ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2023 р. Справа № 911/2067/23

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., за участю секретаря судового засідання Дідик Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Вишневої міської ради Бучанського району Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Злата Прайм»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 та ОСОБА_2

про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння

Представники:

від прокуратури: Недвига Н.О.

від Вишневої міської ради Бучанського району Київської області: Ващук О.В.

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Злата Прайм»: не з`явилися

від ОСОБА_1 : Зінченко О.В.

від ОСОБА_2 : не з`явилися

Обставини справи:

Заступник керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області звернувся до Господарського суду Київської області в інтересах держави в особі Вишневої міської ради Бучанського району Київської області з позовом про витребування із чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Злата Прайм» на користь територіальної громади в особі Вишневої міської ради Бучанського району Київської області земельних ділянок: площею 0,8998 га з кадастровим номером :02:002:5568, площею 0,8997 га з кадастровим номером :02:002:5569.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що, в порушення вимог законодавства, у приватній власності відповідача перебувають земельні ділянки, рішення про відведення яких не приймалося, а право приватної власності у законний спосіб не встановлювалося.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.07.2023 відкрито провадження у даній справі, розгляд справи у підготовчому засіданні призначено на 14.08.2023, залучено до участі у розгляді даної справи третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зобов`язано прокуратуру, сторін та третіх осіб надати суду певні документи.

У судовому засіданні 14.08.2023 представник третьої особи 1 заявив усне клопотання про відкладення розгляд справи, проти якого інші учасники провадження не заперечили, представник прокуратури подав клопотання б/н від 14.08.2023 (вх. № 15513/23 від 14.08.2023) про продовження строку підготовчого провадження у даній справі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.08.2023, враховуючи невиконання учасниками справи вимог суду, заявлене представником третьої особи 1 клопотання, неявку в судове засідання представників відповідача і третьої особи 2, зважаючи на відсутність доказів про вручення відповідачу та третій особі 2 ухвали від 14.07.2023, з метою дотримання завдань підготовчого провадження і основних засад господарського судочинства, продовжено строк підготовчого провадження у даній справі на тридцять днів та відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 21.09.2023.

25.08.2023 до Господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення № 1/08-112 від 21.08.2023 (вх. № 16201/23 від 25.08.2023) по справі, у яких він повністю підтримує позовні вимоги.

До Господарського суду Київської області від третьої особи 1 - ОСОБА_1 надійшло клопотання б/н від 20.09.2023 (вх. № 17948/23 від 20.09.2023) про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення підготовчого засідання у справі № 911/2067/23.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.09.2023, враховуючи подане третьою особою 1 клопотання, неявку в судове засідання представників позивача, відповідача і третіх осіб, невиконання відповідачем та третіми особами вимог суду, з метою дотримання завдань підготовчого провадження і основних засад господарського судочинства, розгляд даної справи у підготовчому засіданні відкладено на 19.10.2023.

19.10.2023 до Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання № 1/08-167 від 19.10.2023 (вх. № 19872/23 від 19.10.2023) про проведення судового засідання, що призначено на 19.10.2023, без участі його представника.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.10.2023 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 13.11.2023.

Після судового засідання 19.10.2023 до Господарського суду Київської області від третьої особи 1 - ОСОБА_1 надійшло клопотання б/н від 19.10.2023 (вх. № 19852/23 від 19.10.2023) про залишення позовної заяви без руху у зв`язку з тим, що прокуратурою не надано доказів оплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, а також не надано доказів направлення листів про повідомлення Вишневої міської ради про звернення із позовною заявою до суду.

13.11.2023 до Господарського суду Київської області від третьої особи 1 - ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення б/н від 12.11.2023 (вх. № 21277/23 від 13.11.2023) по суті спору.

У судовому засіданні 13.11.2023, враховуючи необхідність розгляду та документального підтвердження клопотання б/н від 19.10.2023 (вх. № 19852/23 від 19.10.2023) про залишення позовної заяви без руху, розгляд справи відкладено на 30.11.2023.

До Господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення № 1/08-185 від 15.11.2023 (вх. № 21725/23 від 20.11.2023) та документи щодо клопотання третьої особи 1 б/н від 19.10.2023 (вх. № 19852/23 від 19.10.2023) про залишення позовної заяви без руху.

23.11.2023 до Господарського суду Київської області від прокуратури надійшли письмові пояснення № 55-7970вих-23 від 14.11.2023 (вх. № 21934/23 від 23.11.2023) та документи щодо клопотання третьої особи 1 б/н від 19.10.2023 (вх. № 19852/23 від 19.10.2023) про залишення позовної заяви без руху.

До Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання № 1/08-202 від 30.11.2023 (вх. № 22356/23 від 30.11.2023) про виправлення описки щодо пояснення у справі № 911/2067/23 Вишневої міської ради від 15.11.2023.

У судове засідання 30.11.2023 з`явилися представники прокуратури, позивача та третьої особи 1 і надали свої усні пояснення по справі.

У судовому засіданні 30.11.2023 судом продовжено розгляд клопотання третьої особи 1 - ОСОБА_1 б/н від 19.10.2023 (вх. № 19852/23 від 19.10.2023) про залишення позовної заяви без руху.

Так, представник третьої особи 1, дослідивши подані прокуратурою та позивачем 20.11.2023, 23.11.2023, 30.11.2023 письмові пояснення і документи, заявив усне клопотання про залишення без розгляду поданого ним клопотання б/н від 19.10.2023 (вх. № 19852/23 від 19.10.2023) про залишення позовної заяви без руху.

Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників провадження, зазначає таке.

Статтею 14 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з статтями 42, 46 та 169 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання щодо питань, які виникають під час судового розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Отже, враховуючи вищезазначене усне клопотання представника третьої особи 1, яке не суперечить нормам чинного законодавства і не порушує прав та інтересів інших осіб, суд вважає за можливе його задовольнити і залишити без розгляду клопотання третьої особи 1 - ОСОБА_1 б/н від 19.10.2023 (вх. № 19852/23 від 19.10.2023) про залишення позовної заяви без руху.

