ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2023м. ХарківСправа № 922/4092/23

Господарський суд Харківської області у складі

судді Чистякової І.О.

розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Темфорт" (03065, вул. Академіка Каблукова, буд. 21, офіс 3, ідентифікаційний код 42153313)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" (61172, м. Харків, вул. Роганська, буд. 151, ідентифікаційний код 34389679)
про стягнення 224 552,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Темфорт" (позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" (відповідач) про стягнення суми заборгованості по оплаті за товар в сумі 224 552,00 грн. Крім того, позивач просив покласти на відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №ТМФ-2302-01/2023 від 23.02.2023 щодо оплати поставленого товару за видатковою накладною №ТМФ-0303-01 від 03.03.2023

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.09.2023 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/4092/23. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 06.12.2023 по справі №922/4092/23 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" (61172, м. Харків, вул. Роганська, буд. 151, ідентифікаційний код 34389679) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Темфорт" (03065, вул. Академіка Каблукова, буд. 21, офіс 3, ідентифікаційний код 42153313) заборгованість по оплаті за товар у розмірі 224 552,00 грн та судовий збір у розмірі 3 368,28 грн.

15.12.2023 до суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (вх.№34588), в якій останній просив суд поновити пропущений процесуальний строк для подання заяви про ухвалення додаткового рішення та доказів понесення судових витрат, долучити додані до заяви докази та стяґнути з відповідача на користь позивача витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 25000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.12.2023 у справі №922/4092/23 задоволено клопотання позивача про поновлення пропущеного процесуального строку для подання доказів понесення судових витрат на професійну правничу допомогу. Поновлено позивачу процесуальний строк для подання доказів понесення судових витрат на професійну правничу допомогу. Прийнято до розгляду докази понесення судових витрат на професійну правничу допомогу. Прийнято до розгляду заяву позивача (вх.№34588 від 15.12.2023) про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу. Вирішено здійснювати розгляд заяви позивача (вх.№34588 від 15.12.2023) про ухвалення додаткового рішення без повідомлення (виклику) учасників справи.

Суд, розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, а також дослідивши надані позивачем докази на підтвердження понесення ним судових витрат на професійну правничу допомогу, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частина 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Стаття 161 Господарського процесуального кодексу України визначає, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

У позовній заяві позивачем зазначено, що сума витрат на професійну правничу допомогу становить 25000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи викладені вимоги Господарського процесуального кодексу, Верховний Суд у постанові по справі № 922/376/20 від 06.10.2020 зазначив, що оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

Водночас, в даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Як вказано судом вище, рішення у цій справі ухвалено у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін 06.12.2023, а отже позивач мав подати відповідні докази щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення, тобто не пізніше 11.12.2023.

Проте, позивачем було подано заяву про ухвалення додаткового рішення з доказами понесення судових витрат на професійну правничу допомогу 12.12.2023, тобто після закінчення встановленого законом строку на їх подання, та було заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання вказаних доказів, яке було задоволено ухвалою суду від 19.12.2023 у цій справі.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі статтею 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до матеріалів справи не надано.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо на її думку, недотримано вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Згідно ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 129 ГПК України визначений порядок розподілу судових витрат, частиною 1 вказаної статті визначений порядок розподілу судового збору, частиною 4 - інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Разом з тим, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч. ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, як убачається з матеріалів справи, 11.09.2023 між адвокатом Мовчанюком М.М. (Адвокат) та позивачем (Клієнт) був укладений договір про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 1.1. договору КЛІЄНТ доручає, а АДВОКАТ приймає на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно з п.п.2.1.1 п. 2.1. договору АДВОКАТ приймає на себе зобов`язання з надання наступної правової допомоги: на підставі довіреності (цього Договору або ордера) здійснити представництво інтересів КЛІЄНТА в Господарському суді Харківської області у господарській справі про стягнення боргу з ТОВ "ВП РОГАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ", за поставлений товар, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами під час здійснення представництва інтересів КЛІЄНТА.

Згідно до п. 3.1.3. п.3.1. договору КЛІЄНТ приймає на себе наступні зобов`язання сплатити гонорар та відшкодовувати АДВОКАТУ витрати, понесені ним у зв`язку із наданням правової (правничої) допомоги на підставі цього Договору.

