ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року Справа № 915/767/21 м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ткаченка О. В., при секретарі судового засідання Сулеймановій С. М.,

за участю:

представника позивача: - Авраменко Т. М.;

представника відповідача: - Просенюка С. М. (в режимі ВКЗ);

В судовому засіданні приймає участь прокурор Безкровна І. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва (, 54003, м. Миколаїв, вул. Нікольська, 73)

в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради, (, 54001, м.Миколаїв, вул. Адміральська, 20)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Наваль Парк» (, 54020, м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 1)

про стягнення грошових коштів у сумі 16 111 048,99 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Керівник Окружної прокуратури міста Миколаєва в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №51-3718вих-21 від 14.06.2021, в якій просить суд:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Наваль Парк» на користь Миколаївської міської ради кошти в сумі 16 111 048,99 грн. за безоплатне користування земельною ділянкою площею 469 889 кв. м. з кадастровим номером :07:001:0107 по вул. Індустріальній, 1/1, 1/1а, 1/1б, 1/1в (на розрахунковий рахунок UA0014483 УК у м. Миколаєві/Центральний р-н/, ЄДРПОУ одержувача 37992781, код одержувача Казначейство України (ЕАП), код платежу 24062200);

- стягнути з відповідача на користь Миколаївської обласної прокуратури (р/р UA0000340, , Банк ДКСУ м. Києва МФО 820172) сплачений судовий збір за подачу позову.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 27.10.2021, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2022, у задоволені позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.10.2022 скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанцій та вирішено дану справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому, Верховним судом неодноразово висловлювалась правова позиція (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20, постанови Верховного Суду від 10.02.2020 у справі №922/981/18, від 09.02.2021 у справі № 922/3617/19, від 16.08.22 у справі № 922/2095/21), що для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів на підставі положень статей 1212-1214 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташовано необхідно, насамперед, з`ясувати:

1) фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача;

2) площу земельної ділянки;

3) суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, яка безпосередньо залежить від вартості цієї ділянки (її нормативно-грошової оцінки);

4) період користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави.

Отже, Верховний Суд, розглядаючи дану справу, встановив, які саме обставини повинні входить до предмета доказування у межах вирішення спору у цій справі.

Разом з цим, Верховний Суд звернув увагу, що у постанові від 14.02.2022 у справі №646/4738/19 наведено правовий висновок, відповідно до якого для застосування статті 1212 ЦК України не є обов`язковим встановлення сформованості земельної ділянки як об`єкта оренди, визначення її меж, кадастрового номера, внесення інформації до Державного земельного кадастру та залежить від конкретних обставин справи.

Однак, суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог у зв`язку з відсутністю доказів формування спірної земельної ділянки як об`єкту цивільних прав, зазначених висновків не врахували.

Також суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період 15.08.2018 по 01.10.2020 у зв`язку з не сформованістю спірної земельної ділянки, не врахували того факту, що 29.10.2019 спірна земельна ділянка 46,9889 га з кадастровим номером :07:001:0107 була зареєстрована у Державному земельному кадастрі.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи на спірній земельній ділянці розташовано об`єкти нерухомого майна, які належать відповідачу на праві власності, однак суди попередніх інстанцій не надали належну оцінку розташуванню цих об`єктів на земельній ділянці та їх фактичному використанню відповідачем.

Разом з тим, як установлено судами попередніх інстанцій, ТОВ «Наваль Парк» звертаючись до міського голови із заявою про надання в оренду спірної земельної ділянки самостійно визначило розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування належних йому на праві власності об`єктів нерухомого майна, розташованих на цій земельній ділянці, однак суди попередніх інстанцій також не надали належної оцінки цим обставинам.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20, належними доказами на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути не лише витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Такими доказами можуть бути: технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлена компетентним органом для оформлення договору оренди, довідка із Державного земельного кадастру, витяг із Державного земельного кадастру, а також висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки. Зазначена правова позиція Великої Палати Верховного Суду підлягає застосуванню судами з урахуванням встановленого фактичного розміру земельної ділянки, якою користується відповідач як власник об`єктів нерухомого майна, розташованих на цій земельній ділянці.

Крім того, при розгляді зазначено спору судам необхідно перевірити доводи відповідача щодо намагання прокурора здійснити подвійне нарахування плати за землю у вигляді стягнення орендної плати з ТОВ «Наваль Парк» та сплати земельного податку ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод».

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 11.11.2022 справу прийнято до провадження суддею Ткаченко О. В. та ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження.

На стадії підготовчого провадження від учасників справи надійшли додаткові пояснення, а саме.

