Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2023 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1047/23
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І. М.

Секретар судового засідання Матіяш М. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116

до відповідача: Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №25 "Янголятко" Івано-Франківської міської ради, вул. Просвіти, буд. 2 А, с. Микитинці, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76494

про стягнення заборгованості за спожитий природний газ у сумі 43 117,68 грн з яких: 33 652,57 грн - основний борг, 8 288,67 грн - пені, 677,66 грн - 3% річних, 498,78 грн - інфляційні втрати та судових витрат,

встановив, що ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Закладу дошкільної освіти (ясла-садочок) №25 "Янголятко" Івано-Франківської міської ради про стягнення боргу у загальній сумі 43 114,68 грн, з яких: 33 652,57 грн - основний борг, 8 288,67 грн - пеня, 677,66 грн - 3% річних, 498,78 грн - інфляційні втрати та судових витрат.

В обґрунтування позову товариство вказало на те, що за результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу. У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником, оператором газотранспортної системи за участю операторів газотранспортних систем об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 01.01.2023 по 05.01.2023, автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" і відповідно, спожитий відповідачем природний газ віднесено до об`ємів поставлених позивачем. Однак відповідач, всупереч умовам типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2501, не оплатив в обумовлений строк в повному обсязі спожитий природний газ.

За несвоєчасне виконання зобов`язання відповідачу нараховано пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

В підтвердження вимог позивач надав копії: виписки з ЄДРЮОФОПГФ щодо позивача, вимоги про сплату заборгованості за спожитий газ непобутовим споживачем постачальнику "останньої надії" №119/4.3-14404-2023 від 04.05.2023 з доказом надіслання, список згрупованих відправлень від 05.05.2023, архіву цін ПОН для непобутових споживачів, відповіді на адвокатський запит №ТОВВИХ-23-9878 від 21.07.2023, інформації щодо закріплення споживача з ЕІС - кодом 56ХS00015JD1O00C в реєстрі споживачів постачальників, розрахунку заборгованості, рахунку на оплату (природний газ) № 4916, акту №1633 приймання-передачі природного газу, списку згрупованих відправлень від 13.02.2023, скріншоту про направлення рахунку про оплату, адвокатського запиту №119/4.2.1-26006-2023 від 18.07.2023, типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2501, списку згрупованих відправлень від 02.12.2021.

За наслідками розгляду позову, суд відкрив провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 20.12.2023.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не надіслав, викладеного позивачем не спростував, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином ухвалою суду від 20.11.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 76 3, наявного в матеріалах справи.

Згідно ч. 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, враховуючи приписи ст.165, 178 ГПК України, зокрема право суду розглянути справу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк, за наявними в ній матеріалами, розглянув матеріали справи та вважає, що позов слід задоволити.

При цьому суд врахував наступне.

Предметом позову є стягнення 33 652,57 грн заборгованості за спожитий природний газ, 8 288,67 грн - пені, 677,66 грн - 3% річних, 498,78 грн - інфляційних втрат нарахованих в зв`язку з невиконанням зобов`язань по оплаті спожитого газу.

Підставою позову є невиконання умов типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2501, в частині оплати спожитого газу.

ЦК України врегульовано питання виконання договірних зобов`язань.

Так, згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковий для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

З матеріалів справи встановлено те, що між сторонами у справі існували договірні відносини, що виникли на підставі укладеного типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2501 (далі договору).

Згідно умов зазначеного договору, Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. Обов`язковою умовою для постачання природного газу Споживачу є наявність у Споживача укладеного в установленому порядку з Оператором ГРМ договору розподілу природного газу або Оператором ГТС договору транспортування природного газу (для прямих споживачів) ( п.п. 2.1. 2.2 Договору).

П. 2.3 Договору передбачено, що відносини сторін, що є предметом цього Договору, але не врегульовані ним, регулюються згідно із Цивільним кодексом України, Законом України «Про ринок природного газу». Правилами постачання, Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року N 2493 (далі - Кодекс газотранспортної системи), Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року N 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем").

Ціна, порядок обліку та оплати природного газу встановлені в розділі IV Договору.

В зазначеному розділі визначено те, що постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для Сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення Постачальником на власному сайті. Об`єм (обсяг) постачання природного газу Споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. (п.п. 4.1, 4.2 Договору).

Пунктом 4.3 Договору встановлено, що Постачальник зобов`язаний надати Споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між Постачальником і Споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо Сторонами це окремо обумовлено).

Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий Постачальником відповідно до пункту 4.3 цього Договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

За наслідками виконання зобов"язань в частині постачання в січні 2023 природного газу на суму 33 652,57 грн, позивач склав акт №1633, виставив рахунок №4916, який направив відповідачу рекомендованим листом 13.02.2023.

Враховуючи викладене, вимога позивача про стягнення основного боргу за поставлений позивачем у січні 2023 року природній газ, є обґрунтованою.

Вимоги про стягнення 8 288,67 грн - пені, 677,66 грн - 3% річних, 498,78 грн - інфляційних втрат слід задоволити, виходячи з приписів ст.625 ЦК України, якими встановлено те, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом та п. 4.5 Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", яким сторони погодили, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до ст. ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судові витрати, у відповідності до ст. 129 ГПК України, слід покласти на відповідача.

За наведених обставин, відсутності заперечень відповідача, щодо заявлених позивачем вимог, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 86, 129, 236-238, 240-241 Господарсько процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задоволити.

Стягнути з Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №25 "Янголятко" Івано-Франківської міської ради (, вул. Просвіти, буд. 2 А, с. Микитинці, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76494 ) на користь ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (, вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116) - 33 652,57 грн - основного боргу, 8 288,67 грн - пені, 677,66 грн - 3% річних, 498,78 грн - інфляційних втрат та 2 147,20 грн - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційну скаргу може бути подано до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 25.12.2023.

Суддя І. М. Скапровська