ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2023 р. Справа№ 925/959/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Демидової А.М.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Колос"

на рішення господарського суду Черкаської області від 10.05.2023 (повний текст складено 03.07.2023)

у справі № 925/959/22 (суддя Грачов В.М.)

за позовом Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Колос"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгропротект"

про визнання недійсними пунктів договору поставки

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

В жовтні 2022 року Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Колос" звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгропротект" про визнання недійсною третейської угоди, викладену у формі третейського застереження в п. 10.2 та п. 10.3 договору поставки № 26091901/1 від 26.09.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтована тим, що третейська угода, викладена в пунктах 10.2 та 10.3 договору поставки № 26091901/1 від 26.09.2019 суперечить нормам Закону України «Про третейські суди» щодо її форми і змісту, порушує право позивача на судовий захист, на правосуддя, на розгляд справи в суді, гарантовані статтями 55, 124 Конституції України, статтею 4 Господарського процесуального кодексу України, статтею 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", тому має бути визнана недійсною на підставі статей 203, 215 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 10.05.2023 у справі №925/959/22 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що укладена сторонами третейська угоди жодним чином не обмежує конституційне право позивача на судовий захист, на правосуддя, на розгляд справи в суді, гарантовані статтями 55, 124 Конституції України, статтею 4 Господарського процесуального кодексу України, статтею 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", суперечності її умов нормам Закону України "Про третейські суди" судом не встановлено.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Черкаської області від 10.05.2023 у справі № 925/959/22, Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Колос" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати згадане рішення суду як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, ч. 1 ст. 5, ч. 1, ч. 2 ст. 7, ч. 5 ст. 8, ст.ст. 12, 15, 30 Закону України «Про третейські суди» ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Зокрема, скаржник зазначає, що постійно діючий третейський суд при Корпорації «Радник» не може вважатись постійно діючим третейським судом у розумінні положень Закону України «Про третейські суди», здійснювати розгляд будь-яких спорів, а його створення та діяльність є незаконною.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та явка представників сторін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2023 (колегія суддів: головуючий Ходаківська І.П., судді Владимиренко С.В., Демидова А.М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Колос" на рішення господарського суду Черкаської області від 10.05.2023 по справі № 925/959/22. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Колос" на рішення господарського суду Черкаської області від 10.05.2023 по справі № 925/959/22 в засіданні суду на 17.10.2023.

У зв`язку з відпусткою судді Владимиренко С.В. за розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4160/23 від 11.10.2023 був призначений та проведений повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2023 для розгляду справи визначений склад колегії суддів: Ходаківська І. П. - головуючий (суддя-доповідач), судді: Демидова А.М., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2023 справу прийнято до свого провадження визначеним складом суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2023 за клопотанням скаржника розгляд справи № 925/959/22 відкладено на 13.12.2023.

У судове засідання 13.12.2023 сторони явку своїх представників не забезпечили. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розгляд заяв, клопотань.

12.12.2023 від скаржника до суду апеляційної інстанції вдруге надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 202 ГПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні.

Представник скаржника мав можливість взяти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, в порядку визначеному ст. 197 ГПК України, однак таким своїм правом не скористався. До того ж, розгляд справи вже відкладався за клопотанням скаржника ухвалою суду від 17.10.2023.

Скаржник, як юридична особа, не позбавлений права надавати повноваження на представництво своїх інтересів будь-якій кількості осіб та будь-якому іншому представникові, у тому числі безпосередньому керівнику, а нез`явлення в судове засіданні представників учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду у судовому засіданні (ч. 12 ст. 270 ГПК України).

Отже враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання не визнавалась обов`язковою, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи суд відмовив у задоволенні клопотання скаржника, у зв`язку з відсутністю передбачених ч. 2 ст. 202 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та можливість розгляду справи за відсутністю представника скаржника.

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до умов договору поставки від 26.09.2019 № 26091901/1, укладеного між Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством "Колос" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Украгропротект", останнє взяло на себе зобов`язання в порядку та на умовах визначених цим договором передати у власність покупця товар, а покупець - прийняти та оплатити товар.

