УХВАЛА

м. Київ

25.12.2023Справа № 910/19289/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства «Бессарабський ринок» (01024, м. Київ, Бессарабська площа, буд. 2)

до Фізичної особи-підприємця Лютої Тетяни Миколаївни ( АДРЕСА_1 )

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за договором по наданню послуг з використання камери схову №5 від 21.01.2022 у розмірі 140413,50 грн

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Бессарабський ринок» (далі - заявник) звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Лютої Тетяни Миколаївни (далі - боржник) заборгованості за договором по наданню послуг з використання камери схову №5 від 21.01.2022 у розмірі 140413,50 грн.

Заява обґрунтована тим, що в порушення взятих на себе зобов`язань за договором по наданню послуг з використання камери схову №5 від 21.01.2022 (далі - договір), боржник у період з липня 2022 по вересень 2023 включно не оплатив надані йому послуги та не відшкодував вартість комунальних послуг, а тому заявник просить стягнути основний борг у розмірі 88615,05 грн та заборгованість по комунальних послугах у розмірі 51798,45 грн.

Розглянувши подану заявником заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Приписами ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Частина 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України встановляє вимоги до такої заяви. Так, згідно з пунктами 4 та 5 вказаної частини, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

За загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених заявником вимог по суті (п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України). Водночас, п. 8 ч. 1 статті 152 ГПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

До заяви про видачу судового наказу, за умовами частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає форму і зміст заяви про видачу судового наказу, повинні бути додані, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості та інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Відповідно до пункту 2.2 договору замовник отримує право на користування торговельним місцем за умови оплати визначеної п. 2.4 цього договору. Оплата повинна здійснюватися замовником на розрахунковий рахунок ринку, вказаний у п. 10 цього договору до 15 числа поточного місяця на підставі рахунку наданого ринком до 05 числа поточного місяця.

Згідно пункту 4.1.3 договору заявник за договором зобов`язаний своєчасно надавати замовнику рахунки для оплати послуг та за користування камерою схову, згідно з умовами цього договору, а також акти виконаних робіт, наданих послуг та податкові накладні за відповідні періоди.

Тоді як, в порушення вище зазначеного, Комунальне підприємство «Бессарабський ринок» посилаючись на наявність заборгованості у Фізичної особи-підприємця Лютої Тетяни Миколаївни за договором по наданню послуг з використання камери схову №5 від 21.01.2022 не надає жодних доказів надання рахунків на оплату послуг по договору у спірний період за яким пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості.

При цьому жодних первинних бухгалтерських документів чи інших доказів на підтвердження наявності у Фізичної особи-підприємця Лютої Тетяни Миколаївни прострочених зобов`язань з оплати послуг водовідведення та водопостачання, за спожиту електроенергію і за послуги користування камерою схову до заяви не долучено.

Разом з цим, на підтвердження надання заявником послуг боржнику з водовідведення, водопостачання та постачання електроенергії до заяви додано низку рахунків на оплату, які виставлені та містять посилання на договір про відшкодування комунальних та експлуатаційних витрат №5 від 01.09.2019, договір про відшкодування комунальних витрат №5 від 21.02.2022, договір № Електроенергія 2019 від 01.09.2019 та договір №246/1 від 31.08.2018, які заявником до заяви не додано.

Відтак, враховуючи, що до стягнення заявлено загальну суму в розмірі 140413,50 грн по договору № 5 від 21.01.2022, зважаючи на подані документи, суд не вбачає за можливе встановити виникнення або порушення права заявника саме в розмірі заявленої грошової вимоги по договору № 5 від 21.01.2022.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

Відсутність доказів надання рахунків боржнику на заявлену суму саме по договору №5 від 21.01.2022, як і відсутність первинних бухгалтерських документів чи інших доказів, які б могли свідчити про споживання боржником послуг користування камерою схову, послуг водовідведення, водопостачання та споживання електроенергії, за цим договором унеможливлює встановлення факту надання Комунальним підприємством «Бессарабський ринок» таких послуг саме у заявлених обсязі та вартості, тобто матеріали справи не містять доказів виникнення у боржника або порушення права грошової вимоги заявника у заявленій сумі.

Отже, в порушення вимог пункту 3, 4 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України, заявником до заяви не додано оригінали чи належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до пунктів 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Згідно із частини 2 статті 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до частини 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству «Бессарабський ринок» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Лютої Тетяни Миколаївни заборгованості за договором по наданню послуг з використання камери схову №5 від 21.01.2022 у розмірі 140413,50 грн.

Ухвала набирає законної сили 25.12.2023 та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

СуддяТ.В. Васильченко