20.12.2022 від відповідача до суду надійшли письмові пояснення щодо висновків суду касаційної інстанції, викладених у постанові від 05.10.2022, за якими відповідач зауважує, що висновки Верховного суду, викладені у постанові від 05.10 2022, не спростовують ті доводи та докази, що були наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву та запереченнях на апеляційну та касаційну скарги, та не є підставою для задоволення позову.

Також 20.12.2022 від прокурора надійшли пояснення щодо відсутності, на його думку, факту подвійного нарахування плати за землю у вигляді стягнення орендної плати з відповідача та одночасної сплати земельного податку ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» чи будь-яким з інших підприємств, що раніше володіли придбаним ТОВ «Наваль Парк» майном.

04.04.2023 відповідач подав до суду висновок експерта за результатами проведення оціночно-земельної експертизи від 30.03.2023 року № 271/02-2023, складений судовим експертом Українського незалежного інституту судових експертиз Коваленко Л. А.

29.05.2023 від прокурора надійшли пояснення на вказаний висновок судового експерта, в яких прокурор зауважує, що у висновку експерта йдеться про неможливість визначення вартості права оренди земельної ділянки, та не міститься даних, які стосуються предмету спору, а тому такий висновок не може вважатись належним доказом, та, як наслідок, впливати на результати розгляду судом справи.

06.06.2023 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 915/767/21 до остаточного вирішення Верховним Судом справи № 400/2760/20, а від прокурора - заява про зменшення позовних вимог (з додатками).

Також 06.06.2023 від представника відповідача до суду надійшли додаткові пояснення у справі щодо заперечень прокурора на висновок судового експерта.

07.06.2023 від Миколаївської міської ради до суду надійшли додаткові пояснення, за якими позивач заявив, що підтримує подану прокурором заяву про зменшення позовних вимог.

01.08.2023 від представника відповідача до суду надійшли додаткові пояснення із запереченнями щодо поданої прокурором заяви про зменшення позовних вимог (з додатками) та щодо поданого відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалами суду від 21.12.2022, 01.03.2022, 05.04.2023, 07.06.2023, 02.08.2023 підготовче засідання у справі відкладалось.

Ухвалою від 04.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 04.12.2023.

Протокольною ухвалою суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі № 915/767/21 до остаточного вирішення Верховним Судом справи № 400/2760/20, оскільки не вбачає підстав для такого задоволення згідно п. 5 ч. 1 ст.227 ГПК України.

04.12.2023 судом проведено судове засідання з розгляду справи по суті. Після виходу до нарадчої кімнати, 05.12.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Миколаївської міської ради від 22.04.2021 № 4/348 затверджено проект землеустрою та надано в оренду строком на 25 років Товариству з обмеженою відповідальністю «Наваль Парк» (далі ТОВ «Наваль Парк» або відповідач) земельну ділянку площею 616 322 кв. м., у тому числі земельна ділянка № 1 з кадастровим номером :07:001:0106, площею 146 433 кв. м. по вул.Індустріальній, 1/6 та земельна ділянка № 2 з кадастровим номером :07:001:0107, площею 469 889 кв. м. по вул. Індустріальній, 1/1, 1/1а, 1/1б, 1/1в для обслуговування капітальної споруди. Цим же рішенням покладено на управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради обов`язок передбачити в договорі оренди землі умову щодо обов`язку ТОВ «Наваль Парк» сплатити кошти за безоплатне використання земельних ділянок по вул. Індустріальній. Відповідно до проекту землеустрою та даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на земельній ділянці з кадастровим номером :07:001:0107 розташовані нежитлові об`єкти по вул.Індустріальна, 1/1в, 1/1б, які на підставі договорів купівлі-продажу від 29.09.2016 № 429 та № 430 належать на праві власності ТОВ «Наваль Парк». До цього часу правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій знаходиться належне ТОВ «Наваль Парк» нерухоме майно, не оформлені та плата за землю за період 15.08.2018 - 01.10.2020 не здійснюється. Оскільки право власності на будівлю за вказаною адресою оформлене за ТОВ «Наваль Парк», Миколаївська міська рада протягом періоду ухилення даного товариства від укладення договору оренди землі була позбавлена можливості передати відповідну земельну ділянку в оренду та отримувати від цього прибуток, у зв`язку з чим у період часу з 15.08.2018 по 01.10.2020 місцевим бюджетом відповідний дохід не отримано.

Прокурор за поданим позовом просить стягнути з ТОВ «Наваль Парк» на користь Миколаївської міської ради кошти в сумі 16 111 048,99 грн. за безоплатне користування земельною ділянкою площею 469 889 кв. м. з кадастровим номером :07:001:0107 по вул. Індустріальній, 1/1, 1/1а, 1/1б, 1/1в.