Присутні у судовому засіданні 30.11.2023 представники прокуратури та позивача підтримали заявлені позовні вимоги і просили суд їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник третьої особи 1 у судовому засіданні 30.11.2023 заперечив проти задоволення позову з підстав викладених у, поданих ним, письмових поясненнях.

Представники відповідача та третьої особи 2, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання 30.11.2023 не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву і письмових пояснень по суті спору суду не подали.

Враховуючи, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 1 і ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представників відповідача та третьої особи 2 за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 30.11.2023, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників прокуратури, позивача та третьої особи 1, присутніх у судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

З матеріалів справи вбачається, що у червні 2021 року, на підставі заяви ОСОБА_2 (третя особа 2) та державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 088805 від 19.06.2002, фізичною особою-підприємцем Фалько І.Ю. розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 , для ведення особистого селянського господарства, площею - 1.7995 га, с. Крюрівщина, Києво-Святошинський район Київської області.

22.06.2021 державним реєстратором Відділу у Білогірському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, на підставі вищезазначеної технічної документації, здійснено реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 1.7995 га, з кадастровим номером :02:002:0182, з цільовим призначенням 01.03. Для ведення особистого селянського господарства, що розташована у Київській області, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, а також реєстрацію права власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку, яке виникло на підставі цивільно-правового договору № 595 від 29.03.2002 та державного акту ЧР № 088805 від 19.06.2002, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-021 від 22.06.2021.

30.06.2021, на підставі державного акту серія ЧР № 088805 від 19.06.2002 та вищезазначених відомостей з Державного земельного кадастру, здійснено реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 1.7995 га, з кадастровим номером :02:002:0182, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 311832938 від 06.10.2022.

06.07.2021 між ОСОБА_2 (продавець - третя особа 2) та ОСОБА_1 (покупець - третя особа 1) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно якого ОСОБА_2 передав у власність, а ОСОБА_1 прийняв земельну ділянку площею 1.7995 га, з кадастровим номером :02:002:0182, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, та сплатив за неї грошові кошти у розмірі 1 592 310, 23 грн.

Відповідно до п. 2 та п. 3 договору відчужувана земельна ділянка належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 088805, виданого Києво-Святошинським райвідділом земельних ресурсів 19.06.2002, та на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 595 від 29.03.2002. Право власності за продавцем на нерухоме майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.06.2021. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку цільове призначення земельної ділянки - 01.03. Для ведення особистого селянського господарства, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, вид використання - для ведення особистого селянського господарства.

Також, 06.07.2021 приватним нотаріусом зареєстровано право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 1.7995 га, з кадастровим номером :02:002:0182, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 311832938 від 06.10.2022.

16.07.2021, на підставі заяви ОСОБА_1 № 450 від 08.07.2021, здійснено поділ земельної ділянки площею 1.7995 га, з кадастровим номером :02:002:0182, що розташована у Київській області, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, на дві земельних ділянки, а саме:

1) земельну ділянку площею 0,8998 га з кадастровим номером :02:002:5568;

2) земельну ділянку площею 0,8997 га з кадастровим номером :02:002:5569.

Вказане підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 311832938 від 06.10.2022, № 333013000 від 22.05.2023.

12.10.2021 ОСОБА_1 як єдиним засновником та учасником, відповідно до рішення № 1 учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Злата Прайм» від 12.10.2021, створено Товариство з обмеженою відповідальністю «Злата Прайм» (відповідач) шляхом заснування нової юридичної особи з місцезнаходженням: 03067, м. Київ, вул. Гарматна, 33, оф. 1, сформовано статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю «Злата Прайм» у матеріальній формі, розміром 580 000, 00 грн за рахунок внесення учасником нерухомого майна, призначено директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Злата Прайм» ОСОБА_1 .

В подальшому, ОСОБА_1 , відповідно до рішення № 2 учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Злата Прайм» від 01.11.2021 за актом приймання-передачі майна в статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю «Злата Прайм» від 01.11.2021, передав в якості свого внеску в статутний капітал відповідача, а останній прийняв нерухоме майно - певні земельні ділянки, в тому числі і земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:5568, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 224 з оціненою вартістю 180 000, 00 грн, та земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:5569, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 224 з оціненою вартістю 180 000, 00 грн, про що 02.11.2021 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості за № 44895309, № 44893671 про реєстрацію права власності на земельні ділянки площею 0,8998 га з кадастровим номером :02:002:5568 і площею 0,8997 га з кадастровим номером :02:002:5569 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Злата Прайм».

Отже, на даний час земельні ділянки площею 0,8998 га з кадастровим номером :02:002:5568 і площею 0,8997 га з кадастровим номером :02:002:5569, які були утворені в результаті поділу земельної ділянки площею 1.7995 га, з кадастровим номером :02:002:0182, з цільовим призначенням - 01.03. Для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, належать на праві власності відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Злата Прайм».

Прокурор стверджує, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000455 від 07.10.2022 були встановлені обставини відсутності доказів відведення земельної ділянки площею 1.7995 га, з кадастровим номером :02:002:0182, у приватну власність третьої особи 2, що свідчить про те, що в порушення вимог земельного законодавства, у приватній власності відповідача перебувають земельні ділянки, рішення про відведення яких не приймалося, а право приватної власності у законний спосіб не встановлювалося, у зв`язку з чим він звернувся з даним позовом до суду.

