ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення заяви без руху
21.12.2023 Справа № 905/1634/23
Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши матеріали
за заявою ОСОБА_1
про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи
Без повідомлення (виклику) учасників справи
Частинами 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Згідно із ч.1 ст.8 Кодексу України з процедур банкрутства справи про банкрутство розглядаються господарськими судами за місцезнаходження боржника юридичної особи, фізичної особи або фізичної особи підприємця.
Відповідно до статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.
Частиною 3 статті 37 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.
Статтею 162, 164 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги щодо форми, змісту позовної заяви, а також встановлено перелік документів, які необхідно додати до позовної заяви.
В свою чергу вимоги щодо форми, змісту та перелік документів, які необхідно додати до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність встановлені статтею 116 Кодексу України з процедур банкрутства.
Таким чином, враховуючи контексті норм Господарського процесуального кодексу України та Кодексу України з процедур банкрутства неподання заявником документів передбачених вказаними статтями, свідчить про недоліки такої заяви, що відповідно до статті 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення поданої заяви без руху та надання строку для усунення недоліків, шляхом подання необхідних доказів.
Частиною третьою статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Також статтею 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладено на сторону, яка на них посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність передбачені статтею 116 Кодексу України з процедур банкрутства.
Дослідивши матеріали заяви, суд встановив, що додані до заяви документи не відповідають чітко визначеному положеннями ч.3-5 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства переліку документів (доказів), які в обов`язковому порядку додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.
Відповідно до ч. 1 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, а саме підстав, визначених у частині 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.
Разом з тим, перелік документів (доказів), які в обов`язковому порядку додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність чітко визначений, зокрема, частиною 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.
Так, відповідно до частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються:
1)довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;
2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця;
3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;
4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна;
5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно;
6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором;
7) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;
8) відомості про всі наявні рахунки/електронні гаманці боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках, електронних гаманцях;
9) копія трудової книжки (за наявності);
10) відомості про роботодавця (роботодавців) боржника;
11) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства;
12) докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень;
13) інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини;
14) інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.115 Кодексу України з процедур банкрутства боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).
Завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози відповідно до вищезазначених положень частини другої статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства .
Водночас, при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.
Крім того, Верховний Суд у постанові №917/1604/21 від 16.11.2022 зазначив, що у справах про банкрутство (у т.ч. неплатоспроможність фізичних осіб) стадія відкриття провадження має своїми наслідками не лише заходи процесуального характеру, а й майнового. При цьому, внаслідок введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, ухвала про відкриття провадження у такій категорії справ поширюється на майнові відносини між боржником та невизначеним на момент винесення ухвали підготовчого засідання колом осіб - конкурсних кредиторів.
Таким чином, оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні вищезазначені правові наслідки, то на фізичну особу-боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру.
Такий правовий висновок вбачається обґрунтованим також з тих підстав, що лише фізична особа-боржник (яка є єдиним суб`єктом звернення із відповідною заявою) наділена правом на подання відповідних доказів у підтвердження обставин своєї неплатоспроможності чи її загрози. Тому відсутність на цій стадії інших учасників справи, які мають право подати свої доводи чи заперечення щодо таких обставин чи доказів, зумовлює необхідність добросовісного виконання боржником своїх процесуальних обов`язків щодо доказування наявності обставин для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.
Крім того, стандарт доказування "достатність доказів" було виключено із Господарського процесуального кодексу України, водночас у справах про неплатоспроможність фізичної особи господарський суд враховує, окрім належності та допустимості, також достатність поданих боржником доказів для підтвердження та доведення обставин неплатоспроможності чи її загрози, як підстави для відкриття провадження у такій справі.
Також, суд звертає увагу, що докази повинні бути актуальними на дату подання відповідної заяви до суду.
Суд розяснює боржнику, що такі недоліки в оформленні до позовної заяви документів унеможливлюють надання їм оцінки та правової кваліфікації судом під час вирішення питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.
За змістом п.п.5, 8 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Відповідно до ч.2 ст.80, ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ч.1 ст.76, ст.78 Господарського процесуального кодексу України).
В обґрунтування своєї заяви, боржник вказує на те, що в неї наявне майно, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, а саме: нежитлова будівля (будівля свинарника №4), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та нежитлова будівля (будівля свинарника №3), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Проте, доказів на підтвердження застави (іпотеки) обо обтяження за вищевказаним майном до матеріалів заяви, не надано.
За таких обставин, боржнику необхідно надати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта, а саме: нежитлової будівлі (будівля свинарника №4), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та нежитлової будівлі (будівля свинарника №3), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Також, судом встановлено, що заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 не містить повної інформації в деклараціях про майновий стан боржника і членів його сім`ї за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (частина п`ята статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства).
Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 22.09.2021 за результатами розгляду справи №910/6639/20 зазначив, що інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання її неплатоспроможною обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів.
Саме тому реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи.
Таким чином, надання декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи.
Абзацом 2 частини п`ятої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що до членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
В порушення вказаних норм, боржником при поданні заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не виконано вимог щодо повноти та достовірності відомостей, зазначених у декларації про його майновий стан та інформації щодо майна, доходів та витрат членів сім`ї боржника.
