12.12.2023Справа № 910/9423/23
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С.,
за участю секретаря судового засідання: Видиш А.В.
розглянувши у порядку загального позовного провадження матеріали справи
за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"
до 1. Фізичної особи-підприємця Істоміна Ігоря Олеговича
2. Фізичної особи-підприємця Гуменної Наталії Петрівни
про визнання договору недійсним,
За участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача-1: Южда С.М. за ордером від 10.08.2021 року серії КВ № 431274;
від відповідача-2: не з`явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (далі - позивач, Компанія) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Істоміна Ігоря Олеговича (далі - відповідач-1) та Фізичної особи-підприємця Гуменної Наталії Петрівни (далі - відповідач-2) про визнання недійсним укладеного між відповідачами 04.11.2021 року договору позики.
Одночасно з позовною заявою Компанією було подано клопотання від 14.06.2023 року № 3390-05-10/1613 про встановлення додаткового строку до 30.07.2023 року для подання доказу - відповіді Національного банку України стосовно скарги позивача.
16.06.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява відповідача-1, в якій останній вказав на відсутність у начальника відділу правового та кадрового забезпечення Компанії Негрич С.Ю. права на підписання позовної заяви в порядку самопредставництва, що, на думку заявника, свідчить про наявність правових підстав для повернення судом цієї позовної заяви.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.06.2023 року вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено Компанії строк для усунення її недоліків.
26.06.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява Компанії від 22.06.2023 року № 3390-05-10 про усунення недоліків позовної заяви.
27.06.2023 року через систему "Електронний суд" надійшла заява відповідача-1 про повернення позовної заяви позивачу, з урахуванням відсутності у матеріалах справи доказів на підтвердження наявності у начальника відділу правового та кадрового забезпечення Компанії Негрич С.Ю. права на підписання позовної заяви в порядку самопредставництва.
З огляду на усунення позивачем недоліків позовної заяви та встановлену судом відсутність правових підстав для повернення позовної заяви Компанії, ухвалою від 03.07.2023 року господарський суд міста Києва відкрив провадження у справі № 910/9423/23, вирішив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 26.07.2023 року. Крім того, цією ухвалою суд встановив Компанії строк для подання відповіді Національного банку України на скаргу позивача від 11.05.2023 року № 3390-05-10/1254 до 30.07.2023 року.
20.07.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшов відзив Фізичної особи-підприємця Істоміна Ігоря Олеговича від 19.07.2023 року на позовну заяву, в якому відповідач-1 заперечив проти задоволення позову з огляду на те, що оскаржуваний договір позики не містить ознак фраудаторності, оскільки не вчинений з метою виведення майна боржника та уникнення відповідальності боржника перед кредитором. Крім того, відповідач-1 вказав про те, що спірний правочин не порушує прав позивача, а також не порушував таких прав на момент його укладення. У наведеному відзиві відповідач-1 зазначив, що попередній (орієнтовний) розмір його витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги у даній справі становить 50 000,00 грн.
У підготовчому засіданні 26.07.2023 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про продовження відповідачу-2 процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву до 26.07.2023 року. Крім того, суд, зокрема, продовжив строк проведення підготовчого провадження у справі № 910/9423/23 на 30 днів та відклав підготовче засідання на 06.09.2023 року.
04.08.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла відповідь Компанії від 02.08.2023 року № 3390-05-10 на відзиви відповідачів на позовну заяву.
04.08.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача від 02.08.2023 року № 3390-05-10 про визнання обов`язковою явки у призначене засідання відповідача-2 - Фізичної особи-підприємця Гуменної Наталії Петрівни та зобов`язання відповідачів надати свідоцтво про народження ОСОБА_1 .
Крім того, 04.08.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача від 02.08.2023 року № 3390-05-10, в якому Компанія просила суд зупинити провадження у справі до набуття законної сили рішенням господарського суду міста Києва у пов`язаній з нею справі № 910/5738/23.
До початку призначеного підготовчого засідання 03.10.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява Фізичної особи-підприємця Істоміна Ігоря Олеговича, в якій останній повідомив про намір подати докази на підтвердження розміру понесених ним судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в даній справі протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.
Ухвалою від 03.10.2023 року господарський суд міста Києва закрив підготовче провадження та призначив справу № 910/9423/23 до судового розгляду по суті на 08.11.2023 року.
До початку призначеного судового засідання 08.11.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява Фізичної особи-підприємця Гуменної Наталії Петрівни, в якій остання повідомила про намір подати докази на підтвердження розміру понесених нею судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в даній справі протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.
Разом із тим, судове засідання у даній справі, призначене на 08.11.2023 року, не відбулося у зв`язку із оголошенням у місті Києві повітряної тривоги.
Ухвалою від 08.11.2023 року господарський суд міста Києва призначив судове засідання на 29.11.2023 року.
Рішенням від 29.11.2023 року в справі № 910/9423/23 господарський суд міста Києва відмовив у задоволенні позову Компанії, а також призначив судове засідання для вирішення питання про витрати відповідачів на професійну правничу допомогу на 12.12.2023 року та зобов`язав останніх протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду надати докази понесення ними заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу.

