ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2023 р. Справа№ 911/1176/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватний консультант» на рішення Господарського суду Київської області від 23.01.2023

у справі № 911/1176/22 (суддя Щоткін О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство «Полімершпагат»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватний консультант»

про стягнення 80 550,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 23.01.2023 у справі № 911/1176/22 позов задоволено повністю; вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватний консультант» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство «Полімершпагат» 80 550 грн. авансу та 2481 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати судове рішення повністю, ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові позивачу.

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство «Полімершпагат» (ТОВ «Торгово-виробниче підприємство «Полімершпагат», позивач) звернулось до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватний консультант» (ТОВ «Приватний консультант», відповідач) заборгованості по договору в розмірі 80 550 грн.

Позов обгрунтовано неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо надання послуг згідно Договору від 16.08.2021 № 16-08/П про надання інформаційних (консультаційних) послуг та укладених до нього Додаткових угод, а саме неповернення отриманого авансу в розмірі заявленого позову.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Київської області від 23.01.2023 у справі № 911/1176/22 позов задоволено повністю.

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що факт отримання коштів з боку відповідача на суму 80550,00 грн та їх неповернення позивачу внаслідок неналежного виконання своїх обов`язків підтверджено наявними в матеріалах справи доказами; станом на день розгляду справи, відповідач грошові кошти не повернув, документів на спростування позовних вимог не надав.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Згідно доводів апеляційної скарги:

- розгляд справи в спрощеному провадженні був проведений всупереч процесуальним вимогам, оскільки вимагав проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи;

- суд не дослідив належним чином умови договору № 16-08/П про надання інформаційних послуг від 16.08.2021 та додаткові угоди до нього;

- позивач порушив умови договору № 16-08/П про надання інформаційних послуг від 16.08.2021, зокрема: п. 5.6 та 6.2, а також п. 3 додаткової угоди № 2 від 16.08.2022 та п. 2 додаткової угоди № 3 від 14.02.2022;

- відповідач не відмовлявся від виконання своїх зобов`язань, передбачених договором та додатковими угодами до нього;

- відповідач не виконав свого зобов`язання по додатковій угоді № 3 у зв`язку з тим, що позивач не повідомив належним чином відповідача про отримання ним негативних відповідей від банків, а також не надав безпосередньо банку оновлені документи, а саме анкети, фінансові звіти і т. ін., як це було передбачено додатковою угодою № 3; тобто відповідач не вважається таким, що прострочив в силу п. 4 ст. 612 ЦК України;

- оскільки позивач не виконав сумлінно зобов`язання, вказані в договорі, не надав оновлені документи банку, не повідомив про отримання листів від банків, приховав від відповідача негативну кредитну історію, незадовільні економічні показники заборгованості його підприємства, що негативно вплинуло на рішення кредитного комітету банку, позивач, як кредитор, прострочив своє зобов`язання і виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора (п. 2 ст. 613 ЦК України).

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватний консультант» на рішення Господарського суду Київської області від 23.01.2023 у справі № 911/1176/22; розгляд апеляційної скарги ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

16 серпня 2021 року між ТОВ «Торгово-виробниче підприємство «Полімершпагат» (клієнт) та ТОВ «Приватний консультант» (виконавець) було укладено Договір №16-08/П про надання інформаційних (консультаційних) послуг, предметом якого є надання, по домовленості з клієнтом, юридичних, консалтингових, консультаційних та інших послуг інформаційно-консультаційного характеру згідно Додатку до цього Договору. Послуги по цьому Договору надаються виконавцем по самостійно розробленому (без узгодження з клієнтом) графіку (п. 1.1 договору).

Інші послуги аналогічного характеру здійснюються за домовленістю сторін та підписанням відповідної Додаткової угоди (п. 1.2 договору).

Згідно п. 2.4 Договору, визначені послуги, які будуть надані виконавцем клієнту, їх вартість, порядок та строки розрахунків за надані послуги, визначаються у Додатковій Угоді до цього Договору і є невід`ємною часиною цього Договору.

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що робота вважається прийнятою в день передачі результатів з виконанням всіх умов цього Договору, якщо інше не передбачено, або якщо в десятиденний термін від клієнта не надійшла вмотивована письмова відмова від прийняття виконаних робіт.

У відповідності до п. 4.1 Договору виконавець зобов`язаний забезпечувати належну якість надання послуг відповідно до вимог чинного законодавства та стандартів.

Термін дії Договору: початок з моменту його підписання обома сторонами та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.11.1 Договору).

16.08.2021 року між сторонами було укладено Додаткові угоди № 1 та № 2, які є невід`ємними частинами Договору № 16-08/11 від 16.08.2021.