Відповідно до п. 4.1. договору за надання правової допомоги за цим Договором КЛІЄНТ сплачує АДВОКАТУ фіксований розмір гонорару розмірі 25000,00 грн. Сторони дійшли згоди, що послуга складається з наступних складових:

- ознайомлення, правовий аналіз матеріалів документів, згідно яких у ТОВ "ВП РОГАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" виникла заборгованість перед КЛІЄНТОМ, підготовка стратегії, комунікації та опитування працівників та / або колишніх працівників Клієнта щодо обставин справи, аналіз судової практики в аналогічних спорах,

- підготовка позовної заяви про стягнення боргу до господарського суду,

- підготовка будь-яких заяв, клопотань, заперечень, письмових пояснень по справі у суді першої інстанції у справі та відправлення відповідачу (якщо передбачено ГПК України) та в суд, Обсяг та найменування підготовлених документів вказується в акті приймання-передач наданих послуг,

- участь в судових засіданнях у справі в інтересах і на боці Клієнта (у разі необхідності) або щоденний моніторинг ходу розгляду справи (у разі якщо справу буде постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін).

Згідно з п. 4.2. договору витрати АДВОКАТА, пов`язані із наданням правової допомоги за цим Договором відшкодовуються КЛІЄНТОМ в повному обсязі на підставі документів, що підтверджують суми витрат.

Відповідно до п. 4.3. договору гонорар за надання правової допомога визначеної в цьому Договорі, сплачується Клієнтом протягом 10-ти робочих днів з дня підписання акту приймання-передачі наданих послуг.

11.12.2023 між позивачем та Адвокатом був підписаний Акт приймання-передачі наданих юридичних послуг (правової допомоги), відповідно до якого Адвокатом було надано позивачу наступні послуги за договором про надання правової допомоги від 11.09.2023 на загальну суму 25000,00 грн:

- ознайомлення, правовий аналіз матеріалів документів, згідно яких у TOB "ВП РОГАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" виникла заборгованість перед КЛІЄНТОМ, підготовка стратегії, комунікації та опитування працівників та / або колишніх працівників Клієнта щодо обставин справи, аналіз судової практики в аналогічних спорах,

- підготовка позовної заяви до Господарського суду Харківської області у господарській справі про стягнення боргу з TOB "ВП РОГАНСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ",

- підготовка заяви про усунення недоліків у справі №922/4092/23,

- щоденний моніторинг ходу розгляду справи №922/4092/23 (справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін).

Адвокат не повинен підтверджувати розмір гонорару, якщо гонорар встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі. Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19.

У даному випадку розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі та Акті приймання-передачі наданих юридичних послуг за договором у вигляді фіксованої суми.

Позивачем фактично не сплачено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000 грн, адже відповідно до п. 4.3. договору гонорар за надання правової допомоги визначеної в цьому Договорі, сплачується Клієнтом протягом 10-ти робочих днів з дня підписання акту приймання-передачі наданих послуг.

Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у п. 6.5 постанови від 03.03.2019 у справі № 922/445/19 дійшла висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18.

У пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зазначено, що у визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З матеріалів справи убачається, що професійну правничу допомогу у цій справі надано позивачу адвокатом Мовчанюк Максимом Миколайовичем на підставі довіреності від 07.07.2023, яку було видано позивачем у цій справі.

З огляду на умови договору про надання правової допомоги, ураховуючи складання і підписання адвокатом процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, а також ураховуючи надані позивачем докази в обґрунтування понесених ним витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката, керуючись принципами справедливості, верховенства права, критеріями реальності адвокатських витрат в контексті їхньої дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, заявлені позивачем до стягнення судові витрати на правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн є пов`язаними з цією справою, підтвердженими та відповідають фактично наданим послугам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 59, 132-2 Конституції України, статтями 2, 58, 98, 123, 126, 129, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Темфорт" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" (61172, м. Харків, вул. Роганська, буд. 151, ідентифікаційний код 34389679) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Темфорт" (03065, вул. Академіка Каблукова, буд. 21, офіс 3, ідентифікаційний код 42153313) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн.

Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п.17.5 п.17 розділу XІ "Перехідних положень" Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне додаткове рішення складено 25 грудня 2023 р.

Суддя І.О. Чистякова