Прокурор зазначає, що за ТОВ «Наваль Парк» зареєстровано право власності на нежитлові об`єкти по вул. Індустріальній, 1/1, 1/1 а, 1/16, 1/1 в у місті Миколаєві, набуті ним від ТОВ «Смарт - Мерітайм Груп» на підставі договорів купівлі-продажу від 29.09.2016 №427, № 429, № 430; від 18.08.2017 № 481, від 07.12.2017 № 708, від 15.08.2018 № 524 та №525. У свою чергу, ТОВ «Смарт-Мерітайм Груп» набуло право власності на зазначені об`єкти нерухомості у ТОВ «Українська судноверф плюс».

Позивач звертає увагу, що відповідно до приписів ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при укладанні вищевказаних договорів купівлі - продажу об`єктів нерухомості, до ТОВ «Наваль Парк» від продавця - ТОВ «Смарт - Мерітайм Груп» мало перейти право на конкретно визначену земельну ділянку під відповідними об`єктами нерухомості, у зв`язку з чим у відповідача виник обов`язок зі сплати орендних платежів за користування земельною ділянкою комунальної власності. Однак, з моменту придбання майнового комплексу, котрий розташовано на земельній ділянці фактичною площею 46,9889 га, відповідачем не сплачено до бюджету міської ради жодної гривні.

Водночас, прокурор вказує, що рішенням Миколаївської міської ради № 51/168 від 09.04.2019 ТОВ «Наваль Парк» надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, який був розроблено на замовлення підприємства у 2019 році.

На підставі зазначеного проекту сформовано земельну ділянку площею 46,9889 га з кадастровим номером :07:001:0107, інформацію про яку 29.10.2019 внесено до Державного земельного кадастру, що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом.

Отже, земельна ділянка площею 46,9889 га є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі, тобто - 29.10.2019.

Рішенням Миколаївської міської ради № 4/348 від 22.04.2021 затверджено вищевказаний проект землеустрою щодо відведення в оренду ТОВ «Наваль Парк» земельних ділянок, у тому числі земельної ділянки площею 469 889 кв. м. з кадастровим номером :07:001:0107.

Прокурор зауважує, що на підтвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням якої складено розрахунок міською радою, до позову долучено витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 05.05.2020, згідно якого така оцінка становить 357 383 476,73 грн.

Крім того, матеріали справи містять інформацію Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 25.05.2021, в якій зазначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки у період 2018-2019 років.

Позивач зазначає, що жодним нормативним актом не визначено, що виключно на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки може бути проведено розрахунок безпідставно збережених коштів, що є предметом спору у справі.

Прокурор вважаєє, що витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки не розраховується, а формується автоматично за актуальними даними Державного земельного кадастру про земельну ділянку та з використанням електронних цифрових карт на дату звернення зацікавленої особи. Тобто витяг містить виключно актуальну інформацію щодо нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки на дату його формування, натомість сформувати такий витяг за минулі роки є неможливим.

Посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 02.06.2021 у справі № 201/2956/19 та від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20, прокурор зазначає, що підтвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки можливе не лише витягом з технічної документації, а і довідкою органу Держгеокадастру.

Прокурор звертає увагу на те, що відповідач придбав нерухоме майно по вул.Індустріальній, 1/1, 1/1 а, 1/16, 1/1 у ТОВ «Смарт - Мерітайм Груп», яке в свою чергу, придбало відповідне майно у ТОВ «Українська судноверф плюс». При цьому, ТОВ «Українська судноверф плюс» придбало вказане майно у ЗАТ «Миколаївська суднобудівна верф «Меридіан», створеного на базі майна структурного підрозділу «Меридіан» колишнього державного підприємства «Чорноморський суднобудівний завод». Нежитловим будівлям і спорудам, які належать ЗАТ «Миколаївська суднобудівна верф «Меридіан», рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 497 від 24.03.2006 надано адреси: вул. Індустріальна, 1/1 а, 1/16, 1/1 в. Отже з цього часу, в силу вимог ст. 120, 141 Земельного кодексу України, ст. 377 ЦК України колишнє державне підприємство «Чорноморський суднобудівний завод» та його правонаступники фактично та юридично втратили право користування ділянкою під майновим комплексом за цією адресою.

