ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2023 р. Справа№ 910/5796/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Демидової А.М.

Євсікова О.О.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги

Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"

на рішення господарського суду міста Києва від 07.07.2023 (повне рішення складено та підписано 07.07.2023)

у справі № 910/5796/23 (суддя Васильченко Т.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віва-Трейд"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 28 277,67 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

В квітні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Віва-Трейд" звернулося до господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 28277, 67 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №53-122-01-21-10326 від 08.02.2021 в частині повної та своєчасної оплати поставленої продукції.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням господарського суду міста Києва від 07.07.2023 у справі № 910/5796/23 позов задоволено частково та стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Віва-Трейд» 3% річних у розмірі 9345 грн 44 коп., інфляційні втрати у розмірі 18779 грн 64 коп. та судовий збір у розмірі 2669 грн 52 коп. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач зобов`язання зі своєчасної оплати отриманої продукції за договором поставки належним чином не здійснив, допустивши прострочення оплати. При цьому судом враховано, що чинне законодавство не встановлює обов`язкового досудового врегулювання спору як безумовної передумови для звернення особи, яка вважає, що її права були порушені, невизнані або оспорені іншою особою, із позовом до суду.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 07.07.2023 у справі № 910/5796/23, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати згадане рішення суду в частині задоволеного розміру інфляційних втрат та 3 % річних, як таке, що ухвалену з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 625 ЦК України, ст.ст. 236, 238, 277 ГПК України, зменшивши їх обґрунтований розмір, що підлягає стягненню, на 90 %, задовольнивши відповідне клопотання.

Зокрема, скаржник зазначає, що судом безпідставно не враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у поставі від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 та не задоволено клопотання відповідача про зменшення розміру компенсаційних нарахувань.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2023 (колегія суддів: головуючий Ходаківська І.П., судді Демидова А.М., Євсіков О.О.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" на рішення господарського суду міста Києва від 07.07.2023 по справі № 910/5796/23. Розгляд апеляційної скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" на рішення господарського суду міста Києва від 07.07.2023 по справі № 910/5796/23 здійснюється у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до умов поставки від 08.02.2021 №53-122-01-21-10326, укладеного між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», від імені якого діє відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція» та між Товариством з обмеженою відповідальністю «Віва-Трейд» останнє взяло на себе зобов`язання поставити і передати у власність замовника продукцію, а замовник - оплатити продукцію (рукавички трикотажні) за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації №1 (додаток №1 до договору).

Згідно з п.п. 1.3 та 1.4 договору його умови викладені сторонами у відповідності до «Інкотермс 2010. Правила ІСС з використання термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі», які застосовуються із урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього договору, а також тих особливостей, що випливають із умов даного договору. Місце виконання даного договору є місто Вараш Рівненської області.

Ціна продукції, що поставляється за цим договором складає 517746,75, крім того ПДВ - 103549,35 грн. Загальна суму договору (вартість продукції) становить 621296,10 грн (пункти 2.1 та 2.2 договору, в редакції протоколу розбіжностей до договору поставки №53-122-01-21-10326 від 08.02.2021).

Пунктами 2.3 - 2.5 договору передбачено, що кількість продукції та ціна за одиницю продукції вказана у специфікації №1 (додаток №1) до даного договору. Ціна на продукцію є остаточною і змінам не підлягає. До ціни продукції включена вартість тари, упакування і маркування, страхування, доставка на склад РВ ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом» та інші понесені постачальником витрати на умовах поставки DDP згідно «Інкотермс-2010».

Пунктом 3.1 договору встановлено, що продукція поставляється в строк по 31.05.2021 року. Продукція поставляється постачальником на умовах DDP згідно «Інкотермс-2010». Місце поставки та вантажоодержувач - 34400, м. Вараш, склад Рівненського відділення ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом».

За положеннями п. 6.1 договору оплата за поставлену якісну продукцію здійснюється замовником за умови реєстрації постачальником податкової накладної у ЄРПН, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2017 «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС». Початок перебігу строку оплати починається з наступного за днем оформлення ярлика на придатну продукцію.

Згідно з п. 6.2 договору про дату оформлення ярлика на придатну продукцію замовник письмово повідомляє постачальника не пізніше 5 робочих днів з дати оформлення ярлика.

Приймання продукції за кількістю та якістю (вхідний контроль) здійснюється відповідно до вимог Стандарту Державного підприємства «НАЕК «Енергоатом»: «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС» СОУ НАЕК 038:2017, при наявності товарно-супровідних документів передбачених пунктом 8.2 даного договору (пункт 8.1 договору).

Відповідно до п. 8.3 договору успішне проходження продукції вхідного контролю (ВК-1) підтверджується відповідним актом та ярликом на придатну продукцію згідно Стандарту Державного підприємства «НАЕК «Енергоатом» «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС» СОУ НАЕК 038:2017.

Датою поставки продукції є дата підписання видаткової накладної або накладної вантажоодержувача. Ризик випадкового пошкодження або знищення продукції переходить до замовника з моменту поставки продукції. Перехід права власності на продукцію за договором відбувається в момент поставки продукції за умови наявності належним чином оформлених товарно-супровідних документів (п.п. 8.4 та 8.5 договору).

Згідно з п. 8.7 договору постачальник зобов`язаний скласти електронну податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) протягом терміну встановленого пунктом 201.10 ПКУ та протягом 2-х календарних днів з дати реєстрації податкової накладної надати замовнику електронну квитанцію про реєстрацію, шляхом направлення її на електронну адресу замовника .