Так згідно з п. 2 Додаткової угоди №1 до Договору №16-08/П про надання інформаційних послуг від 16 серпня 2021 року авансовий платіж, що вказаний в п. 1 цієї угоди здійснюється за юридичний аналіз документів, наданих клієнтом, за надання інформаційно-консультаційних послуг, а також представлення інтересів клієнта перед банками та іншими фінансовими установами щодо отримання клієнтом фінансування у вигляді кредиту.

Крім того, відповідно до пункту 1 Додаткової угоди №2 до Договору №16-08/П про надання інформаційних послуг від 16 серпня 2021 року клієнт, на виконання умов договору №16-08/п від 16 серпня 2021 року, а саме п. 1.1 здійснює оплату виконавцю у розмірі 3000 (три тисячі) доларів США як гарантійний внесок виконання зобов`язань, що складає на день укладання цієї Додаткової Угоди по курсу НБУ 26,25 грн./100 дол. США у розмірі 80 550 грн.

Як зазначено в Додатковій угоді від 16.08.2021 року ТОВ «ТВП «Полімершпагат» передав, а ТОВ «Приватний консультант» отримав 80 550 грн., про що є відмітка з підписом директора та печаткою підприємства.

Після отримання клієнтом позитивного рішення кредитного комітету Договір вважається виконаним виконавцем та підлягає оплаті у вигляді комісійної винагороди (п. 4 Додаткової угоди № 2).

Згідно пункту 6 Додаткової угоди №2, у випадку отримання клієнтом офіційної відмови банку у видачі кредитних коштів клієнту, виконавець повертає грошові кошти, вказані у п. 1 цієї угоди, протягом 5 (п`яти) банківських днів на рахунок клієнта.

Додатковою угодою № 3, укладеною між сторонами 14.02.2022 року сторони визначили наступне:

Клієнт, на виконання умов Договору про надання інформаційних (консультаційних) послуг № 16-08/Н від 16.08.2021 сплачує комісійну винагороду:

1.1 У розмірі 18% (вісімнадцять відсотків) від загальної суми кредиту, оголошеної Рішенням кредитного Комітету Банку комісійна винагорода оплачується клієнтом після підписання кредитного договору укладеного між Банком «Альянс» та ТОВ «Полімершпагат» протягом 1 (одного) дня. Оплата комісійної винагороди здійснюється клієнтом шляхом оформлення платіжного доручення. Порядок та строки оформлення платіжного доручення здійснюються шляхом підписання сторонами Додатку до цієї Додаткової угоди. Строк отримання рішення комітету Банку до 7 (семи банківських) днів з дня подання оновлених документів;

1.2. У розмірі 18,5% (вісімнадцять є половиною відсотків) від загальної суми кредиту, оголошеної Рішенням кредитного Комітету Банку комісійна винагорода оплачується клієнтом після підписання кредитного договору укладеного між «Укргазбанком» та ТОВ «Полімершпагат» протягом 3 (трьох банківських) днів. Оплата комісійної винагороди здійснюється клієнтом шляхом оформлення платіжного доручення. Порядок та строки оформлення платіжного доручення здійснюються шляхом підписання сторонами Додатку до цієї Додаткової Угоди. Строк отримання рішення комітету Банку до 14 (чотирнадцяти банківських) днів з дня подачі оновлених документів.

Пунктом 3 Додаткової угоди 3 встановлено, що після отримання клієнтом позитивного рішення кредитного комітету Договір вважається виконаним виконавцем та підлягає оплаті у вигляді комісійної винагороди вказаної в п. 1.1 та п. 1.2 цієї угоди.

У випадку отримання клієнтом офіційної відмови Банку у видачі кредитних коштів, виконавець повертає грошові кошти на рахунок клієнта, вказані у п. 1 Додаткової Угоди №2 від 16.08.2021 протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання віл клієнта відповідного письмового повідомлення (п. 4 Додаткової угоди).

Зважаючи, що кошти повернуті не були, 05.07.2022 позивач звернувся до відповідача з вимогою №6, надісланою засобами поштового зв`язку «Укрпошта», у якій він просив відповідача протягом 5 банківських днів повернути сплачену позивачем суму у розмірі 80550,00 грн, однак зазначена претензія залишена без відповіді та належного реагування.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з наступного:

- вартість послуг в розмірі 80550,00 грн здійснено в оплату комісійної винагороди (п.2 Додаткової угоди №2) що мало на меті стимулювання відповідача у позитивному вирішенні покладених на нього зобов`язань стосовно видачі кредитних коштів позивачу;

- сторони врегулювали питання повернення зазначених коштів, єдиною умовою стосовно яких було: відмова банку у видачі кредитних коштів;