Прокурор вказує, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності у ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» належним чином сформованих та зареєстрованих земельних ділянок. Посилання розробника землевпорядної документації на формування ділянки з кадастровим номером :07:001:0107 за рахунок земель ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод», та відображення цього ж у рішенні міської ради про її передачу в оренду, є безпідставними, оскільки по-перше, для передачі будь-кому частини земельної ділянки за рахунок іншого користувача необхідно виділити її в окрему земельну ділянку та присвоїти їй окремий кадастровий номер (тобто сформувати її як об`єкт цивільних відносин у розумінні ст. 79-1 Земельного кодексу України), а по-друге, ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» з 2006 року не є власником та відповідно й землекористувачем нерухомого майна по вул. Індустріальній, 1/1, 1/1 а, 1/1 6, 1/1 в. Ні проект землеустрою, ні рішення ради не містять відомостей про кадастровий номер ділянки, яка вилучається у ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» або будь - кого іншого, для формування нової ділянки для передачі в оренду ТОВ «Наваль Парк».

21.07.2021 до суду відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідач стверджує, що: в період з 15.08.2018 по 29.10.2019 земельної ділянки площею 46,9889 га з кадастровим номером :07:001:0107 не існувало, як об`єкту цивільних прав; відповідач не користувався цією земельною ділянкою в період 15.08.2018 по 29.10.2020, оскільки користувачами земельної ділянки були інші особи (зокрема, ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод») та до припинення права користування частиною земельної ділянки у попереднього користувача ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» до 22.04.2021 була відсутня реальна можливість у Миколаївської міської ради передати таку земельну ділянку новому користувачу, та відповідно, була відсутня можливість і користуватись такою ділянкою відповідачем; ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» не відчужував майно по вулиці Індустріальній, 1/1, 1/1а, 1/1б, 1/1в, 1/6 у м. Миколаєві на користь ТОВ «Наваль Парк», а припинення права користування частиною земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0107 площею 46,9889 га фактично відбулось на підставі ч. 5 ст. 116 та ч. 12 ст. 133 Земельного кодексу України; при існуванні права ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» на користування частиною земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0107 площею 14,8728 га, із загальної площі земельні ділянки, що складає 46,9889 га, неможливо виокремити нормативно грошову оцінку частини земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0107 та сформувати витяг з нормативної грошової оцінки на вільну від права користування частину земельної ділянки загальною площею 32,1161 га.

В-подальшому, прокурор подав до суду заяву про зменшення позовних вимог (вх. № 7322/23 від 07.06.2023), яка була підтримана позивачем згідно поданих додаткових пояснень (вх № 7350/23 від 07.06.2023).

За такою заявою про зменшення позовних вимог прокурор просить суд:

«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Наваль Парк» () на користь Миколаївської міської ради кошти в сумі 9 087 964,00 грн. за безоплатне користування земельною ділянкою площею 32,1161 кв. м., яка є частиною ділянки з кадастровим номером :07:001:0107, по вул. Індустріальній, 1/6, 1/1, 1/1а, 1/1б, 1/1в у м. Миколаєві (на розрахунковий рахунок UA0014483 УК у м. Миколаєві/Центральний р-н/, ЄДРПОУ одержувача 37992781, банк одержувача Казначейство України (ЕАП), код платежу 24062200)»

замість прохальної частини позовної заяви, яка сформульована наступним чином:

«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Наваль Парк» на користь Миколаївської міської ради кошти в сумі 16 111 048,99 грн. за безоплатне користування земельною ділянкою площею 469 889 кв. м. з кадастровим номером :07:001:0107 по вул. Індустріальній, 1/1, 1/1а, 1/1б, 1/1в (на розрахунковий рахунок UA0014483 УК у м. Миколаєві/Центральний р-н/, ЄДРПОУ одержувача 37992781, код одержувача Казначейство України (ЕАП), код платежу 24062200)».

Тобто, прохальна частина позову змінена прокурором в частині:

- зміни суми стягнення грошових коштів з 16 111 048,99 грн. на 9 087 964,00 грн.;

- зміни щодо стягнення грошових коштів за безоплатне користування земельною ділянкою площею 469 889 кв. м. з кадастровим номером :07:001:0107 на стягнення грошових коштів за безоплатне користування земельною ділянкою площею 32,1161 кв. м., яка є частиною ділянки з кадастровим номером :07:001:0107.

В обґрунтування заяви про зменшення позовних вимог прокурор вказав, що у відповідача в користуванні була не вся земельна ділянка з кадастровим номером :07:001:0107, а лише її частина площею 32,1161 кв. м., а інша частина земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0107 площею 14,8728 га перебувала у користуванні ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод».

