СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м. Харків Справа № 922/3518/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А. , суддя Тарасова І.В.

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№1996 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.09.2023 (прийняту у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Прохоровим С.А.) у справі №922/3518/23

за позовом Акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк", м. Дніпро,

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК", м. Харків,

2) ОСОБА_1 , м. Харків,

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2023 року Акціонерне товариство Акціонерний банк Радабанк звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про солідарне стягнення з 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК", 2) ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №7621/ЮКР/0 від 30.04.2021 у розмірі 1 024 539,24 грн, що складається з простроченої заборгованості по кредиту 995 333,70 грн, простроченої заборгованості по процентам - 29 205,54 грн.

13.09.2023 від ОСОБА_1 до Господарського суду Харківської області надійшла зустрічна позовна заява (вх. №24855) до Акціонерного товариства "Акціонерний банк Радабанк" про визнання недійсним договору поруки №7621/ЮКР-0-П1 від 30.04.2021.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.09.2023 у справі №922/3518/23 повернуто зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 (вх.№24855 від 13.09.2023) та додані до неї документи.

Ухвала суду мотивована тим, що зустрічна позовна заява, подана від ОСОБА_1 , не містить підпису особи, що її подала, в зв`язку з чим вона підлягає поверненню.

ОСОБА_1 з ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.09.2023 у справі №922/3518/23 скасувати, та проголосити постанову про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скарга обґрунтована тим, що позовна заява була підписана, оскільки подавалася через Укрпошту цінним листом та позивач для себе залишив фотокопію позову, який було вкладено у конверт. Крім того, якщо позовна заява і не містила підпису, то це є підставою для залишення позову без руху, а не його повернення.

Відповідно до частини 2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами ч.13 ст.8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (вх.№1996 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.09.2023 у справі №922/3518/23 та ухвалено здійснити її розгляд у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи. Встановлено учасникам справи строк до 21.11.2023 для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання апелянту. Встановлено учасникам справи строк до 21.11.2023 для подання заяв, клопотань, тощо.

Позивач та перший відповідач відзиви на апеляційну скаргу не надали.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, ухвалою суду від 09.08.2023 було відкрито провадження у справі, визнано справу малозначною та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними матеріалами, наданими сторонами.

23.08.2023 до суду надійшли заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (вх. №22594).

Ухвалою суду від 28.08.2023 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" (вх.№22594 від 23.08.2023) та ухвалено перейти до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

13.09.2023 до суду від ОСОБА_1 надійшла зустрічна позовна заява вх. №24855 до Акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк" про визнання недійсним договору поруки №7621/ЮКР-0-П1 від 30.04.2021.

18.09.2023 Господарським судом Харківської області прийнято оскаржувану ухвалу.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частина друга статті 4 ГПК України).

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, диспозитивність, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є одними з основних засад судочинства, закріпленими у статті 124 Конституції України, статтях 2, 7, 13, 14 ГПК України.

Принцип диспозитивності передбачає, зокрема, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 14 ГПК України).

При розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом (частина перша 161 ГПК України).

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (частина друга 161 ГПК України).

Статтею 162 ГПК України передбачено обов`язкові вимоги до змісту та оформлення позовної заяви, зокрема визначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи (частини перша, друга цієї статті).

Відповідно до статті 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 170, 172, 173 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Таким чином, позовна заява має містити підпис позивача або його представника. При цьому, позовна заява має бути підписана власноручно. З урахуванням положень частини восьмої статті 6 ГПК України позовна заява може містити електронний цифровий підпис, прирівняний до власноручного підпису, відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Ці приписи кореспондуються з положеннями статті 42 ГПК України про те, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника) (частина восьма цієї статті).

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що зустрічна позовна заява була підписана, оскільки подавалася через Укрпошту цінним листом та позивач для себе залишив фотокопію позову, який було вкладено у конверт.

Як свідчать матеріали справи, судом першої інстанції, відповідно до вимог частини 6 статті 180 ГПК України, було зроблено копію зустрічної позовної заяви, яку долучено до матеріалів справи.

Колегія суддів перевіривши копію зустрічної позовної заяви, зазначає, що вона не містить підпису ОСОБА_1 .

Крім того, в матеріалах справи наявний оригінал зустрічного позову (вх.№24855 від 13.09.2023), який повернувся до суду з відміткою Укрпошти адресат відсутній за вказаною адресою, в якому також відсутній підпис ОСОБА_1 , що спростовує доводи скаржника про те, що зустрічна позовна заява була підписана заявником.

Стосовно твердження апелянта про те, що якщо позовна заява і не містила підпису, то це є підставою для залишення позову без руху, а не його повернення, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом частини п`ятої статті 174 ГПК України позовна заява повертається позивачу у разі, якщо таку заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано (пункт 1 вказаної норми).

Зазначені положення засвідчують обов`язковість та безумовність вимоги господарського процесуального закону стосовно підписання позовної заяви власноручним або електронним цифровим підписом позивача (його представника) або особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, як підтвердження справжньої волі позивача на настання відповідних правових наслідків станом на час звернення до суду із позовом, отже дотримання принципу диспозитивності господарського судочинства.

Скріплення позовної заяви підписом позивача, його представника або іншої особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, має бути виконане власноручно у спосіб, визначений частиною восьмою статті 42, частиною другою статті 162 ГПК України.

У разі недотримання цих вимог процесуальний закон не передбачає можливості залишення позовної заяви без руху задля підтвердження волевиявлення позивача, а в залежності від стадії процесу встановлює безумовні наслідки, зокрема, повернення позовної заяви і доданих до неї документів зі стадії відкриття провадження у справі (частина четверта статті 174 ГПК України) або залишення позову без розгляду після відкриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України.

Наведене вище узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, рішеннями у справі "Пелевін проти України" від 20.05.2010 та у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30.05.2013 у яких суд зауважив, право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

З огляду на викладене суд зазначає, що справжня воля позивача на настання відповідних правових наслідків за позовом, що підтверджується власним підписом цієї особи (її представника) у позовній заяві, має значення та підлягає з`ясуванню судом саме станом на час звернення до суду з таким позовом, а не підтвердження цієї обставини безумовно матиме наслідком повернення позовної заяви згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 174 ГПК України або залишення без розгляду після відкриття провадження у справі відповідно до пункту 1 частини другої статті 226 ГПК України, а не залишення її без руху з наданням часу для усунення такого недоліку позивачем.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08 липня 2021 року у справі №916/3209/20.

Враховуючи те, що зустрічна позовна заява взагалі не була підписана особою, яка її подала, тобто ОСОБА_1 , суд першої інстанції правомірно повернув її позивачу за зустрічним позовом, оскільки підстави для залишення заяви без руху у суду були відсутні.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає висновки Господарського суду Харківської області законними та обґрунтованими. При цьому, доводи скаржника в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали Господарського суду Харківської області від 18.09.2023 у справі №922/3518/23 без змін як такої, що ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1 статті 275, статтями 276, 281-282,284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.09.2023 у справі №922/3518/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктами а)-г) частини 3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 27.12.2023

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А. Пуль

Суддя І.В. Тарасова