Позивач - Вишнева міська рада Бучанського району Київської області, яка є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, зазначає, що згідно наявних доказів можна дійти висновку, що державний акт на право приватної власності на землю серії ЧР № 088805 від 19.06.2002 не видавався, при цьому, ані Вишневою міською радою Бучанського району Київської області, ані Крюківщинською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області земельна ділянка площею 1.7995 га, з кадастровим номером :02:002:0182, з комунальної у приватну власності не передавалася та жодних рішень щодо її виділення чи відчуження прийнято не було, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідач відзиву та будь-яких пояснень по суті спору суду не надав, заявлених до нього вимог не спростував, у судове засідання своїх представників не направив, належних та допустимих доказів, які б заперечували або спростовували викладені прокурором обставини не подав.

Третя особа 1 - ОСОБА_1 , заперечуючи проти задоволення позову, стверджує, що обставини, на які посилається позивач не є належними та допустимими доказами в розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, а є лише припущенням позивача про відсутність доказів відведення спірної земельної ділянки у приватну власність, в свою чергу, відповідач є добросовісним набувачем та у разі доведеності факту незаконного відчуження земельної ділянки першим з продавців, такий факт не може породжувати правових наслідків витребування майна для відповідача як добросовісного набувача.

Третя особа 2 - ОСОБА_2 будь-яких пояснень суду не надав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вже зазначалося вище, 22.06.2021 за ОСОБА_2 було зареєстровано, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 088805, виданого Києво-Святошинським райвідділом земельних ресурсів 19.06.2002, та договору купівлі-продажу земельної ділянки № 595 від 29.03.2002, право власності на земельну ділянку площею 1.7995 га, з кадастровим номером :02:002:0182, місце розташування: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, цільове призначення земельної ділянки - 01.03. Для ведення особистого селянського господарства, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, вид використання - для ведення особистого селянського господарства.

Зі змісту державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 088805, копія якого наявна у матеріалах справи, вбачається, що його видано на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 595 від 29.03.2002. Вказаний договорів купівлі-продажу земельної ділянки № 595 від 29.03.2002 (його копія) у матеріалах справи відсутній.

З матеріалів справи вбачається, що для встановлення правомірності набуття ОСОБА_2 у приватну власність вищезазначеної земельної ділянки прокуратурою здійснено такі запити:

- запит до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 55-212вих-23 від 13.01.2023 про надання переліку нотаріусів, що здійснювали нотаріальну діяльність на території Києво-Святошинського району Київської області у період часу з 29.01.2002 по 21.10.2002, включаючи вказані дати;

- запит-1 до Київського обласного державного нотаріального архіву № 55-221вих-23 від 13.01.2023 щодо надання інформації про те, чи посвідчувалися приватними нотаріусами Стратілат П.І. , Ступаченко Н.В. , Тимчук В.О. , Федотова О.В. , Апишкова З.І. , а також першою Київською обласною державною нотаріальною конторою договори купівлі-продажу земельних ділянок, в тому числі, договір купівлі-продажу земельної ділянки № 595 від 29.03.2002, покупцем у якому виступав ОСОБА_2 , предмет договору - земельна ділянка площею 1,7995 га;

- запит-2 до Київського обласного державного нотаріального архіву № 55-1156вих-23 від 23.02.2023 щодо надання інформації про те, чи посвідчувались Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою Київської області договори купівлі-продажу земельних ділянок, в тому числі, договір купівлі-продажу земельної ділянки № 595 від 29.03.2002, покупцем у якому виступав ОСОБА_2 , предмет договору - земельна ділянка площею 1,7995 га;

- запит до Вишневої міської державної нотаріальної контори № 55-224вих-12 від 13.01.2023 щодо надання інформації про те, чи посвідчувались державними нотаріусами Вишневої міської державної нотаріальної контори договори купівлі-продажу земельних ділянок, в тому числі, договір купівлі-продажу земельної ділянки № 595 від 29.03.2002, покупцем у якому виступав ОСОБА_2 , предмет договору - земельна ділянка площею 1,7995 га;

- запит до приватного нотаріуса Кузнєцової О.В. № 55-222вих-23 від 13.01.2023 щодо надання інформації про те, чи посвідчувались нею договори купівлі-продажу земельних ділянок, в тому числі, договір купівлі-продажу земельної ділянки № 595 від 29.03.2002, покупцем у якому виступав ОСОБА_2 , предмет договору - земельна ділянка площею 1,7995 га;

- запит до Головного управління Державної податкової служби у Київській області № 55-2276вих-23 від 04.04.2023 щодо надання інформації про те, чи нараховувався та чи сплачували громадяни, які зазначені у даному запиті, податок на землю за земельні ділянки, що начебто належали їм у період з 2002 по 2021 роки, зокрема, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за земельну ділянку площею 1,7995 га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області;

- запит до Вишневої міської ради № 55-238вих-23 від 13.01.2023 про надання інформації чи наявні в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю відомості щодо реєстрації державних актів, зокрема, державного акту серії ЧР № 088805, що зареєстрований 19.06.2002 за № 1071 та виданий на ім`я ОСОБА_2 ;

- запит до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 55-2102вих-23 від 29.03.2023 про надання інформації щодо дати друку, видачі та відомостей про територіальне управління земельних ресурсів, якому видавали бланки держаних актів, зокрема, серії ЧР № 088805, відомостей про використання вказаних бланків державних актів, місяця та дати їх використання, а також роз`яснень щодо порядку присвоєння бланку державного акту на право приватної власності на землю порядкового номеру і про наслідки відсутності на бланку номеру.

Управлінням нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на запит прокуратури надано відповідь-лист № 13600/9.5-23/вх.13949/9.5-23 від 22.03.2023, у якому повідомлено про нотаріусів, які здійснювали приватну нотаріальну діяльність на території Києво-Святошинського району Київської області та про державні нотаріальні контори, які обслуговували населення Києво-Святошинського району Київської області у період часу з 29.01.2002 по 21.10.2002.