Крім цього, в заяві про зменшення позовних вимог прокурор послався на те, що у справі № 400/2760/20 Миколаївським окружним адміністративним судом прийняте рішення від 06.08.2021, яке залишене без змін постановою від 09.02.2022 П`ятого апеляційного адміністративного суду, та яким визнано протиправним та недійсним рішення Миколаївської міської ради від 10.07.2019 № 52/18 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Миколаєва». Таким чином, технічна документація, згідно з якою надавались витяги про нормативну грошову оцінку земель міста Миколаєва, у 2020 - 2022 роках, скасована.

На думку прокурора, при формуванні витягів застосовуються дані з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель міста Миколаєва, затвердженої рішенням Миколаївської міської ради від 27.01.2011 № 3/40 (зі змінами, внесеними рішенням Миколаївської міської ради від 01.03.2012 № 15/24), що також є підставою для здійснення перерахунку суми коштів.

За наведеними прокурором даними позивачем здійснено додатковий розрахунок неодержаного доходу у розмірі орендної плати за період її безоплатного використання ТОВ «Наваль Парк» з 15.08.2018 по 01.10.2020 в розмірі 9 087 964,00грн., яка на думку прокурора та позивача повинна бути стягнута з відповідача.

Позивачем наданий лист № 2020/02.02.01-40/02.06/14/23 від 02.06.2023, яким повідомлено прокурора щодо результату розгляду запиту від 25.05.2023 № 51-50/2-4872ВИХ-23 про позицію позивача щодо можливості зміни предмета позову у справі, де позивач повідомив, що з огляду на встановлені судами обставини справи наявні об`єктивні та нагальні підстави для уточнення суми коштів, яка стягується з відповідача.

Відповідач 04.04.2023 подав до суду висновок експерта за результатами проведення оціночно-земельної експертизи від 30.03.2023 № 271/02-2023, складений судовим експертом Українського незалежного інституту судових експертиз Коваленко Л. А.

За твердженням відповідача, цим висновком судового експерта додатково підтверджується те, що неможливо розрахувати нормативно грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0107, як це передбачено розділом ІІ Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», та, як наслідок, неможливо розрахувати вартість оренди земельної ділянки за 2018 рік, вартість оренди земельної ділянки за період з 01.01.2019 по 29.10.2019 та вартість оренди земельної ділянки площею 32,1161 га, яка окремо не сформована та не відокремлена від земельної ділянки площею 46,9889 га з кадастровим номером :07:001:0107, за період з 29.10.2019 по 01.10.2020.

В доповнення до висновку експерта відповідач вказує наступне.

По перше, він не був фактичним користувачем всієї земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0107, оскільки частина цієї земельної ділянки перебувала у інших третіх осіб, вилучення якої відбулось лише 22.04.2021 на підставі рішення Миколаївської міської ради № 4/348.

По друге, відсутність сформованої земельної ділянки виключає належне визначення її площі та меж; земельна ділянка не існувала як об`єкт цивільних прав у розумінні ст. 79-1 Земельного кодексу України і ця земельна ділянка була сформована лише 29.10.2019, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру № НВ-019.

По третє, наведені позивачем розрахунки вартості оренди земельної ділянки є хибними, оскільки визначення суми, яка безпосередньо залежить від вартості земельної ділянки (її нормативно-грошової оцінки), і є ціною позову, розрахунок якої базується на підставі рішення Миколаївської міської ради від 10.07.2019 № 52/18 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Миколаєва», яке буле визнане протиправним та недійсним відповідно до рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 у справі № 400/2760/20, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022.

В обґрунтування висновку судового експерта відповідач послався, що обґрунтування позовних вимог прокурором та позивачем базується на тому, що за період з 15.08.2018 по 01.10.2020 Миколаївська міська рада не отримала дохід у вигляді орендної плати за земельну ділянку комунальної форми власності з кадастровим номером :07:001:0107. Неодержаний позивачем дохід за вказаний період визначений у розмірі 16 111 048,99 грн., який за своєю суттю є розміром орендної плати за користування земельною ділянкою у разі, якщо б укладався відповідний договір оренди. З цього приводу висновок судового експерта повністю надає відповіді не тільки щодо встановлення вартості права оренди земельної ділянки, а й розрахунку саме нормативно грошової оцінки земельної ділянки, яка є базовою величиною в тому числі для визначення ціни позову.

Щодо поданої прокурором заяви про зменшення позовних вимог відповідач вказав, що така заява одночасно включає і зменшення позовних вимог, і зміну предмету позову, що виходить з самого тексту та суті цієї заяви і доданих до неї документів. В тому числі, відповідач вказує на хибність оновлених розрахунків та зазначає, що відповідач:

- не заперечує проти зменшення позовних вимог з 16 111 048,99грн. до 9 087 964,00 грн.;

- не визнає зменшені позовні вимоги в розмірі 9 087 964,00 грн.;

- заперечує та вважає безпідставним зміну предмету позову при новому розгляді справи.

Як свідчать матеріали справи (лист від 14.07.2021 № 556), ТОВ «Смарт - Мерітайм Груп» придбало нерухоме майно:

- у ТОВ «Українська судноверф плюс» - за адресою: вул. Індустріальна, 1/1, 1/1а, 1/1б, 1/1в в м. Миколаєві, на підставі Договорів купівлі-продажу від 08.07.2011, реєстровий №778, 07.07.2011, реєстровий №768, 07.07.2011, реєстровий №774, 08.07.2011, реєстровий №776, 07.07.2011, реєстровий №772, 08.07.2011, реєстровий №780, 08.07.2011, реєстровий №782, 07.07.2011, реєстровий №770;

- у ПрАТ «Миколаївський машинобудівний завод» - за адресою: вул. Індустріальна, 1/6 у м. Миколаєві, на підставі Договору купівлі-продажу від 23.06.2016, реєстровий №293.

Право на користування земельними ділянками під будівлями та спорудами за адресами: вул. Індустріальна, 1/6, 1/1, 1/1а, 1/1б, 1/1в в м. Миколаєві ТОВ «Смарт - Мерітайм Груп» не було оформлено.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ТОВ «Наваль Парк» здійснило викуп майна ТОВ «Смарт-Мерітайм Груп», яке розташоване за адресою: вул. Індустріальна, 1/1, 1/1а, 1/1б, 1/1в в м. Миколаєві, оскільки на підставі Договорів купівлі-продажу від 29.09.2016 № 427, 428, 429, 430, від 18.08.2017 № 481, від 07.12.2017 № 708, від 15.08.2018 № 524 та № 525, є власником нежитлових об`єктів за вказаними адресами.

При цьому, встановлено, що у 1999 році було затверджено Проект відведення земельної ділянки по вул. Індустріальній, 1, у сумісне часткове користування декільком підприємствам, зокрема: Державному підприємству «Чорноморський суднобудівний завод», Державному підприємству «Суднобудівна верф «Меридіан», Підприємству «Чорноморський державний машинобудівний завод».

Матеріалами справи підтверджується, що придбане ТОВ «Наваль Парк» майно фактично знаходиться на земельних ділянках, що не були виділені в натурі та визначені у пропорційному відношенні в державних актах на право постійного користування землею:

- ВАТ «Чорноморський машинобудівний завод», попередній власник та землекористувач (ліквідований 30.09.2007), був користувачем земельної ділянки на підставі державного Акту на право постійного користування землею від 16.12.1999 № 293;

- ВАТ «Суднобудівна верф «Меридіан», , - попередній власник майна та землекористувач (ліквідований 10.01.2012), був користувачем земельної ділянки на підставі державного Акту на право постійного користування землею від 16.12.1999 № 296;

- ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод», , - на частині земельної ділянки загальною площею 15 га, на підставі державного Акту на право постійного користування землею від 03.03.1995 № 371.

Також, матеріали справи свідчать, що спірні земельні ділянки за ТОВ «Наваль Парк» не значаться у власності або у користуванні, в тому числі на умовах оренди; договори оренди землі, укладені між Миколаївською міською та ТОВ «Наваль Парк» відсутні; плата за землю за вказані земельні ділянки за податкові періоди 2018-2020 ТОВ «Наваль Парк» не здійснювалась; податкова звітність з плати за землю до ДПІ не надавалась, оскільки обов`язок щодо нарахувань та сплати грошових зобов`язань з плати за землю у платника виникає після оформлення та реєстрації прав власності або користування земельними ділянками (п.287.1 ПКУ) (лист Головного управління ДПС у Миколаївській області від 26.06.2020 № 497/9/14-29-50-04-16 та лист від 13.05.2021 № 4594/5/14-29-04-02-08).

Разом з цим, з огляду на матеріали справи, для належного оформлення права користування під об`єктами нерухомості 16.08.2018 ТОВ «Наваль Парк» звернулось до міського голови із заявою про надання згоди на виготовлення проекту землеустрою на земельні ділянки орієнтовною площею 65га (земельна ділянка №1 орієнтовною площею 48 га по вул. Індустріальна, 1/6, 1/1, 1/1а, 1/1б, 1/1в, та земельна ділянка № 2, орієнтовною площею 17 га по вул. Індустріальна, 1/6.).

Рішенням Миколаївської міської ради від 09.04.2019 № 51/168, ТОВ «Наваль Парк» надано дозвіл для складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 65 га, за рахунок земель ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод», ВАТ «Чорноморський машинобудівний завод», ВАТ «Суднобудівна верфь «Меридіан» для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, з них земельна ділянка № 1 орієнтовною площею 480 000 кв. м. по вул. Індустріальній, 1/6, 1/1, 1/1а, 1/1б, 1/1в та земельна ділянка № 2 орієнтовною площею 170 000 кв. м. по вул. Індустріальній, 1/6.

29.10.2019 у Державному земельному кадастрі була зареєстрована земельна ділянка площею 46,9889 га з кадастровим номером :07:001:0107.

Відсутність сформованої земельної ділянки із кадастровим номером :07:001:0107 площею 46,9889 га у період з 15.08.2018 по 29.10.2019 підтверджується витягом з Державного земельного кадастру від 29.10.2019 № НВ-019, наявним у матеріалах справи.

05.11.2019 до Управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради наданий відповідний Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Наваль Парк», який було розроблено ФОП Калашніковою Н. П., для затвердження та прийняття рішення щодо передачі земельних ділянок по вул. Індустріальній, 1/6, 1/1, 1/1а, 1/1б, 1/1в у Заводському районі м. Миколаєва Миколаївської області в оренду підприємству.

Згідно листа ФОП Калашнікової Н. П. від 19.07.2021 № 8, земельна ділянка площею 46,9889 га сформована за рахунок частини землекористувань: ПАТ «Чорноморський машинобудівний завод» - 13,9046 га; ВАТ «Суднобудівна верф «Меридіан» - 18,2115 га; ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» - 14,8728 га.

У матеріалах справи міститься висновок Управління екології та природних ресурсів Миколаївської обласної державної адміністрації від 15.01.2020 №01-04/6404 про результат розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким ФОП КалашніковійН. П. зазначено про відсутність жодних підстав розгляду представлених матеріалів землеустрою, що визначені ст.186-1 Земельного кодексу України.

Також, у матеріалах справи наявний лист Державного агентства водних ресурсів України від 24.03.2020 № 07/473, згідно з яким в матеріалах Проекту землеустрою відсутня інформація щодо віднесення земельних ділянок до земель водного фонду, у зв`язку з чим проект повертається без розгляду.

Листом виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 05.05.2020 № 000773 подані ТОВ «Наваль Парк» проектні матеріали були повернути відповідачу на доопрацювання, із зазначенням про необхідність погодження розробленого проєкту землеустрою та отримання висновків від структурного підрозділу обласної державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.

12.05.2020 ТОВ «Наваль Парк» повторно подало проект землеустрою із долученням додаткових документів.

У матеріалах справи міститься Акт комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 29.10.2020, підписаний членами комісії Миколаївської міської ради, відповідно до якого на земельні ділянки по вул. Індустріальній, 1 були оформлені Державні акти на право постійного користування землею від 03.03.1995 №371, від 16.12.1999 № 293, від 16.12.1999 № 296; відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на земельній ділянці площею 469 889 кв. м. (кадастровий номер :07:001:0107), що сформована за рахунок земельних ділянок по вул. Індустріальній, 1, знаходиться усе нерухоме майно, що має адресу: вул. Індустріальна, 1/1, 1/1а, 1/1б, 1/1в та частина нерухомого майна, що має адресу: 1/6; за інформацією Миколаївського управління ГУ ДПС у Миколаївській області від 16.01.2020 ТОВ «Наваль Парк» не сплачує за користування вказаними земельними ділянками, у зв`язку з чим визначено розмір збитків, нанесених у період з 15.08.2018 до 01.10.2020 Миколаївській міській раді з боку ТОВ «Наваль Парк» шляхом несплати за користування земельними ділянками у розмірі 16 111 048,99 грн. (а.с.17-18 т.1).

Вказаний Акт затверджено рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 27.01.2021 № 61.

Розмір втраченого доходу міською радою розраховано як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати за землю, що нараховується та сплачується відповідно до встановленого рішенням Миколаївської міської ради від 18.06.2015 № 48/9 зі змінами від 16.03.2017 № 17/3 та від 13.07.2017 № 22/3, якими внесені зміни до рішення від 07.07.2011 № 7/3 «Про встановлення місцевих податків та зборів на території міста Миколаєва, розміру орендної плати у відсотках від нормативної грошової оцінки земельної ділянки згідно з її цільовим та функціональним використанням», за період з 15.08.2018 по 01.10.2020.

Розмір нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки площею 46,9889 га з кадастровим номером :07:001:0107 у 2020 році було визначено на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 05.05.2020 №5940, яка дорівнює 357 383 476,73 грн. (а.с.19 т.1).