- у встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач свій обов`язок щодо належного надання послуг не виконав, вказане підтверджується долученою до матеріалів справи письмовою відповіддю ТОВ «Укргазбанк» від 28.01.2022 № 524/22/2022, в якій значиться, що уповноваженим колегіальним органом прийняте негативне рішення про надання кредиту ТОВ «ТВП «Полімершпагат» та електронною відповіддю Банку «Альянс» від 02.02.2022, де зазначено, що показники бізнесу ТОВ «ТВП «Полімершпагат» не задовольняють вимогам позичальників, а тому заявка № 2423 на кредитну лінію «Зручна» у сумі 1000000,00 грн задоволенню не підлягає;

- подання повторно документів з боку відповідача здійснено не було; доказів протилежного матеріали справи не містять, а відповідач суду не надав;

- факт отримання коштів з боку відповідача на суму 80550,00 грн та їх неповернення позивачу внаслідок неналежного виконання своїх обов`язків підтверджено наявними в матеріалах справи доказами.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

За змістом ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у вказаній справі становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням обставин вказаної господарської справи, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Предметом позову в цій справі є стягнення коштів, сплачених на користь відповідача по договору №16-08/П про надання інформаційних (консультаційних) послуг при наявності підстав для їх повернення відповідно до умов договору.

Доводи апеляційної скарги, поданої у справі, не спростовують висновків суду першої інстанції, яким надано належну оцінку встановленим обставинам справи, у зв`язку з чим відхиляються через наступне.

Суд першої інстанції розглянув даний спір у порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта в цій частині по`вязані з процесуальними порушеннями, враховуючи, зокрема, правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 26.09.2019 у справі №910/74/19, відповідно до якої:

аналіз приписів частин першої, третьої та четвертої статті 12, частин першої та другої статті 247 ГПК України дозволяє дійти висновку, що спрощене позовне провадження, як одна із форм господарського судочинства, призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, тоді як у загальному позовному провадженні розглядаються справи, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному провадженні. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує критерії, визначені частиною третьою статті 247 ГПК України. Частина перша статті 247 ГПК України є нормою прямої дії щодо розгляду в порядку спрощеного позовного провадження малозначних справ, до яких віднесено справи за наявності у них ознак, передбачених частиною п`ятою статті 12 цього Кодексу, тоді як інші справи, віднесені до юрисдикції господарського суду та відсутні в переліку частини четвертої статті 247 ГПК України, можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження за клопотанням позивача, що подається до суду в письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститися у ній (частина перша статті 249 ГПК України). Таке клопотання позивача розглядається судом, а результат його розгляду викладається в ухвалі суду про відкриття провадження у справі (частини перша та друга статті 250 ГПК України).

Отже, суд може розглянути у порядку спрощеного позовного провадження малозначну справу, справу незначної складності, визнану судом малозначною, а також за клопотанням позивача іншу справу, яка відсутня в переліку частини четвертої статті 247 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/1176/22; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи).

При цьому, розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, суд першої інстанції вирішив з огляду на те, що ціна цього позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що узгоджується з положеннями процесуального закону, відповідає критерію малозначності справи передбаченому у п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України.

Посилання скаржника на те, що суд постановив рішення, не викликавши та не повідомивши відповідача, позбавивши його таким чином можливості подати відзив та надати суду необхідні докази,

не свідчать про порушення судом першої інстанції вимог процесуального закону під час розгляду даної справи, оскільки сторін жодним чином не було позбавлено прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та вони мали належним чином використовувати свої процесуальні права, що підтверджено, зокрема і матеріалами справи; долученим до справи конвертом, що направлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача та був повернутий поштовим відділенням з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 та Верховного Суду, викладений у постановах від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20).

Окрім того, ухвала про відкриття провадження у справі від 15.08.2022 направлялася на електронну адресу відповідача - , яка вказана як контактна самим відповідачем в апеляційній скарзі, що є достатньою підставою вважати, що відповідача було належним чином повідомлено про розгляд справи судом, у зв`язку з чим, відповідач мав можливість з`ясувати відповідні обставини щодо судового розгляду справи з метою належного використання своїх процесуальних прав та обов`язків.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

В частині кваліфікації правовідносин, щодо яких виник спір у справі між сторонами, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права оскільки, регулювання відносин, що виникають у зв`язку із наданням послуг здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Загальні правила надання послуг визначені, зокрема, ЦК України, статтею 901 якого передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави (Глави 63 ЦК України «Послуги. Загальні положення») можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною першою статті 903 ЦК України унормовано, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

При цьому загальне правило статті 903 ЦК України передбачає оплатність послуги за договором про надання послуги, якщо договором передбачено надання послуг за плату, у зв`язку з чим правила та вимоги щодо оплатності послуг застосовуються у разі їх надання. Тоді як за відсутності факту та доказів надання відповідних послуг надавач послуг позбавлений права та підстав вимагати їх оплати від отримувача послуг.