Строк дії договору - з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками (для контрагентів які застосовують печатку) по 31.12.2021, а в частині виконання гарантійних зобов`язань постачальника, що передбачений даним договором - до спливу гарантійних строків (пункт 12.1 договору).

Специфікацією №1, що є додатком №1 до договору в редакції протоколу розбіжностей до договору погоджено код товару згідно з УКТ ЗЕД, найменування товару, виробника, одиницю виміру, кількість, ціну за одиницю без ПДВ та суму без ПДВ.

Додатком №2 до договору визначено технічну специфікацію продукції, що постачатиметься, а саме: ГОСТ, ДСТУ, ТУ.У та характеристика/опис предметів.

На виконання умов даного договору та специфікації, позивачем було поставлено, а відповідачем - прийнято товар, що підтверджується видатковою накладною №3964 від 16.04.2021 на суму 621296,10 грн, підписаною уповноваженими представниками позивача та відповідача на підставі довіреності №1/124 від 14.04.2021 без заперечень та зауважень.

20.04.2021 відповідачем оформлено ярлик на придатну продукцію №1-1-34 та у відповідності до приписів пункту 6.2 договору повідомлено позивача.

16.04.2021 позивачем складено податкову накладну, зареєстровану 29.04.2021.

Відповідачем свої зобов`язання з оплати отриманого товару за вказаною видатковою накладною виконано несвоєчасно, про що свідчать платіжні інструкції №8693 від 26.08.2021 на суму 85,50 грн, №9591 від 09.09.2021 на суму 5148,00 грн, №9593 від 09.09.2021 на суму 2034,00 грн, №11841 від 23.10.2021 на суму 50000,00 грн, №11994 від 26.10.2021 на суму 64028,60 грн, №13151 від 24.11.2021 на суму 100000,00 грн, №13284 від 30.11.2021 на суму 50000,00 грн, №13840 від 15.12.2021 на суму 150000,00 грн, №14301 від 22.12.2021 на суму 50000,00 грн, №14647 від 30.12.2021 на суму 50000,00 грн та №170 від 05.01.2022 на суму 10000,00 грн і не заперечується відповідачем.

Претензією від 10.03.2023 №15297/23 позивач звернувся до відповідача з вимогою у строк до 25.03.2023 сплатити компенсаційні втрати у зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки №53-122-01-21-10326 від 08.02.2021.

Залишення зазначеної претензії без відповіді та задоволення і стало підставою для звернення ТОВ "Віва-Трейд" з позовом у даній справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктами 1, 2 статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається.

Відповідно до приписів ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріалами справи підтверджено, що за поставлений позивачем товар відповідач розрахувався з порушенням визначених договором строків, про що свідчать платіжні інструкції №8693 від 26.08.2021 на суму 85,50 грн, №9591 від 09.09.2021 на суму 5148,00 грн, №9593 від 09.09.2021 на суму 2034,00 грн, №11841 від 23.10.2021 на суму 50000,00 грн, №11994 від 26.10.2021 на суму 64028,60 грн, №13151 від 24.11.2021 на суму 100000,00 грн, №13284 від 30.11.2021 на суму 50000,00 грн, №13840 від 15.12.2021 на суму 150000,00 грн, №14301 від 22.12.2021 на суму 50000,00 грн, №14647 від 30.12.2021 на суму 50000,00 грн та №170 від 05.01.2022 на суму 10000,00 грн і не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стосовно заяви відповідача про застосування положень ст. 551 ЦК України апеляційний господарський суд зважає на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зменшення неустойки (зокрема, штрафу) є протидією необґрунтованого збагачення однією з сторін за рахунок іншої; відповідає цивільно-правовим принципам рівності і балансу інтересів сторін; право на зменшення штрафу направлене на захист слабшої сторони договору, яка в силу зацікавленості в укладенні договору, монополістичного положення контрагенту на ринку, відсутності часу чи інших причин не має можливості оскаржити включення в договір завищених санкцій.

З урахуванням вищевикладеного, на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч. 1 ст. 233 ГК України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі, і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки (штрафу) до її розумного розміру.

З огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Водночас Велика Палата у справі № 902/417/18 виходила з критеріїв розумності, справедливості та пропорційності з огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум санкцій у вигляді штрафу, пені і процентів річних, враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання. Отже, Велика Палата Верховного Суду допустила зменшення розміру відсотків річних з урахуванням конкретних обставин справи, а саме - встановлення процентної ставки річних на рівні 40 % та 96 % і її явної невідповідності принципу справедливості.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, розмір заявлених до стягнення 3 % річних та інфляційних втрат не є надмірним, відповідає нормам чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору та не порушує співвідношення прав та інтересів сторін у справі.

При цьому, як вірно враховано місцевим господарським судом, посилання відповідача на те, що він не міг своєчасно оплатити отриманий товар з підстав не здійснення з ним розрахунків контрагентами, не є обставинами, з якими законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання.

З огляду на зазначене вище рішення господарського суду міста Києва є вмотивованим та таких, що ухвалене при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до вимог статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно пункту 1 частини першої статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, встановивши, що відповідні доводи щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в порядку статті 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 07.07.2023 у справі №910/5796/23 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді А.М. Демидова

О.О. Євсіков