04.12.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява Фізичної особи-підприємця Істоміна Ігоря Олеговича від 04.12.2023 року, в якій останній просив суд стягнути з позивача на його користь 58 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. До цієї заяви відповідачем-1 в якості доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу долучено копію укладеного між ним та адвокатом Юждою Сергієм Миколайовичем договору про надання правової допомоги від 10.08.2021 року з додатком № 1, а також копію акту від 30.11.2023 року № 3 прийняття/надання правової допомоги до договору про надання правової допомоги від 10.08.2021 року на суму 58 000,00 грн.

Крім того, 04.12.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява Фізичної особи-підприємця Гуменної Наталії Петрівни від 04.12.2023 року, в якій остання просила суд стягнути з позивача на її користь 22 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. До вказаної заяви відповідачем-2 долучено копію укладеного між нею та адвокатом Писаренком Максимом Олександровичем договору про надання правової допомоги від 26.12.2022 року № 26 з додатком № 1, а також копію акту від 10.10.2023 року № 1 приймання-передачі до договору про надання правової допомоги від 26.12.2022 року № 26 на суму 22 000,00 грн.

11.12.2023 року через систему "Електронний суд" надійшли заперечення позивача від 11.12.2023 року на заяви відповідачів про розподіл судових витрат, в яких Компанія вказала, що фактично сам предмет спору (договір позики) вже розглядався в іншому судовому процесі (в рамках справи № 910/5738/23), сторони у справі № 910/9423/23 на момент її розгляду вже мали правову позицію, яка надавалась у відзивах, запереченнях та поясненнях у справі № 910/5738/23. Позивач також зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. З огляду на викладене, Компанія просила суд стягнути з позивача на користь відповідачів судові витрати, визначені судом, виходячи з складності справи та співрозмірності у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Представник відповідача-1 позивача у судовому засіданні 12.12.2023 року підтримав вимоги заяви Фізичної особи-підприємця Істоміна Ігоря Олеговича від 04.12.2023 року про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 58 000,00 грн. та наполягав на їх задоволенні.

Позивач та відповідач-2 про дату, час і місце розгляду питання про розподіл понесених відповідачами судових витрат у справі № 910/9423/23 були завчасно повідомлені належним чином та у встановленому законом порядку, проте явку своїх повноважних представників у призначене судове засідання 12.12.2023 року не забезпечили.

Розглянувши у судовому засіданні 12.12.2023 року заяви відповідачів від 04.12.2023 року про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в справі № 910/9423/23, а також заслухавши пояснення представника відповідача-1, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі та в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України.

У відзивах на позовну заяву відповідачі вказували, що попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу допомогу в справі № 910/9423/23 кожного з них складає 50 000,00 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу відповідачем-1 до матеріалів справи долучено копію укладеного між Фізичною особою-підприємцем Істоміним Ігорем Олеговичем (клієнт) та адвокатом Юждою Сергієм Миколайовичем (адвокат) договору про надання правової допомоги від 10.08.2021 року з додатком № 1.

За змістом пункту 1.1 Договору від 10.08.2021 року в порядку та на умовах, визначених цим договором, адвокат зобов`язується надавати клієнту консультаційні та юридичні послуги, правову допомогу та здійснювати представництво і захист інтересів клієнта в обсязі та на умовах, які передбачені цим договором.

За надані адвокатом на підставі договору послуги, клієнт сплачує адвокату гонорар за погодженими сторонами у Додатку № 1 до даного договору вартість правової допомоги (пункт 4.1 Договору від 10.08.2021 року).

