, а.с. 130), листом Петропавлівської РДА від 29.12.2017 (том 1, а.с. 133), витягом з Державного реєстру досудових розслідувань (том 1, а.с. 135), ухвалою суду у справі № 188/1059/17 (том 1, а.с. 136 - 140), листом Дмитрівської сільської ради Дніпропетровської області (том 1, а.с. 143), листом ДП "Дніпропетровський інститут землеустрою" від 15.05.2018 (том 1, а.с. 146), експертним висновком від 05.12.2019 (том 1, а.с. 147 - 173), витягом з Державного земельного кадастру (том 1, а.с. 174 - 176), листом виконавчого комітету Миколаївської сільської ради від 14.12.2021 (том 1, а.с. 178), довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості (том 1, а.с. 190 - 191).

Обставини, на які посилається відповідач-2, доводяться листом ГУ Держземагенства від 16.07.2015 (том 2, а.с. 15), витягом з технічної документації від 02.06.2021 (том 2, а.с. 16), технічною документацією із землеустрою (том 2, а.с. 17 - 39).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на прокурора.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області (місце реєстрації: вул. Шахтарської Слави, 16, м. Першотравенськ, Дніпропетровська область, 52803; ідентифікаційний код 02909938) в інтересах держави в особі Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (місце реєстрації: вул. Першотравнева, 182, с. Миколаївка, Дніпропетровська область, 52744; ідентифікаційний код 04339066) до Відповідача-1: Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (місце реєстрації: вул. Богми, буд. 3, м. Синельникове, Дніпропетровська область, 52500; ідентифікаційний код 04052376) та Відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки; скасування державної реєстрації права оренди; зобов`язання Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича повернути земельну ділянку.

Витрати зі сплати судового збору за подання позову покласти на прокурора.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 29.12.2023.

Суддя М.О. Ніколенко