Київським обласним державним нотаріальним архівом на запит-1 прокуратури надано відповідь-лист № 114/01-17 від 08.02.2023, у якому повідомлено, що в ході проведення перевірки архівних фондів № 34, 52, 80, 133 реєстрів для реєстрації нотаріальних дій, а також нарядів договорів (2-08 - договори відчуження земельних ділянок та документи, на підставі яких вони посвідчувалися), переданих на зберігання до Київського обласного державного нотаріального архіву, встановлено, що запитувані прокуратурою договори щодо відчуження земельних ділянок, в тому числі, договір купівлі-продажу земельної ділянки № 595 від 29.03.2002, покупцем у якому виступав ОСОБА_2 , предмет договору - земельна ділянка площею 1,7995 га, приватними нотаріусами Стратілат П.І. , Ступаченко Н.В. , Тимчук В.О. , Федотова О.В. не посвідчувалися, будь-яка інформація щодо посвідчення запитуваних прокуратурою договорів купівлі-продажу земельних ділянок в Київському обласному державному нотаріальному архіві відсутня.

Боярською державною нотаріальною конторою (до перейменування - Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора Київської області) на запит прокуратури надано відповідь-лист № 193/01-16 від 11.02.2023, у якому повідомлено, що нотаріальні документи Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області за 2002 рік передані на зберігання до Київського обласного державного нотаріального архіву, а тому надати інформацію щодо посвідчення державними нотаріусами Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області договорів купівлі-продажу земельних ділянок за 2002 рік, про які йдеться у запиті, Боярська державна нотаріальна контора можливості не має.

Київським обласним державним нотаріальним архівом на запит-2 прокуратури надано відповідь-лист № 182/01-17 від 03.03.2023, у якому повідомлено, що в ході проведення перевірки архівних фондів № 34, 52, 80, 133 реєстрів для реєстрації нотаріальних дій, а також нарядів договорів (2-08 - договори відчуження земельних ділянок та документи, на підставі яких вони посвідчувалися), переданих на зберігання до Київського обласного державного нотаріального архіву, встановлено, що запитувані прокуратурою договори щодо відчуження земельних ділянок, в тому числі, договір купівлі-продажу земельної ділянки № 595 від 29.03.2002, покупцем у якому виступав ОСОБА_2 , предмет договору - земельна ділянка площею 1,7995 га, нотаріусами не посвідчувалися, будь-яка інформація щодо посвідчення запитуваних прокуратурою договорів купівлі-продажу земельних ділянок в Київському обласному державному нотаріальному архіві відсутня.

Вишневою міською державною нотаріальною конторою на запит прокуратури надано відповідь-лист № 77/01-16 від 20.01.2023, у якому повідомлено, що державними нотаріусами Вишневої міської державної нотаріальної контори запитувані прокуратурою договори купівлі-продажу земельних ділянок не посвідчувалися.

Приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Кузнєцовою О.В. на запит прокуратури надано відповідь-лист № 02/01-16 від 27.01.2023, у якому повідомлено, що нею не посвідчувалися запитувані прокуратурою договори купівлі-продажу земельних ділянок, в тому числі, договір купівлі-продажу земельної ділянки № 595 від 29.03.2002, покупцем у якому виступав ОСОБА_2 , предмет договору - земельна ділянка площею 1,7995 га.

Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області на запит прокуратури надано відповідь-лист № 6628/5/10-36-24-04 від 20.04.2023, у якому повідомлено, що відповідно до бази даних інформаційно-комунікаційної системи «Податковий блок» у ній відсутня інформація щодо наявності земельних ділянок у наведених прокуратурою осіб, зокрема, у ОСОБА_2 земельна ділянка площею 1,7995 га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства.

Отже, з вищезазначеного вбачається, що будь-яких доказів укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки № 595 від 29.03.2002, в тому числі і тексту самого договору купівлі-продажу земельної ділянки № 595 від 29.03.2002, суду не надано, у відповідних органах відомості щодо укладення та посвідчення вказаного договору також відсутні, що ставить під сумнів його наявність та дійсність.

При цьому, зі змісту наявної у матеріалах справи копії державного акту на право приватної власності на землю серія ЧР № 088805 вбачається, що його видано на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 595 від 29.03.2002.

Вишневою міською радою у відповідь на запит прокуратури надано лист № 3/02-171 від 20.01.2023, у якому повідомлено, що станом на 2023 рік у Вишневій міській раді відсутні книги записів державних актів на право приватної власності на землю, також вказані книги не передавалися від Крюківщинської сільської ради до Вишневої міської ради (як правонаступника) в момент об`єднання територіальної громади, а тому підтвердити чи спростувати факт реєстрації актів, вказаних у запиті прокурора від 13.01.2023, зокрема, державного акту на право приватної власності на землю серія ЧР № 088805, не є можливим.

Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру на запит прокуратури надано відповідь-лист № 10-28-0.134-3065/2-23 від 06.04.2023, у якому повідомлено, що інформація щодо передачі бланків державних актів на право приватної власності на землю, зокрема, серії ЧР № 088805, у Держгеокадастрі відсутня. Разом з тим, Держгеокадастром доручено головним управлінням Держгеокадастру розглянути запит прокуратури на надати на нього відповідь, оскільки головні управління Держгеокадастру відповідно до покладених на них завдань здійснюють ведення Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами, ведуть поземельні книги та видають витяги із Державного земельного кадастру про земельні ділянки, забезпечують створення, формування і ведення регіонального та місцевого фонду документації із землеустрою.

Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві та Київській області на запит прокуратури надано відповідь-лист № 10-10-0.331-3264/2-23 від 12.04.2023, у якому повідомлено, що в архіві Відділу № 4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області другі (архівні) примірники державних актів на право власності на земельні ділянки, зокрема, серії ЧР № 088805, відсутні. Також, у Відділі відсутні Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі на земельні ділянки колишнього Києво-Святошинського району, тому надати інформацію стосовно можливої реєстрації та видачі вищевказаних державних актів на право власності на земельні ділянки не можливо.