Так, позивачем до матеріалів справи долучено письмову відповідь ТОВ «Укргазбанк» від 28.01.2022 № 524/22/2022, в якій значиться, що уповноваженим колегіальним органом прийняте негативне рішення про надання кредиту ТОВ «ТВП «Полімершпагат» та електронну відповідь Банку «Альянс» від 02.02.2022, де зазначено, що показники бізнесу ТОВ «ТВП «Полімершпагат» не задовольняють вимогам позичальників, а тому заявка № 2423 на кредитну лінію «Зручна» у сумі 1000000,00 грн задоволенню не підлягає.

Вказані обставини підтверджують наявність підстав для повернення отриманих відповідачем грошових коштів згідно з п. 6 додаткової угоди № 2 від 16.08.2021 до договору про надання інформаційних (консультаційних) послуг № 16-08/Н від 16.08.2021, де прямо передбачено, що у випадку отримання клієнтом офіційної відмови банку у видачі кредитних коштів клієнту, виконавець повертає грошові кошти, вказані у п. 1 цієї угоди, протягом 5 (п`яти) банківських днів на рахунок клієнта.

В силу положень п. 7 додаткової угоди № 2 умови договору про надання інформаційних (консультаційних) послуг № 16-08/Н від 16.08.2021 залишаються незмінними та сторони підтверджують по них свої зобов`язання; ця додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та становить невід`ємну частину договору про надання інформаційних (консультаційних) послуг № 16-08/Н від 16.08.2021.

Згідно з п. 6 Додаткової угоди № 3 від 14.02.2022, після підписання цієї Додаткової угоди та подання оновлених документів до банків, вказані в п.1.1 та п. 1.2 попередні відповіді, отримані клієнтом від банків вважаються недійсними.

У апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на положення п. 6 додаткової угоди № 3 від 14.02.2022 зазначає, що позивач не виконав сумлінно зобов`язання, вказані в договорі, не надав оновлені документи Банку, не повідомив про отримання листів від банків, приховав від відповідача негативну кредитну історію, незадовільні економічні показники заборгованості його підприємства, що негативно вплинуло на рішення кредитного комітету банку, позивач, як кредитор, прострочив своє зобов`язання і виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора (п. 2 ст. 613 ЦК України).

Натомість, обов`язок відповідача надати належної якості консультаційні послуги (п. 4.1 договору), які сприятимуть отриманню позитивного рішення щодо отримання кредитних коштів підприємством позивача передує обов`язку подання позивачем до банків оновлених документів та прямо залежить від надання послуг відповідачем за які ним отримано авансовий платіж.

Відповідач не виконав свого зобов`язання по додатковій угоді № 3 і вказані обставини ним не заперечуються в апеляційній скарзі, при цьому суду не доведено належними засобами доказування, що відповідачем були надані консультаційні послуги після підписання додаткової угоди № 3 від 14.02.2022, а позивачем не виконані його рекомендації, порушені зобов`язання визначені договором чи додатковими угодами до нього та всупереч наданим консультаціям не подані оновлені та погоджені з відповідачем документи до банків (після підписання додаткової угоди № 3 від 14.02.2022).

За наведених обставин, положення п. 6 додаткової угоди № 3 від 14.02.2022 залишаються невиконаними, а їх наявність не звільняє відповідача від виконання зобов`язань визначених п. 6 додаткової угоди № 2 від 16.08.2021, що є невід`ємною частиною договору про надання інформаційних (консультаційних) послуг № 16-08/Н від 16.08.2021 при отриманні позивачем відмови банків у видачі кредитних коштів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19 та у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №910/12382/17 наведено визначення поняття «аванс» (попередня оплата), зокрема, це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося.

Таким чином, суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення:

- встановивши, що сторони в договорі врегулювали питання стосовно повернення спірної суми коштів, єдиною умовою стосовно яких було: відмова банку у видачі кредитних коштів, а факт отримання коштів з боку відповідача на суму 80550,00 грн та їх неповернення позивачу внаслідок неналежного виконання своїх обов`язків підтверджено наявними в матеріалах справи доказами;

- дійшов правильного висновку, що позовні вимоги про стягнення із відповідача авансу у розмірі 80550,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доводи та міркування скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги у тій мірі, в якій вони узгоджуються з викладеним у даній справі, та не впливають на прийняття рішення у даному спорі, внаслідок чого у задоволенні апеляційної скарги відповідача належить відмовити.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, доводи відповідача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про задоволення позовних вимог.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 276 ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватний консультант» на рішення Господарського суду Київської області від 23.01.2023 у справі № 911/1176/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 23.01.2023 у справі № 911/1176/22 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватний консультант».

4. Матеріали справи № 911/1176/22 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко