ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.12.2023 м. Харків Справа №905/2061/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

розглянувши справу №905/2061/21

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод»

про стягнення 41 160 грн,

без повідомлення (виклику) представників сторін,

Суть спору: АТ «Укрзалізниця» в особі РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ПрАТ «АКХЗ» штрафу в розмірі 41 160 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправильне зазначення відповідачем маси вантажу у залізничній накладній №49246853, що є підставою для нарахування штрафу в розмірі 41 160 грн згідно зі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України.

08.11.2021 господарським судом постановлено ухвалу, якою відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

22.11.2021 за вх. №24202/21 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову з посиланням на те, що:

- до залізничної накладної №49246853 внесені правильні дані, ідентичні результатам переваження, зробленого «в статиці» на справних 100т електромеханічних вагах, сертифікованих та приписаних до ст. Авдіївка, при цьому при прийнятті вагону до перевезення залізниця не заперечувала проти маси вантажу, вказаної в залізничній накладній,

- в акті загальної форми №2286 ст. Чаплине зазначено про підозру недостачі вантажу у вагоні на 2 750 кг, а в акті загальної форми №30296 ст. Пологи про те, що маса вантажу у вагоні більше документу на 1 230 кг, що викликає сумнів у справності зважувального обладнання та достовірності наданих даних,

- комерційний акт № 463003/126 від 04.07.2021 складений з порушенням п. 10 Правил складання актів, з огляду на те, що він підписаний агентом з розшуку вантажу і багажу ОСОБА_1 замість начальника району (вантажного), відсутність якого на час складання акта не доведена позивачем, а також не містить підпису приймальника поїздів ОСОБА_2 , в присутності якої здійснювалось зважування вагону,

- акт загальної форми №2286 ст. Чаплине не містить підписів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у присутності яких складений цей акт.

03.12.2021 за вх. №25038/21 на адресу господарського суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач не погоджується з доводами відповідача, посилаючись на те, що:

- комерційний акт № 463003/126 від 04.07.2021 підписаний повноважними особами в порядку п.10 Правил складання актів, зокрема, заступником начальника станції Кривуненко О.П., агентом комерційним ОСОБА_5 , яка безпосередньо приймала участь у переважуванні вагону № 56962707 та має право на підписання комерційних актів згідно з п.1 наказу № 38 від 14.04.2021, агентом з розшуку вантажу та багажу ОСОБА_1 , яка має право на підписання комерційних актів згідно з п. 2 наказу № 38 від 14.04.2021 через відсутність по штатному розпису станції Пологи Придніпровської залізниці посади НГР,

- акт загальної форми №2286 ст. Чаплине має електронний формат і підписаний електронними підписами працівників.

Також позивач заперечує проти клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу (яке останнім не подано до суду станом на 30.11.2021) через відсутність правових підстав, виходячи з того, що в цьому випадку штрафна санкція не є договірною, а випливає із положень Статуту залізниць України, якими чітко визначено розмір штрафу (ст.118 Статуту).

Окрім того, у відповіді на відзив позивачем заявлено клопотання про поновлення строку на її подання з посиланням на наявність карантинних обмежень у країні.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.4 ст.166 ГПК України відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Отже, строк на подання відповіді на відзив є строком, який встановлюється судом.

З огляду на строк, який встановлений для подання відповіді на відзив в ухвалі від 08.11.2021 та який складає 5 днів з дня отримання відзиву на позов, а також дату отримання позивачем відзиву на позов 23.11.2021, про що свідчить вхідний штемпель на цьому відзиві, відповідь на відзив мала бути подана позивачем до 29.11.2021 (з урахуванням положень ч. 5 ст. 254 ЦК України).

Водночас, відповідь на позов подана до суду 30.11.2021, про що свідчить поштова накладна № 425 від 30.11.2021 (згідно з якою відповідь на відзив відправлена до суду), тобто з пропуском встановленого судом строку.

За приписами ч.ч.1-3 ст.119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

У п. 4 Прикінцевих положень ГПК України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Оскільки строк на подання відповіді на відзив може бути продовжений, а не поновлений, клопотання позивача про поновлення процесуального строку для подання відповіді на відзив залишається судом без задоволення.

В той же час, суд наголошує на тому, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. З огляду на незначний пропуск строку (1 день) та враховуючи завдання господарського судочинства, які превалюють над будь-якими іншими міркуванням в судовому процесі, застосовуючи принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, суд визнав за можливе прийняти відповідь позивача на відзив та розглянути справу з урахуванням її змісту.

12.12.2023 за вх. № 07-10/6295/23 господарський суд одержав додаткові пояснення відповідача, в яких останній просить суд зменшити розмір штрафу до 1 провізної плати з посиланням на те, що підприємство відповідача є об`єктом критичної інфраструктури, оскільки є стратегічно важливими для функціонування економіки і безпеки держави, суспільства та населення. У зв`язку із запровадженням воєнного стану та веденням бойових дій на території України, у т.ч. у м. Авдіївка (де знаходиться підприємство відповідача), господарська діяльність відповідача припинена, фінансовий стан останнього значно погіршився. Стягнення штрафу у розмірі 5 провізних плат призведе до додаткових збитків відповідача, при цьому до позову не додано будь - яких доказів понесення позивачем збитків внаслідок порушення відповідачем вимог Статуту залізниць України.

Заперечення на відповідь на відзив відповідачем не подано. Зважаючи на те, що у відповідача було достатньо часу для подання заперечень на відповідь на відзив з урахуванням фактичної дати отримання відповіді на відзив 09.12.2021 (відповідно до інформації з сайту Укрпошта про отримання поштового відправлення №379), і їх подання залежало виключно від його волевиявлення, суд визнав за можливе вирішити даний спір за наявними у справі матеріалами.

На підставі ч. 4 ст. 240 ГПК України 29.12.2023 господарським судом підписано рішення без його проголошення.

Щодо строку розгляду справи.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В силу норм ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17.07.1997 і набула чинності в Україні 11.09.1997.

З прийняттям у 2006 році ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж «розумного строку» цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Однак, Конвенція в першу чергу також гарантує «процесуальну» справедливість розгляду справи, а вже потім дотримання розумного строку, що на практиці розуміється як змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece (Star Cate Epilekta Gevmata та інші проти Греції). Справедливість проваджень завжди оцінюється їх розглядом загалом для того, щоб окрема помилка не порушувала справедливість усього провадження (Mirolubov and Others v. Latvia (Миролюбов та інші проти Латвії), §103).

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, суд не вправі допустити юридичну помилку виключно з метою дотримання розумного строку розгляду справи, так як в такому разі не буде досягнуто завдання господарського судочинства.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку «розумності строку» розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття «розумного строку» не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення «розумний строк» в рішенні у справі «Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства» роз`яснив, що строк, який можна визначити «розумним», не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затв. ЗУ від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з 05:30 24.02.2022 на території України введено воєнний стан строком на 30 діб.

Дію воєнного стану в Україні неодноразово було продовжено. Востаннє Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023, затв. ЗУ від 08.11.2023 № 3429-ІХ, строк дії воєнного стану на території України продовжено з 05:30 16.11.2023 строком на 90 діб.

У відповідності до спільного розпорядження голови суду та керівника апарату суду №6-р від 25.05.2023, з урахуванням рішення зборів суддів Господарського суду Донецької області від 13.06.2022 № 1, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду, продовжено особливий режим роботи суду (дистанційно або в приміщенні суду (за необхідності та в умовах безпеки), тимчасове обмеження доступу до приміщення суду.

Враховуючи прийняття до розгляду додаткового доказу - актуальної посадової інструкції агента з розшуку вантажів та багажу ОСОБА_1 від 19.02.2020, яка подана позивачем разом із супровідним листом за вх. №1570/22 від 26.01.2022 та яка необхідна для правильного вирішення спору, а також додаткових пояснень відповідача за вх. № 07-10/6295/23 від 12.12.2023, задля забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав щодо подання заяв по суті справи, заяв з процесуальних питань тощо, з огляду на перебування судді на лікарняному у період з 04.01.2022 по 21.01.2022 та її завантаженість, подальше запровадження воєнного стану з 24.02.2022 та ведення бойових дій на території України, поточну ситуацію у м. Харкові (місцезнаходження суду), справа розглянута з об`єктивних причин у строк, який перевищує встановлений ст.248 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

02.07.2021 зі станції відправлення Авдіївка Донецької залізниці на станцію призначення Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці відправником ПрАТ «АКХЗ» на адресу одержувача ПрАТ «ММК ім. Ілліча» відправлений вантаж кокс доменний (вологий), (насипом, вантаж розміщено й закріплено згідно з п.1-3 гл.14 додатка 3 до СМГС) в т.ч. у вагоні №56962707, що підтверджується залізничною накладною №49246853.

Відповідні відмітки вантажовідправника у вказаній залізничній накладній свідчать, що вантаж завантажений відправником, маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах (100 т), заводський №2 та становить у вагоні №56962707 42 050 кг. Правильність внесених у накладну відомостей підтверджена відправником.

Під час перевезення вантажу на попутній станції Чаплине Придніпровської залізниці складено акт загальної форми АРМ ПКО № 2286 від 03.07.2021, в якому зазначено, що при прийманні поїзда за показаннями динамічних тензометричних ваг у вагоні № 56962707 виявлено: підозру на завантаження понад 4% порівняно з вагою у перевізному документі (нестача) - 2 750 кг. Навантаження у вагоні шапкою, висота шапки 20-30 см, вантаж марковано повздовжніми смугами вапном, люка зачинені, течі вантажу немає. Повідомлено поліцію вохр Письменний о 04-45. Комерційну несправність виявлено 03.07.2021. Вагон слідує з пропущенням без виправлення.

04.07.2021 на станції Пологи Придніпровської залізниці складено акт загальної форми АРМ ПКО № 21620 та акт загальної форми № 4908, в яких зазначено, що по прибуттю вагону № 56962707 проведено його огляд та виявлено: навантаження згідно з документом, не порушене, відповідає п.1-3 гл.14 додатку 3 до СМГС. По документу вантаж марковано вапном поздовжньою смугою, маркування не порушено. За повідомленням станції Чаплине маса вантажу менше документа на 2 750 кг. Комерційну несправність виявлено 04.07.2021. Вагон подано на переваження на станцію Пологи. Вагон відчеплено для перевірки у зв`язку з комерційною несправністю. Вагон буде досланий за досилочною накладною №46616017.

Тією ж датою на станції Пологи Придніпровської залізниці складено акт загальної форми по даним книги ф. ГУ 78 № 319 від 04.07.2021, в якому зазначено, що за результатами перевірки маси вантажу у вагоні № 56962707 виявлено: маса брутто вагону - 65 080 кг, за перевізним документом тара вагона 21 800 кг, маса вантажу нетто 42 050 кг. Фактична маса вантажу нетто 43 280 кг, що більше документу на 1 230 кг. Вагон затриманий до складання акту ГУ-22.

Також на станції Пологи Придніпровської залізниці складено акт загальної форми АРМ ПКО № 30296 від 04.07.2021, в якому зазначено, що за результатами перевірки маси вантажу у вагоні № 56962707 виявлено: маса брутто вагону - 65 080 кг, за перевізним документом тара вагона 21 800 кг, маса вантажу нетто 42 050 кг. Фактична маса вантажу нетто 43 280 кг, що більше документу на 1 230 кг. Комерційну несправність виявлено 04.07.2021. Безпеці руху не загрожує. Вагон затриманий до складання акту ГУ-22. Вагон слідує з пропущенням без виправлення.

У комерційному акті №483003/126 від 04.07.2021, складеному на станції Пологи Придніпровської залізниці, встановлено, що на підставі актів загальної форми №2286 від 03.07.2021 станції Чаплине, №21620, №30296 від 04.07.2021 станції Пологи агентом комерційним Чубар С.В., в присутності заст. начальника станції Кривуненко О.П., агенту з розшуку ОСОБА_1 , приймальника поїздів ОСОБА_2 , проведено контрольне переважування вагону №56962707 на справних 150т електронних вагонних вагах № 89 станції Пологи (повірка 03.06.2021). За результатами перевірки виявлено: маса брутто вагону - 65 080 кг, за перевізним документом тара вагону 21 800 кг, маса вантажу нетто 42 050 кг. Фактична маса вантажу нетто - 43 280 кг, що більше перевізного документа на 1 230 кг. При комерційному огляді вагону виявлено навантаження згідно документа п.1-3 гл.14 додатка 3 до СМГС, вантаж по документу маркований вапном поздовжньою смугою шириною 400-600 мм вздовж вагона, маркування не порушене, виїмки та заглиблення відсутні, окреслення навантаження без порушень, розвантажувальні люка зачинені на запірний механізм, перекосу кузова немає, вагон у технічно справному стані. Дано оперативне повідомлення. Акт підписано заступником начальника станції Кривуненко О.П., агентом з розшуку ОСОБА_1 та комерційним агентом Чубар С.В.

Згідно з залізничною накладною № 46616017 від 04.07.2021 вагон №56962707 відправлений зі станції Пологи Придніпровської залізниці на станцію призначення Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці із масою вантажу нетто 42 050 кг без виправлення з посиланням на комерційний акт № 463003/126 від 04.07.2021, акти загальної форми № 21620, №30296 від 04.07.2021.

Після надходження вагону №56962707 на станцію призначення Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці в комерційному акті, який зареєстрований під №463003/126/813 від 04.07.2021, зроблено відмітку у розділі «Є» про те, що при видачі вантажу різниці проти даного акту не виявлено.

Відповідно до технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) №89 від 17.11.2020 станції Пологи Придніпровської залізниці: вид ЗВВТ - тензометричні, модифікація ЗВВТ - ВТВ-1СД, заводський №017, міжповірочний інтервал ЗВВТ складає 6 місяців, інтервал між оглядами-перевірками ЗВВТ - 3 місяці. Остання огляд-повірка ваг проводилась 03.06.2021. Ваги придатні для зважування різних вантажів, що перевозяться залізничним транспортом.

За розрахунком позивача, штраф за неправильно зазначену у накладній №49246853 масу вантажу у вагоні №56962707 становить 41 160 грн, виходячи із п`ятикратної вартості провізної плати цього вантажу, яка зазначена у цій накладній та складає 8 232 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних мотивів.

Згідно з ч.2 ст.908 ЦК України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Аналогічні положення щодо регулювання правовідносин в галузі перевезення передбачені і у ч.5 ст.306 ГК України.

Відповідно до ст.23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній (ст.37 Статуту залізниць України).

У розд. ІІ Правил оформлення перевізних документів, затв. наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 та зар. в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №863/5084 (далі Правила оформлення перевізних документів), встановлено, що вантажовідправником заповнюються в т.ч. такі графи накладної як «Найменування вантажу» (графа 20), «Маса вантажу, визначена відправником» (графа 24), «Спосіб визначення маси» (графа 26), «Ким завантажено вантаж у вагон (контейнер)» (графа 28), «Правильність внесених відомостей підтверджую» (графа 55).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті, при цьому вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Статтею 122 Статуту залізниць України визначено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. У ст.118 Статуту залізниць України передбачено стягнення штрафу у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Поряд з цим, вимогами п.5.5. Правил оформлення перевізних документів також передбачено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Обставини, які встановлені в комерційному акті №463003/126 від 04.07.2021, складеному на попутній станції Пологи Придніпровської залізниці, свідчать, що маса нетто вантажу у вагоні №56962707 становить 43 280 кг, що більше маси нетто вантажу, зазначеної у залізничній накладній № 49246853, на 1 230 кг.

Посилання відповідача щодо несправності зважувального обладнання станції Пологи Придніпровської залізниці та щодо недостовірності даних, визначених нею, не прийнято судом до уваги, оскільки вагон прибув на станцію у технічно справному стані, окреслення навантаження та маркування не порушене, розвантажувальні люка зачинені на запірний механізм, перекосу кузова немає, контрольне зважування здійснювалось на повірених та технічно справних 150 т електронних вагах станції.

Одночасно у п. 12 Правил складання актів, затв. наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334 та зар. в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855 (далі Правила складання актів), вказано, що якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі «Є» комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: «Під час перевірки вантажу

(багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено». Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається. При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної

станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

Обставини справи свідчать, що після надходження вагону №56962707 на станцію призначення Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці здійснено повторне зважування вантажу та у розділі «Є» комерційного акта, який зареєстрований під №463003/126/813 від 04.07.2021, зроблено відмітку про те, що при видачі вантажу різниці проти даного акту не виявлено.

Також судом не прийнято до уваги посилання відповідача на те, що при прийнятті вантажу до перевезення залізниця не заперечувала проти ваги, вказаної в залізничній накладній, оскільки це не підтверджує та не спростовує дійсну вагу у спірному вагоні. Крім того, у відповідності до п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, затв. наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 та зар. в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого та закритого типу, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду, без перевірки вантажу та кількості вантажу.

Згідно з п.10 Правил складання актів комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Таким чином, у п.10 Правил складання актів імперативно визначено суб`єктний склад працівників залізниці, які є уповноваженими особами на підписання комерційних актів, однак зазначена норма не виключає можливості залучення до складання комерційного акта й інших працівників залізниці поряд з особами, підписи яких є обов`язковими реквізитами комерційного акта.

За змістом ч.ч.1, 3 ст.64 та ч.3 ст.65 ГК України підприємство як організаційна форма господарювання, може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо) та самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис. Керівництво підприємством здійснюється його керівником, який призначається (обирається) власником (власниками) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядову раду такого підприємства (у разі її утворення) та відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства з правом розподілу обов`язків між працівниками підприємства.

Отже, якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено п. 10 Правил складання актів.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.06.2018 у справі №910/3930/17, від 18.06.2018 у справі №910/11397/17 та постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.11.2018 у справі №916/2450/17.

Як вище встановлено судом, комерційний акт №463003/126 від 04.07.2021 підписано заступником начальника станції Кривуненко О.П., агентом з розшуку ОСОБА_1 та комерційним агентом ОСОБА_5

ОСОБА_6 є заступником начальника станції Пологи Придніпровської залізниці згідно наказу першого заступника начальника дирекції СП «Запорізька дирекція залізничних перевезень» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 02.06.2021 № 267/ОС, та відповідно до п. 2.12.5 посадової інструкції від 03.06.2021, зокрема, приймає участь у контрольних зважуваннях, звертаючи особливу увагу на факт перевантаження вагонів понад вантажопідйомність.

ОСОБА_1 є агентом з розшуку вантажів та багажу та має повноваження на підписання комерційних актів від імені залізниці у зв`язку із відсутністю по штатному розкладу посади начальника вантажного району (завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), про що свідчать наказ начальника станції СП «Запорізька дирекція залізничних перевезень» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 14.04.2021 №38 (п. 2) та посадова інструкція від 19.02.2020, затв. начальником станції Пологи СП «Запорізької дирекції залізничних перевезень» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця». При цьому, відсутність посади начальника району (вантажного) підтверджується змінами №8 до штатного розпису структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», згідно з якими з 13.04.2021 на ст. Пологи Придніпровської залізниці така посада вилучена.

ОСОБА_5 є комерційним агентом, яким за змістом розд. «Д» комерційного акту особисто здійснювалось зважування спірного вагона та який має повноваження на підписання комерційних актів від імені залізниці згідно наказу начальника станції СП «Запорізька дирекція залізничних перевезень» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 14.04.2021 №38 (п. 1) та посадової інструкції від 25.02.2020 № 3293, затв. начальником станції Пологи СП «Запорізької дирекції залізничних перевезень» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця».

Отже, суд вважає, що комерційний акт №463003/126 від 04.07.2021 підписаний особами, повноваження яких підтверджені належним чином, з дотриманням вимог п. 10 Правил складання актів, а тому посилання відповідача про зворотне не прийнято до уваги.

Вказаний комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правилам складання актів, внаслідок чого приймається судом в якості належного доказу на підтвердження обставин неправильного зазначення відповідачем маси вантажу, що в силу вимог ст.ст.118,122 Статуту залізниць України є підставою для покладення на нього відповідальності у вигляді штрафу.

При цьому, при застосуванні ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України, слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки.

Згідно з розрахунком штрафу, який здійснений позивачем за неправильне зазначення відповідачем у залізничній накладній № 49246853 маси вантажу, розмір штрафу становить 41 160 грн, виходячи із п`ятикратної вартості провізної плати цього вантажу, яка зазначена у цій залізничній накладній та складає 8 232 грн. Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що він є арифметично правильним.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог АТ «Укрзалізниця» в особі РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» про стягнення з ПрАТ «АКХЗ» штрафу в розмірі 41 160 грн, а отже і про їх задоволення.

Решта доводів сторін на остаточний результат розгляду справи або мотиви, з яких судом задоволено позов, ніяким чином не впливають, тому залишені без правової оцінки.

Клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу до однієї провізної плати, яке викладене у додаткових поясненнях, відхилено судом з огляду на те, що заявлена до стягнення штрафна санкція не є договірною, а випливає із положень Статуту залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає права, обов`язки і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в цьому випадку чітко визначена ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України. Такий штраф стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено. Аналогічна за змістом позиція міститься у висновках Верховного Суду за результатом розгляду досліджуваного питання, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17, від 27.03.2020 у справі №917/500/19, від 29.04.2021 у справі №905/1450/20.

На підставі ст.129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову, витрати позивача щодо сплати судового збору в розмірі 2 270 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (86065, Донецька обл., м. Авдіївка, пр. Індустріальний, буд. 1, ідент. код 00191075) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ідент. код 40075815) в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 108, ідент. код 40081237) штраф у розмірі 41 160 (сорок одна тисяча сто шістдесят) грн та судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 29.12.2023.

Суддя Л.В. Ніколаєва