Головним управлінням Держгеокадастру у Закарпатській області на запит прокуратури надано відповідь-лист № 10-7-0.31-1632/2-23 від 12.04.2023, у якому повідомлено, що бланки державних актів на право власності на земельну ділянку серії «ЧР» у місцевому фонді документації із землеустрою на території Закарпатської області, у Державному реєстрі земель та у архівах Головного управління не обліковувалися.

Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області на запит прокуратури надано відповідь-лист № 10-8-0.2-993/2-23 від 11.04.2023, у якому повідомлено, що у Головному управлінні Держгеокадастру у Запорізькій області відсутнє будь-яке документальне підтвердження щодо отримання, використання чи знищення територіальним органом у сфері земельних ресурсів бланків державних актів серії «ЧР» (№ 088805).

Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області на запит прокуратури надано відповідь-лист № 0-2-0.2-1589/2-23 від 10.04.2023, у якому повідомлено, що бланки державних актів на право власності на земельну ділянку серії «ЧР» (№ 088805) Головним управлінням земельних ресурсів у Вінницькій області та Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області не отримувались, на території області не виявлено державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку серії «ЧР» (№ 088805).

Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області на запит прокуратури надано відповідь-лист № 10-16-0.222-1201/2-23 від 10.04.2023, у якому повідомлено, що Головне управлінням Держгеокадастру у Полтавській області бланків державних актів серії «ЧР» (№ 088805) не отримувало.

Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області на запит прокуратури надано відповідь-лист № 10-21-0.11-813/2-23 від 12.04.2023, у якому повідомлено, що усі документи Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області фізично залишилися в будівлях установ, розташованих на території можливих бойових дій або які перебувають в тимчасовій окупації, а тому Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області не має можливості надати інформацію щодо передачі бланків державних актів на право власності на землю.

Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області на запит прокуратури надано відповідь-лист № 21-19-0.62-1205/2-23 від 07.04.2023, у якому повідомлено, що бланки державних актів на право приватної власності на землю серії «ЧР» (№ 088805) на території області не видавалися.

Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області на запит прокуратури надано відповідь-лист № 21-13-0.51-1537/2-23 від 06.04.2023, у якому повідомлено, що проведеним аналізом інформації та документів, які стосуються бухгалтерського обліку бланків державних актів на право власності на земельні ділянки в період до 15.10.2013, а також документів щодо їх видачі структурним підрозділам Головного управління встановлено, що державні акти на право власності на земельні ділянки з серією ЧР за номерами, зокрема, № 088805, в структурних підрозділах Головного управління Держгеокадастру у Львівській області не знаходилися.

Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області на запит прокуратури надано відповідь-лист № 10-11-0.2-1163/2-23 від 06.04.2023, у якому повідомлено, що бланки державних актів на землю серії «ЧР» (№ 088805) на території області не видавалися.

Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області на запит прокуратури надано відповідь-лист № 10-14-0.3-1059/2-23 від 11.04.2023, у якому повідомлено, що бланки державних актів на право приватної власності на землю серії ЧР Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області не отримувалися, в книгах записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі державні акти на право приватної власності на землю серії ЧР в межах території Миколаївської області не зареєстровані.

Головним управлінням Держгеокадастру у Івано-Франківській області на запит прокуратури надано відповідь-лист № 10-9-0.331-1497/0/2-23 від 07.04.2023, у якому повідомлено, що в Головному управлінні не обліковувалися бланки державних актів на право приватної власності на землю серії ЧР (№ 088805).

Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області на запит прокуратури надано відповідь-лист № 10-25-0.3-1733/2-23 від 07.04.2023, у якому повідомлено, що бланки державних актів на право приватної власності на землю серії ЧР (№ 088805) до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області не надходили.

Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області на запит прокуратури надано відповідь-лист № 10-4-0.223-2236/2-23 від 13.04.2023, у якому повідомлено, що бланки державних актів серії ЧР (№ 088805) відділами та управліннями Держгеокадастру на території Дніпропетровської області не отримувалися.

Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області на запит прокуратури надано відповідь-лист № 0-18-0.222-1046/2-23 від 14.04.2023, у якому повідомлено, що бланки державних актів на право приватної власності на землю серії ЧР (№ 088805) на території області не обліковуються.

Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області на запит прокуратури надано відповідь-лист № 10-23-0.81-1781/2-23 від 12.04.2023, у якому повідомлено, що інформацію про запитувані державні акти надати неможливо.

Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області на запит прокуратури надано відповідь-лист № 10-17-0.2-2080/2-23 від 12.04.2023, у якому повідомлено, що на території області державні акти на право приватної власності на земельну ділянку серії ЧР (№ 088805) не видавалися.

Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області на запит прокуратури надано відповідь-лист № 10-22-0.10-1160/2-23 від 11.04.2023, у якому повідомлено, що інформація щодо отримання, повернення чи знищення державних актів на право приватної власності на земельну ділянку серії ЧР (№ 088805) у Головному управлінні Держгеокадастру у Хмельницькій області відсутня.

Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області на запит прокуратури надано відповідь-лист № 10-15-0.81-1728/2-23 від 03.05.2023, у якому повідомлено, що Головне управління земельних ресурсів у Одеській області не отримувало бланки державних актів серії ЧР.

Отже, з вищезазначеного вбачається, що жодним уповноваженим органом не надано інформації щодо отримання, використання, повернення, зберігання чи знищення державних актів серії ЧР, відсутнє будь-яке документальне підтвердження щодо видачі та реєстрації державного акту на право приватної власності на землю серія ЧР № 088805, другий примірник вказаного акту також відсутній.

З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів того, що у 2002 році ОСОБА_2 дійсно було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки № 595 від 29.03.2002 та правомірно, у встановленому законодавством порядку, отримано державний акт на право приватної власності на землю серія ЧР № 088805 не надано.

Суд звертає увагу, що до спірних правовідносин, які стосуються правомірності набуття Грантовським Олександром Володимировичем у приватну власність земельної ділянки застосовуються норми законодавства чинні станом на дату, коли датовані державний акт на право приватної власності на землю серії ЧР № 088805 та договір купівлі-продажу земельної ділянки № 595.