Згідно з п. 2.2. договору товар поставляється партіями. Найменування, асортимент, ціна та кількість товару в кожній партії визначаються сторонами в окремих специфікаціях до цього договору, що є його невід`ємними частинами.

Пунктом 4.3. договору встановлено, що якщо сторони не погодять інших строків оплати, покупець зобов`язаний оплатити поставлений йому товар протягом 5 банківських днів з моменту поставки товару.

Пунктом 5.1. договору визначено, що постачальник поставляє товар по цьому договору на умовах EXW - склад постачальника за адресою: м. Київ, вул. Малинська, 20 (Інкотермс 2010) шляхом надання товару в розпорядження покупця.

За положеннями п. 10.2 договору на вимогу будь-якої зі сторін, спір по даному договору може бути переданий на вирішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник». Сторони погодили, що норми даного пункту договору є третейською угодою у вигляді третейського застереження, і погоджують передачу будь-якого спору, що може виникнути по даному договору або в зв`язку з ним, на розгляд третейського суду за бажанням будь-якої зі сторін. Сторони погоджуються з тим, що в процесі розгляду і вирішення спору буде застосовуватись Регламент Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник», а розгляд спорів буде здійснюватися одноособово суддею Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник» Стадником Павлом Вікторовичем, а за відсутності можливості розгляду спору зазначеним суддею - будь-яким суддею Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник» призначеним його головою.

Відповідно до п. 10.3 договору якщо жодна зі сторін не заявить вимогу про передачу спору по цьому договору на вирішення до Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник», умови третейської угоди не застосовуються і спір підлягає вирішенню в господарських судах України.

Строк дії договору - з моменту його укладення сторонами, дата якого зазначена в преамбулі договору та до 31.12.2020 року, а в частині невиконаних зобов`язань, які виникли протягом дії цього договору, до повного їх виконання сторонами (п. 12.1 договору).

Договір підписаний повноважними представниками обох сторін, їх підписи посвідчені печатками юридичних осіб, яких вони представляють та пролонгований на наступні періоди.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Черкаський обласний постійно діючий третейський суд при корпорації "Радник" як юридична особа не зареєстрований.

Згідно з інформацією, яка міститься в мережі Інтернет за адресою http://advisor.ck.ua, Черкаський обласний постійно діючий третейський суд при корпорації "Радник" було створено у 2010 році та зареєстровано реєстраційною службою Головного управління юстиції у Черкаській області, з місцезнаходженням: вул. Кірова, 55, офіс 22, м. Черкаси, свідоцтво про реєстрацію від 20.09.2010 № 4.

Регламент Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник" знаходиться у вільному доступі в мережі інтернет на сайті Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник".

Відповідно до пункту 5.1 розділу 5 Положення про Черкаський обласний постійно діючий третейський суд при корпорації "Радник" третейський суд є недержавним незалежним органом без статусу юридичної особи.

Відповідно до даних Єдиного реєстру громадських формувань, Черкаський обласний постійно діючий третейський суд при корпорації "Радник" зареєстрований в реєстрі 20.09.2010 - реєстраційний номер запису в Єдиному реєстрі 1242441.

Звертаючись з позовом у даній справі, Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Колос" послалось на те, що третейська угоду у формі третейського застереження суперечить нормам Закону України «Про третейські суди» щодо її форми і змісту, оскільки у ній не зазначено місцезнаходження Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник» та інших відомостей про цей третейський суд з метою його ідентифікації, здійснення листування з ним, встановлення місця проведення третейського розгляду. Крім того, визначений сторонами у третейській угоді Черкаський обласний постійно діючий третейський суд при корпорації «Радник» не є постійно діючим третейським судом у розумінні положень Закону України «Про третейські суди», не може здійснювати розгляд будь-яких спорів, а його створення та діяльність є незаконною.

Відповідач обґрунтовуючи заперечення на позов вказав також, що позивач брав участь у засіданнях Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник" у справі № 873/253/2, який виник з приводу виконання договору поставки № 27121701/1 від 27.12.2017 року, як учасник справи подавав клопотання та заяви по суті спору, користувався правом на третейський розгляд спору.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

За правилами статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 626, частиною першою статті 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

При розгляді позову про визнання недійсним правочину судом має бути встановлено не лише наявність підстав, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним, але й чи було порушене цивільне право або інтерес особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право (інтерес) порушене та в чому полягає порушення.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Згідно з ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

Таким чином, гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України одночасно визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 5 ст. 55 Конституції України). І це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч. 2 ст. 22, ст. 64 Конституції України).

Одним із способів реалізації права кожного захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних і господарських правовідносин є звернення до третейського суду у передбаченому Законом України «Про третейські суди» випадках і порядку.

Аналогічний висновок викладено в рішенні Конституційного суду України № 1-рп/2008 від 10.01.2008 у справі № 1-3/2008 (справа про завдання третейського суду).

Згідно з частиною другою статті 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 2 Закону третейський суд - недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Статтею 5 Закону передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

Згідно зі ст. 12 Закону третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди.

За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту.

Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди.

Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною.

Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження.

Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що звернення фізичних та/або юридичних осіб до третейського суду є правомірним, якщо відмова від послуг державного суду відбулася за вільним волевиявленням сторін спору (рішення у справі «Девір проти Бельгії» від 27.02.1980).

Третейське застереження є власним волевиявленням сторін договору і не може розцінюватися як встановлення обмеження їх прав. Наявність дійсного третейського застереження та обов`язковість звернення до третейського суду за наявності волі на розгляд справи третейським судом, не є обмеженням прав позивача, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 55 Конституції України. Ухилення від виконання положень пункту договору про розгляд спору в третейському суді, має розглядатися як дії, що суперечать самій ідеї Закону України «Про третейські суди», яка полягає у гарантуванні у такому випадку учасникам господарських відносин права розраховувати на швидкий та ефективний спосіб вирішення господарського спору альтернативним шляхом (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 25.08.2021 у справі № 904/67/21).

Таким чином, укладення сторонами третейської угоди є не відмовою від можливого звернення до суду, а обранням сторонами договору третейського вирішення можливого спору (спорів) як особливої форми захисту, як це зазначено в ст. 3 Закону України «Про третейські суди», завданням третейського суду є захист майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних чи юридичних осіб шляхом всебічного розгляду та вирішення спорів відповідно до закону.

Матеріалами справи підтверджено, що 26.09.2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір поставки № 26091901/1, умови якого виконувались умови сторонами.

Апеляційний господарський суд в даному випадку зважає на те, що правила, визначені ст. 12 Закону України «Про третейські суди», недодержання яких тягне за собою недійсність третейської угоди, сторонами додержано, інших підстав для визнання спірної угоди недійсною у відповідності до статей 203, 215 ЦК України позивачем належними та допустимими доказами не доведено.

Місцевим господарським судом вірно враховано правову позицію Верховного Суду, викладена у постанові від 08.06.2022 року у справі № 925/221/21, у якій, зокрема, зазначено, що державна реєстрація Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник" була проведена у відповідності до чинного на час проведення такої реєстрації законодавства та не скасована на час вирішення спору між учасниками даної справи. У зв`язку з чим дійшли висновку, що відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про Черкаський обласний постійно діючий третейський суд при корпорації "Радник" ніяким чином не впливає на визнання недійсним третейського застереження.

З врахуванням зазначеного вище правомірним є висновок місцевого господарського суду, що спірна третейська угода жодним чином не обмежує конституційне право позивача на судовий захист, на правосуддя, на розгляд справи в суді, гарантовані статтями 55, 124 Конституції України, статтею 4 Господарського процесуального кодексу України, статтею 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів".

З огляду на викладене правомірним є висновок господарського суду Черкаської області про відмову в позові.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до вимог статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно пункту 1 частини першої статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, встановивши, що відповідні доводи щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в порядку статті 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Колос" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Черкаської області від 10.05.2023 у справі №925/959/22 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 22.12.2023.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді А.М. Демидова

О.О. Євсіков