Боржник повідомив суд про те, що члени сім`ї відмовились від надання інформації. При цьому, боржником не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості отримання інформації з інших джерел, яка необхідна для заповнення декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність. Зазначена інформація в заяві, судом не приймається, як та, що доведена належними доказами.
Також, судом зазначається, що законодавцем не передбачено випадки неподання декларації про майновий стан членів сім`ї, а встановлений обов`язок боржника подати декларацію про майновий стан боржника і членів його сім`ї за три роки (за кожен рік окремо).
За таких обставин, боржнику слід усунути недоліки заяви та подати суду належним чином оформлені декларації про майновий стан боржника і членів його сім`ї за три роки (за кожен рік окремо), у разі неможливості надати обґрунтовані письмові пояснення.
Крім того, разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів) (ч. 4 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства).
Так, план реструктуризації боргів може містити інформацію щодо черговості задоволення вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та дати; інформації про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації); інформацію про всі доходи боржника, у т. ч. доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану; розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб (не менше прожиткового мінімуму на боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні) тощо. План реструктуризації боргів може містити положення про: реалізацію в процедурі реструктуризації боргів частини майна боржника, у т. ч. того, що є предметом забезпечення, черговість, строки реалізації такого майна та кошти, які планується отримати від його реалізації; зміну способу та порядку виконання зобов`язань, у т. ч. розміру та строків погашення боргів; відстрочку чи розстрочку або прощення (списання) боргів чи їх частини; виконання зобов`язань боржника третіми особами, зокрема шляхом укладення договору поруки, гарантії та інших правочинів згідно з цивільним законодавством; інші заходи, спрямовані на покращення майнового стану боржника та задоволення вимог кредиторів. (ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства ).
Однак доданий до заяви план реструктуризації боргів ОСОБА_1 не містить інформації щодо заходів, спрямованих на покращення майнового стану боржника та задоволення вимог кредиторів, не містить інформацію щодо черговості задоволення вимог кредиторів із зазначенням їх розміру та дати протягом 5 років; інформації про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації); інформацію про всі доходи боржника, у т. ч. доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів.
Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що проект плану реструктуризації боргів не відповідає нормам Кодексу України з процедур банкрутства.
За таких обставин, заявнику необхідно подати до суду проект плану реструктуризації боргів відповідно до ст.124 Кодексу України з процедур банкрутства.
Відповідно до пункту 8 частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутств до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках.
З наданих банківський довідок вбачається, що останні надані за період серпень 2023 року, заявниця звертається до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність 06.12.2023, що підтверджується поштовим штемпелем Акціонерного товариства «Укрпошта» на конверті в якому надійшла заява.
Враховуючи вищевикладене, з метою повного та всебічного з`ясування обставин щодо неплатоспроможності ОСОБА_1 , останній необхідно подати до суду банківські виписки станом на 06.12.2023.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 116 Кодексу встановлено, що у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначається виклад обставин, що стали підставою для звернення до суду.
Зі змісту заяви вбачається, що 18.10.2018 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області по справі №235/4922/18 ухвалено заочне рішення про стягнення з боржника 218636,27 грн з яких 111469,94 грн заборгованість за кредитом, 107166,33 грн - проценти за користування кредитом. Вказане рішення залишено без змін ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області по справі №235/4922/18 від 07.02.2022.
Боржник у своїй заяві зазначає, що на даний час фінансовий стан боржника характеризується ознаками неплатоспроможності. Відсутні достатні доходи, а тому боржник припинила погашення кредиту у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів впродовж двох місяців, з об`єктивних причин, а саме: з квітня 2014 на території м.Донецьк проводилась Антитерористична операція, тому боржник у 2019 році була змушена покинути постійне місце проживання; установлення у грудні 2020 Постановою №1236 від 09.12.2020 карантину з метою запобігання поширенню на території країни гострої респіраторної хвороби COVID-19; початок збройної агресії з боку Росії на території України з 24.02.2022; щомісячна девальвація національної валюти (гривні).
Звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізична особа повинна зазначити конкретні (а не загальновідомі) обставини, які безпосередньо вплинули на заявника та вказують на настання загрози його неплатоспроможності (у визначений зобов`язанням строк або в майбутньому), та надати на підтвердження зазначеного відповідні докази.
Матеріали заяви належні та допустимі докази на підтвердження припинення погашення заборгованості ОСОБА_1 у розмірі більше 50% місячних платежів упродовж двох місяців та доказів на підтвердження відсутності у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, не містять.
За таких обставин, боржнику необхідно надати до суду належні та допустимі докази на підтвердження припинення погашення заборгованості у розмірі більше 50% місячних платежів упродовж двох місяців та докази на підтвердження відсутності у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Відповідно до ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.
Керуючись статтями 2, 9, 30, 37, 113, 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 12, 81, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
1. Заяву б/н від 04.12.2023 (вх.№114185/23) ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, залишити без руху.
2. ОСОБА_1 усунути встановлені при поданні заяви недоліки протягом п`яти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.
3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що при невиконанні вимог даної ухвали, заява вважається неподаною та повертається заявнику відповідно до п.п. 4, 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.
4. Ухвала набрала чинності з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.М. Огороднік