Відповідно до положень статей 13, 19 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статей 18, 19 Земельного кодексу України унормовано, що до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

Однією із категорій земель, на які за основним цільовим призначенням поділяються землі України, є землі сільськогосподарського призначення.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: 1) придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; 2) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; 3) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; 4) прийняття спадщини; 5) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 125 Земельного кодексу України приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та держаної реєстрації забороняється.

Згідно з ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 127 Земельного кодексу України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності громадянам та юридичним особам, які мають право на набуття земельних ділянок у власність, а також іноземними державами відповідно до цього Кодексу. Продаж земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам здійснюється на конкурентних засадах (аукціон, конкурс), крім викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що є власністю покупців цих ділянок.

Порядок продажу земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам визначений у ст. 128 Земельного кодексу України.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 128 Земельного кодексу України рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації, сільської, селищної, міської ради про продаж земельної ділянки є підставою для укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Згідно з ч. 7 ст. 128 Земельного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки підлягає нотаріальному посвідченню. Документ про оплату є підставою для видачі державного акта на право власності на земельну ділянку та її державної реєстрації.

Хто може бути покупцями земель сільськогосподарського призначення визначено у ст. 130 Земельного кодексу України.

Статтею 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 Земельного кодексу України угоди про перехід права власності на земельні ділянки укладаються в письмовій формі та нотаріально посвідчуються.

Згідно з ч. 3 ст. 132 Земельного кодексу України угоди про перехід права власності на земельні ділянки вважаються укладеними з дня їх нотаріального посвідчення.

Статтею 55 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що посвідчення угод про відчуження або заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна провадиться за місцезнаходженням вказаного майна.

Отже, з вищезазначеного вбачається, що нормами законодавства (чинного станом на дату, коли датовані державний акт на право приватної власності на землю серії ЧР № 088805 та договір купівлі-продажу земельної ділянки № 595) визначено певний порядок набуття права власності на земельну ділянку, його посвідчення та державну реєстрацію. Так, після визначення меж земельної ділянки та виготовлення технічного паспорту, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування приймає рішення про відчуження земельної ділянки, на підставі вказаного рішення укладається договір купівлі-продажу земельної ділянки, який підлягає нотаріальному посвідченню за місцезнаходженням земельної ділянки та вважається укладеним з дня його нотаріального посвідчення, в подальшому видається державний акт на право власності на земельну ділянку та здійснюється її державна реєстрація за певним суб`єктом. Право власності виникає після одержання у встановленому законодавством порядку документу, що посвідчує право власності земельною ділянкою, зокрема, державного акту, та його державної реєстрації.

Форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею було затверджено постановою Верховної Ради України № 2201-XII від 13.03.1992, а Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі - наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999.

Відповідно до п. 1.4 вищезазначеної Інструкції державний акт на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю або право постійного користування землею видається на підставі рішення Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських, міської, селищної, сільської ради, а на право власності на землю - на підставі рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій, міської, селищної, сільської ради.

Згідно з п. 1.12 Інструкції складання державного акта на право приватної власності на землю, право власності на землю або право постійного користування землею при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та товариствам громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки.

Пунктом 2.9 Інструкції передбачено, що заповнення державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею покладається на Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України, регіональні, районні та міські центри державного земельного кадастру та їх структурні підрозділи і інші землевпорядні підприємства та організації. Усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Заповнення вказаних документів здійснюється з використанням комп`ютерної техніки.

Відповідно до п. 2.14 Інструкції державний акт на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на право власності складається у двох примірниках, підписується сільським, селищним, міським головою або головою відповідної державної адміністрації і скріплюється відповідною гербовою печаткою. Сторінку державного акта з зображенням плану земельної ділянки підписує начальник районного (міського) відділу (управління) земельних ресурсів Держкомзему України.

Згідно з п. 2.15 Інструкції бланки державних актів перших випусків на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на право власності на землю або на право постійного користування землею, на яких відсутня нумерація, нумеруються окремо по районах Автономної Республіки Крим та областей України, містах обласного підпорядкування. Кожна форма державного акта нумерується окремо, починаючи з одиниці.

Пунктом 3.1 Інструкції передбачено, що державні акт на право приватної власності на землю видаються міськими, селищними, сільськими радами.

Відповідно до п. 3.3 Інструкції державна реєстрація державних актів, що посвідчують право приватної власності на землю або право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) здійснюється районною, міською, селищною, сільською радою.

Згідно з п. 3.4 Інструкції унесення відомостей щодо складання та видачі державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі до бази даних щодо реєстрації землеволодінь та землекористувань покладається на Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України, регіональні, районні та міські центри державного земельного

кадастру та їх структурні підрозділи.

Пунктом 4.1 Інструкції передбачено, що власники земельних ділянок, землекористувачі та орендарі зберігають видані їм державні акти і договори як документи періодичного використання.

Відповідно до п. 4.2 Інструкції другий примірник державного акта або договору, а також книги їх реєстрації зберігаються у вогнетривких шафах у приміщеннях відповідних рад чи державних адміністрацій або за їх дорученням - у приміщеннях районних (міських) відділів (управлінь) земельних ресурсів Держкомзему України.

Згідно з п. 4.3 Інструкції чисті (незаповнені) бланки державних актів зберігаються у вогнетривких шафах в обласних управліннях, Київському та Севастопольському міських управліннях земельних ресурсів як документи суворого обліку. Начальник районного (міського) державного органу земельних ресурсів Держкомзему України отримує для заповнення чистий бланк державного акта за письмовою заявкою у разі наявності позитивного висновку державної землевпорядної експертизи технічного звіту зі складання державного акта. Заповнені державні акти передаються відповідним радам для видачі власникам та користувачам земельних ділянок.