Згідно з пунктом 5.1 Договору від 10.08.2021 року в підтвердження виконання зобов`язань адвоката перед клієнтом протягом п`яти календарних днів з моменту завершення надання послуг, передбачених пунктом 1.1 даного договору, а також додатковими угодами до договору, складається акт прийняття/надання правової допомоги.

У додатку № 1 до Договору від 10.08.2021 року його сторони погодили гонорар адвоката у наступних розмірах:

- правовий аналіз спірного питання, збирання доказів - 10 000,00 грн.;

- написання та подання заяви про виплату страхового відшкодування - 5 000,00 грн.;

- написання та подання адвокатських запитів - 1 000,00 грн.;

- написання скарг до контролюючих органів - 5 000,00 грн.;

- написання та подання до суду позовної заяви, відзиву на позовну заяву; відповіді на відзив, заперечення, пояснення третьої особи щодо позову або відзиву - 15 000,00 грн.;

- ознайомлення з матеріалами справи - 2 000,00 грн.;

- участь в судовому засіданні суду будь-якої інстанції - 4 000,00 грн.;

- написання та подання інших процесуальних документів: клопотання, заяви, заперечення - 3 000,00 грн.;

- написання та подання апеляційних та касаційних скарг, відзиву на апеляційні та касаційні скарги - 20 000,00 грн.

Слід також зазначити, що до матеріалів справи відповідачем-1 долучено копію акту від 30.11.2023 року № 3 прийняття/надання правової допомоги до договору про надання правової допомоги від 10.08.2021 року на суму 58 000,00 грн., за яким адвокат надав, а клієнт прийняв наступну правову допомогу в господарській справі № 910/9423/23, яка розглядається господарським судом міста Києва (послуги):

- отримання та ознайомлення з матеріалами позовної заяви та додатками до неї, вивчення правової позиції - вартістю 5 000,00 грн.;

- написання та подання до господарського суду міста Києва заяви від 16.06.2023 року про повернення позовної заяви заявнику - вартістю 3 000,00 грн.;

- написання та подання до господарського суду міста Києва заяви від 26.06.2023 року про повернення позовної заяви заявнику - вартістю 3 000,00 грн.;

- написання та подання відзиву від 19.07.2023 року на позовну заяву - вартістю 15 000,00 грн.;

- написання та подання клопотання про витребування доказів від 18.07.2023 року - вартістю 3 000,00 грн.;

- написання та подання адвокатського запиту до Національного банку України від 06.07.2023 року щодо розгляду скарги ПАТ "НАСК "Оранта" - вартістю 1 500,00 грн.;

- написання та подання адвокатського запиту до Національного банку України від 12.07.2023 року щодо розгляду скарги ПАТ "НАСК "Оранта" - вартістю 1 500,00 грн.;

- ознайомлення з відповіддю ПАТ "НАСК "Оранта" на відзив, вивчення доводів - вартістю 2 000,00 грн.;

- ознайомлення з клопотанням ПАТ "НАСК "Оранта" про визнання явки відповідача обов`язковою, формування позиції - вартістю 2 000,00 грн.;

- ознайомлення з клопотанням ПАТ "НАСК "Оранта" про зупинення провадження у справі, формування позиції - вартістю 2 000,00 грн.;

- участь в судовому засіданні 26.07.2023 року - вартістю 4 000,00 грн.;

- участь в судовому засіданні 06.09.2023 року - вартістю 4 000,00 грн.;

- участь в судовому засіданні 03.10.2023 року - вартістю 4 000,00 грн.;

- участь в судовому засіданні 08.11.2023 року - вартістю 4 000,00 грн.;

- участь в судовому засіданні 29.11.2023 року - вартістю 4 000,00 грн.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року в справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 року в справі № 910/906/18.

Дослідивши заяву відповідача-1 від 04.12.2023 року про розподіл судових витрат та долучені до неї документи, суд дійшов висновку про відмову в розподілі та покладенні на позивача включених до акту від 30.11.2023 року № 3 витрат на оплату послуг з отримання та ознайомлення з матеріалами позовної заяви та додатками до неї, вивчення правової позиції вартістю 5 000,00 грн.; ознайомлення з відповіддю ПАТ "НАСК "Оранта" на відзив, вивчення доводів вартістю 2 000,00 грн.; ознайомлення з клопотанням ПАТ "НАСК "Оранта" про визнання явки відповідача обов`язковою, формування позиції вартістю 2 000,00 грн.; ознайомлення з клопотанням ПАТ "НАСК "Оранта" про зупинення провадження у справі, формування позиції вартістю 2 000,00 грн., оскільки надання таких послуг договором про надання правової допомоги від 10.08.2021 року не передбачено. Крім того, суд не вбачає підстав для покладення на позивача витрат на оплату послуг з написання та подання до господарського суду міста Києва заяви від 16.06.2023 року про повернення позовної заяви заявнику вартістю 3 000,00 грн.; написання та подання до господарського суду міста Києва аналогічної заяви від 26.06.2023 року про повернення позовної заяви заявнику вартістю 3 000,00 грн.; написання та подання клопотання про витребування доказів від 18.07.2023 року вартістю 3 000,00 грн.; написання та подання адвокатського запиту до Національного банку України від 06.07.2023 року щодо розгляду скарги ПАТ "НАСК "Оранта" вартістю 1 500,00 грн. та написання і подання аналогічного адвокатського запиту до Національного банку України від 12.07.2023 року щодо розгляду скарги ПАТ "НАСК "Оранта" вартістю 1 500,00 грн., з огляду на обґрунтування та результати розгляду таких клопотань, а також беручи до уваги те, що такі витрати не були необхідними та невідворотними.

Слід також зазначити про відсутність підстав для покладення на позивача витрат відповідача-1 на участь адвоката в судовому засіданні 08.11.2023 року вартістю 4 000,00 грн., оскільки таке засідання фактично не відбулося, зважаючи на оголошення у місті Києві повітряної тривоги.

Як було зазначено вище, у запереченнях від 11.12.2023 року позивач просив суд стягнути з нього на користь відповідачів судові витрати, визначені судом, виходячи з складності справи та співрозмірності у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Частиною 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Отже, відповідно до частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд має право за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, але лише у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті, яка, зокрема встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справ.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у частині 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (пункт 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс-Матеос проти Іспанії" від 23.06.1993 року).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

Водночас, беручи до уваги принцип змагальності, який знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частини 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суд, який вирішує питання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, має надавати оцінку тим обставинам, щодо яких є заперечення у клопотанні іншої сторони, а також її доказам невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності. Окрім того, суд, виконуючи вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, має чітко зазначити, яка з вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України була не дотримана при визначенні розміру витрат на оплату послуг адвоката, оскільки лише з цих підстав можна зменшити розмір витрат, який підлягає розподілу між сторонами.

Так, судом враховано заперечення відповідача проти стягнення з нього заявлених відповідачами сум витрат на оплату професійної правничої допомоги, викладені у запереченнях від 11.12.2023 року. При цьому, суд взяв до уваги те, що надані, зокрема, відповідачем-1 документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, співмірності та розумної необхідності таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 року в справі № 910/2170/18.

У той же час, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони у разі наявності її заперечень щодо співрозмірності заявленої суми компенсації має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009 року, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 року, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 року також зауважено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є розумним та обґрунтованим.

Відповідно до частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

При цьому, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких належать витрати на професійну правничу допомогу), у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Зважаючи на вищенаведені обставини, з урахуванням предмету та підстав позовних вимог, мотивів клопотання Компанії від 11.12.2023 року, оцінюючи фактичні витрати відповідача-1, з урахуванням всіх аспектів і складності справи, беручи до уваги невідповідність ряду вказаних в акті від 30.11.2023 року № 3 витрат на правову допомогу критеріям щодо їх необхідності, неминучості та розумності, з огляду на те, що заявлений Фізичною особою-підприємцем Істоміним Ігорем Олеговичем до відшкодування розмір судових витрат на правову допомогу не повністю відповідає критеріям обґрунтованості, а також співмірності та пропорційності, керуючись принципом розумності судових витрат, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співрозмірним є стягнення з позивача на користь відповідача-1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн.

Щодо витрат відповідача-2 на оплату професійної правничої допомоги в даній справі, суд зазначає таке.

На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу відповідачем-2 до матеріалів справи долучено копію укладеного між Фізичною особою-підприємцем Гуменною Наталією Петрівною (клієнт) та адвокатом Писаренком Максимом Олександровичем (адвокат) договору про надання правової допомоги від 26.12.2022 року № 26 з додатком № 1.

За змістом пункту 1.1 Договору від 26.12.2022 року № 26 клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання представляти інтереси клієнта у всіх державних органах, а також вести від імені клієнта справи у всіх судових установах України.