Аналіз наведених норм матеріального права, якими врегульовувалися земельні відносини на момент видачі державного акта, дає підстави для висновку про те, що державний акт на право приватної власності на землю лише посвідчує (оформлює) відповідне право, так як він не є дією, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав на обов`язків, з нього не виникають та не можуть виникнути цивільні права та обов`язки, державним актом лише оформлюється відповідне право, яке виникає внаслідок правочину чи акта індивідуальної дії - рішення органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Разом з тим, порядок заповнення, складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю чітко встановлений та передбачає, зокрема, що заповнення державних актів здійснюється центрами державного земельного кадастру та їх структурні підрозділи, складання державних актів здійснюється у двох примірниках, вони підписуються сільським, селищним, міським головою або головою відповідної державної адміністрації і скріплюються відповідною гербовою печаткою, сторінку державного акта з зображенням плану земельної ділянки підписує начальник районного (міського) відділу (управління) земельних ресурсів Держкомзему України, видаються державні акти на право приватної власності на землю міськими, селищними, сільськими радами, реєструються державні акти районною, міською, селищною, сільською радою, 5) другий примірник державного акта зберігається у приміщеннях відповідних рад чи державних адміністрацій або за їх дорученням - у приміщеннях районних (міських) відділів (управлінь) земельних ресурсів Держкомзему України.

Проте, жодним із учасників справи не надано суду доказів того, що Грантовським Олександром Володимировичем було дотримано встановленого законодавством порядку набуття права власності на земельну ділянку площею 1.7995 га, з кадастровим номером :02:002:0182, його посвідчення та державну реєстрацію, оскільки не надано рішення органу місцевого самоврядування про відчуження вказаної земельної ділянки, на підставі якого укладався договір купівлі-продажу земельної ділянки № 595 від 29.03.2002, не надано самого договору купівлі-продажу земельної ділянки № 595 від 29.03.2002, а згідно інформації, отриманої від відповідних уповноважених органів, такий догорів нотаріально не посвідчувався за місцезнаходженням земельної ділянки, що дає підстави дійти висновку про його неукладеність.

При цьому, у матеріалах справи відсутні докази дотримання порядку заповнення, складання, видачі, реєстрації і зберігання державного акту на право приватної власності на землю серія ЧР № 088805, зокрема, докази складання вказаного державного акту у двох примірниках, підписання сторінки державного акта з зображенням плану земельної ділянки начальником районного (міського) відділу (управління) земельних ресурсів Держкомзему України, докази реєстрації державного акту районною, міською, селищною, сільською радою, а також зберігання другого примірнику державного акта у приміщеннях відповідних рад чи державних адміністрацій або за їх дорученням - у приміщеннях районних (міських) відділів (управлінь) земельних ресурсів Держкомзему України. Водночас, згідно інформації, отриманої від відповідних уповноважених органів, відомості щодо отримання, використання, повернення, зберігання чи знищення державних актів серії ЧР відсутні, також відсутні документальні підтвердження щодо видачі та реєстрації державного акту на право приватної власності на землю серія ЧР № 088805.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 було оформлено у приватну власність земельну ділянку площею 1.7995 га, з кадастровим номером :02:002:0182, рішення про відведення та відчуження якої не приймалося, а право приватної власності у законний спосіб не встановлювалося.

В подальшому вказану земельну ділянку було продано та поділено на дві: земельну ділянку площею 0,8998 га з кадастровим номером :02:002:5568та земельну ділянку площею 0,8997 га з кадастровим номером :02:002:5569, які на даний час належать на праві власності відповідачу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач - Вишнева міська рада Бучанського району Київської області є законним власником та розпорядником земель сільськогосподарського призначення в межах її територіальної громади. При цьому, суд звертає увагу, що спірні земельні ділянки розташовані в межах Вишневої міської територіальної громади, яка утворена на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України № 715-р від 12.06.2020 «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області», шляхом об`єднання Вишневої міської та Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з ст. 330 Цивільного кодексу України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Статтею 388 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже, з вищезазначеного вбачається необхідність встановлення обставин вибуття майна із володіння власника, який вважає своє право власності порушеним та вимагає повернення майна, а не в особи, яка в подальшому здійснила продаж цього майна останньому набувачу.

При цьому, витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння здійснюється шляхом подання до суду віндикаційного позову. Позивачем у віндикаційному позові може бути власник майна, відповідачем - особа, яка незаконно володіє майном, тобто заволоділа ним без достатньої правової підстави.

Предметом віндикаційного позову є вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном невласника про повернення індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння. Предметом доказування у справах за такими позовами є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як-то обставини, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, у тому числі не з його волі, перебування його в натурі у відповідача тощо. Власник вправі витребувати своє майно від особи, у якої воно фактично знаходиться у незаконному володінні.

Вказаний спосіб захисту орієнтований на захист безпосередньо права власності і не пов`язаний з будь-якими конкретними зобов`язаннями між власником і порушником.

Отже, зазначені у позовній заяві підстави повинні підтверджувати право власності позивача на витребуване майно, факт вибуття його з володіння, наявність спірного майна у незаконному володінні відповідача на час звернення з позовом до суду.

Аналіз норми ст. 388 Цивільного кодексу України дає підстави вважати, що власник з дотриманням вимог цієї статті може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюгу договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Відповідно до ст. 318 Цивільного кодексу України суб`єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу.

Згідно з ст. 324 Цивільного кодексу України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, такі положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Так, предметом безпосереднього регулювання ст. 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування.

Перший протокол, який ратифіковано Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», з огляду на приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 10 Цивільного кодексу України, застосовується судами України як частина національного законодавства, тоді як розуміння змісту норм Конвенції та Першого протоколу, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується українськими судами як джерело права.

У пункті 166 рішення ЄСПЛ «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 вказано, що згідно з усталеною практикою Суду ст. 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою.

Отже, згідно практики Європейського суду з прав людини напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

За приписами статей 4, 5 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом; забезпечення раціонального використання та охорони земель.