За надані адвокатом на підставі договору послуги, клієнт сплачує адвокату гонорар за погодженими сторонами у Додатку № 1 до даного договору вартість правової допомоги (пункт 2.1 Договору від 26.12.2022 року № 26).

Згідно з пунктом 3.1 Договору від 26.12.2022 року № 26 в підтвердження виконання зобов`язань адвоката перед клієнтом протягом п`яти календарних днів з моменту завершення надання послуг, передбачених пунктом 1.1 даного договору, а також додатковими угодами до договору, складається акт прийняття-передачі послуг.

У додатку № 1 до Договору від 26.12.2022 року № 26 його сторони погодили гонорар адвоката у наступних розмірах:

- за написання та подання до суду позовної заяви, відзиву на позовну заяву; відповіді на відзив, заперечення, пояснення третьої особи щодо позову або відзиву - 20 000,00 грн.;

- за написання та подання адвокатських запитів - 2 000,00 грн.;

- за написання заяв та скарг до контролюючих органів - 4 000,00 грн.;

- за ознайомлення з матеріалами справи - 4 000,00 грн.;

- за участь в судовому засіданні суду будь-якої інстанції - 3 000,00 грн.;

- за написання та подання інших процесуальних документів: клопотання, заяви, заперечення - 3 000,00 грн.;

- за написання та подання апеляційних та касаційних скарг, відзиву на апеляційні та касаційні скарги - 25 000,00 грн.

До матеріалів справи відповідачем-2 також долучено копію акту від 10.10.2023 року № 1 приймання-передачі до договору про надання правової допомоги від 26.12.2022 року № 26 на суму 22 000,00 грн., за яким адвокат надав, а клієнт прийняв наступну правову допомогу:

- за написання та подання до господарського суду міста Києва відзиву на позовну заяву ПАТ "НАСК "Оранта" від 26.07.2023 року - вартістю 20 000,00 грн.;

- за написання та подання адвокатського запиту від 06.07.2023 року - вартістю 2 000,00 грн.

Разом із тим, при дослідженні заяви відповідача-2 від 04.12.2023 року про розподіл судових витрат та долучених до неї документів, суд врахував, зокрема, положення частини 7 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом яких якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами (у даному випадку - 22 000,00 грн.), є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку (розмір якої склав 50 000,00), суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. У той же час відповідачем-2 не було доведено підстав та поважності причин неспівмірного заниження ним суми судових витрат на оплату професійної правничої допомоги порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком.

Оцінивши доводи, викладені позивачем у запереченнях від 11.12.2023 року, зважаючи на вищенаведені обставини, з урахуванням предмету та підстав позовних вимог, оцінюючи витрати відповідача-2, з урахуванням всіх аспектів і складності справи, керуючись принципом розумності судових витрат, а також враховуючи положення частини 7 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якими передбачені відповідні дискреційні повноваження суду, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співрозмірним є стягнення з Компанії на користь відповідача-2 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн.

Отже, стягненню з Компанії на користь відповідача-1 підлягає 20 000,00 грн. витрат на послуги адвоката, тоді як з позивача на користь відповідача-2 стягненню підлягає 7 000,00 грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги. У задоволенні решти вимог заяв відповідачів від 04.12.2023 року про розподіл судових витрат у справі № 910/9423/23 слід відмовити.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Істоміна Ігоря Олеговича про розподіл судових витрат у справі № 910/9423/23 задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, місто Київ, вулиця Здолбунівська, будинок 7д; ) на користь Фізичної особи-підприємця Істоміна Ігоря Олеговича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволенні решти вимог заяви Фізичної особи-підприємця Істоміна Ігоря Олеговича про розподіл судових витрат у справі № 910/9423/23 відмовити.

4. Заяву Фізичної особи-підприємця Гуменної Наталії Петрівни про розподіл судових витрат у справі № 910/9423/23 задовольнити частково.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, місто Київ, вулиця Здолбунівська, будинок 7д; ) на користь Фізичної особи-підприємця Гуменної Наталії Петрівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

6. У задоволенні решти вимог заяви Фізичної особи-підприємця Гуменної Наталії Петрівни про розподіл судових витрат у справі № 910/9423/23 відмовити.

7. Видати накази після набрання додатковим рішенням законної сили.

8. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

9. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 22.12.2023 року.

Суддя Ломака В.С.