Отже, правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) рішення чи правочину, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної власності, такому суспільному інтересу не відповідає.

Враховуючи встановлені обставини справи та проаналізувавши викладені вище норми в їх сукупності, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора стосовно безпідставності та в порушення вимог законодавства набуття ОСОБА_2 права приватної власності на земельну ділянку площею 1.7995 га, з кадастровим номером :02:002:0182, та, як наслідок, порушення інтересів держави, які полягають в охороні належної Українському народу землі, як національного багатства, а також у збереженні рівності права власності на землю усіх громадян, позаяк Український народ, делегуючи право розпорядження належною йому землею державі в особі відповідних органів, має законні очікування, що ці органи під час такого розпорядження будуть діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи вбачається, що в подальшому, після оформлення земельної ділянки площею 1.7995 га, з кадастровим номером :02:002:0182, ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.07.2021, відчужено її третій особі 1 - ОСОБА_1 , яким здійснено поділ вказаної земельної ділянки на дві земельних ділянки, а саме: земельну ділянку площею 0,8998 га з кадастровим номером :02:002:5568 та земельну ділянку площею 0,8997 га з кадастровим номером :02:002:5569, та передано в статутний капітал відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Злата Прайм».

Отже, право власності ОСОБА_2 припинено шляхом відчуження такого права на користь третьої особи 1, а в подальшому на користь відповідача, який станом на момент звернення з даним позовом є власником спірних земельних ділянок, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 333013000 від 22.05.2023, № 333013152 від 22.05.2023.

За таких обставин, враховуючи те, що земельну ділянку площею 1.7995 га, з кадастровим номером :02:002:0182 набуто у власність ОСОБА_2 безпідставно та з порушенням вимог законодавства, то подальше її відчуження третій особі 1 і відповідачу відбулось також з порушенням норм законодавства, особою, яка не мала права розпоряджатися відповідною земельною ділянкою, зокрема, вказана земельна ділянка вибула з комунальної власності без достатньої правової підстави, поза волею власника - територіальної громади від імені якої діє Вишнева міська рада Бучанського району Київської області.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що набуття спірних земельних ділянок у власність відповідачем відбулось з порушенням вимог статей 328, 330 Цивільного кодексу України, а тому згідно статей 387, 388 Цивільного кодексу України спірні земельні ділянки підлягає витребуванню у відповідача на користь територіальної громади в особі Вишневої міської ради Бучанського району Київської області.

Разом з тим, суд зазначає, що витребування спірних земельних ділянок із володіння відповідача відповідає критерію законності: здійснюється на підставі норми ст. 388 Цивільного кодексу України у зв`язку з порушенням вимог законодавства, які відповідають вимогам доступності, чіткості, передбачуваності, офіційні тексти нормативно-правових актів в актуальному стані є публічними та загальнодоступними.

Водночас, «суспільним», «публічним» інтересом звернення прокурора з вимогою витребування спірних земельних ділянок з володіння відповідача у даній справі є задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - передачі із комунальної власності у власність громадянам земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства та рівності усіх громадян на отримання такого права, а також захист суспільного інтересу загалом - права власності Українського народу на землю, шляхом відновлення правового порядку в частині поновлення становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу (територіальної громади) на землю, а такий захід є пропорційним визначеним цілям - відновлення права власності Українського народу на землі сільськогосподарського призначення та рівність усіх громадян у праві на отримання такої землі у власність.

Враховуючи характер спірних правовідносин і встановлені обставини та правові норми, що підлягають застосуванню, втручання держави в право відповідача на мирне володіння майном не суперечить критеріям правомірного втручання в це право, закладеним у ст. 1 Першого протоколу, у зв`язку з чим відповідні твердження третьої особи 1 про порушення ст. 1 Першого протоколу у разі задоволення позову прокурора, є безпідставними та необґрунтованими.

З огляду на вищевикладене, враховуючи встановленні судом обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про витребування із чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Злата Прайм» на користь територіальної громади в особі Вишневої міської ради Бучанського району Київської області земельних ділянок: площею 0,8998 га з кадастровим номером :02:002:5568, площею 0,8997 га з кадастровим номером :02:002:5569, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129, п. 2 ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача, виходячи з вартості спірних земельних ділянок. Надмірно сплачений судовий збір, згідно ст. 7 Закону України «Про судовий збір», підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Керуючись статтями 2, 73-74, 76-79, 86, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Вишневої міської ради Бучанського району Київської області задовольнити повністю.

2. Витребувати із чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Злата Прайм» (03067, місто Київ, вулиця Гарматна, будинок 33, офіс 1, ідентифікаційний код - 44487926) на користь територіальної громади в особі Вишневої міської ради Бучанського району Київської області (08132, Київська область, Бучанський район, місто Вишневе, вулиця Святошинська, будинок 29, ідентифікаційний код - 04054628) земельні ділянки: площею 0,8998 га з кадастровим номером :02:002:5568, площею 0,8997 га з кадастровим номером :02:002:5569.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Злата Прайм» (03067, місто Київ, вулиця Гарматна, будинок 33, офіс 1, ідентифікаційний код - 44487926) на користь Київської обласної прокуратури (01601, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 27/2; отримувач - Київська обласна прокуратура, код ЄДРПОУ - 02909996, банк отримувача - Держказначейська служба України м. Київ, МФО - 820172, рахунок отримувача - UA0015641) 3 772 (три тисячі сімсот сімдесят дві) грн 13 коп судового збору.

4. Повернути Київській обласній прокуратурі (01601, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 27/2; отримувач - Київська обласна прокуратура, код ЄДРПОУ - 02909996, банк отримувача - Держказначейська служба України м. Київ, МФО - 820172, рахунок отримувача - UA0015641) з державного бюджету 1 283 (одна тисяча двісті вісімдесят три) грн 68 коп надмірно сплаченого судового збору.

5. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 08.01.2024.

Суддя Т.В. Лутак