В матеріалах справи міститься лист 162/115-20 від 06.05.2020 відділу у Миколаївському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області на звернення Управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради від 05.05.2020 № 458/11 щодо надання інформації або витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, що діяла у 2018-2019 роках, згідно якого ГУ Держгеокадастр повідомляє, що рішенням Миколаївської міської ради від 10.07.2019 № 52/18 визнано, що з 01.01.2020 втратили чинність рішення Миколаївської міської ради: № 3/40 від 27.01.2011, № 6/39 від 09.06.2011, пункт 1 рішення № 15/24 від 01.03.2012, та відповідно відсутні підстави надати витяги за попередні роки. Додатково повідомлено, що нормативно грошова оцінка у 2018-2019 роках земельної ділянки за кадастровим номером :07:001:0106 складала 71 945 900,86 грн., за кадастровим номером :07:001:0107 216 658 684,98 грн.

Також ГУ Держгеокадастр у Миколаївській області листом від 25.05.2021 № 10-14-0.4-3551/2-21 повідомило Миколаївську окружну прокуратуру, що нормативно грошова оцінка, яка формувалась із технічної документації, діючої до 01.01.2020, у 2018-2019 роках по ділянці з кадастровим номером :07:001:0107 склала 216 658 684,98 грн., з кадастровим номером :07:001:0106 склала 71 945 900,86 грн.

В подальшому, рішенням Миколаївської міської ради від 22.04.2021 № 4/348 «Про затвердження документації із землеустрою на земельну ділянку ТОВ «Наваль Парк» для обслуговування капітальної споруди по вул. Індустріальній, 1/6,1/1,1/1а,1/1б,1/1в у Заводському районі м. Миколаєва» вирішено:

1. Затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду загальною площею 616 322 кв. м, у тому числі: земельна ділянка № 1 (кадастровий номер :07:001:0106), загальною площею 146 433 кв. м по вул. Індустрільній, 1/6, земельна ділянка № 2 (кадастровий номер :07:001:0107) загальною площею 469 889 кв. м по вул. Індустріальній, 1/6, 1/1, 1/1а, 1/1б, 1/1в, за рахунок земель комунальної власності, з цільовим призначенням відповідно до КВЦПЗ: 1.11.02, з віднесенням її до категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості;

1.1. Припинити ВАТ «Чорноморський машинобудівний завод» право постійного користування земельною ділянкою площею 335 585 кв. м по вул. Індустріальній,1. Державний акт на право постійного користування землею від 16.12.1999 № 293 припинити;

1.2. Припинити ВАТ «Суднобудівна верф «Меридіан» право постійного користування земельною ділянкою площею 322 115 кв. м по вул. Індустріальній,1. Державний акт на право постійного користування землею від 16.12.1999 № 296 припинити.

1.3. Вилучити у ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» частину земельної ділянки площею 150 000 кв. м по вул. Індустріальній, 1 зі складу земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні згідно з державним актом на право постійного користування земельною ділянкою від 03.03.1995 № 371. ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» виготовити документацію із землеустрою на земельну ділянку, яка залишилась у його використанні;

1.4. Передати ТОВ «Наваль Парк» в оренду строком на 25 років земельну ділянку загальною площею 616 322 кв. м, у тому числі: земельна ділянка № 1 (кадастровий номер :07:001:0106) загальною площею 146 433 кв. м по вул. Індустрільній,1/6, земельна ділянка № 2 (кадастровий номер :07:001:0107) загальною площею 469 889 кв. м по вул. Індустріальній, 1/6,1/1,1/1а,1/1б,1/1 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості відповідно до висновку департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради від 29.05.2020 № 16890/12.01-47/20-2.

В свою чергу, 26.04.2021 ТОВ «Наваль Парк» листом № 65 від 26.04.2021 звернувся до Інституту держави та права ім. В. М. Корецького для надання науково-правової експертизи щодо правомірності стягнення з власника об`єкта нерухомого майна коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщено.

Відповідно до висновку науково-правової експертизи від 12.05.2021 за № 126/80-с, Миколаївська міська рада безпідставно вимагає сплати неіснуючої заборгованості за користування земельними ділянками.

В матеріалах справи міститься лист № 97 від 20.05.2021 ТОВ «Наваль Парк», адресований Управлінню земельних ресурсів Миколаївської міської ради, відповідно до якого відповідач просить надати проекти договорів оренди земельних ділянок із кадастровим номером :07:001:0106, загальною площею 146 433 кв. м. та із кадастровим номером :07:001:0107, загальною площею 469 889 кв. м.

02.06.2021 ТОВ «Наваль Парк» листом від 01.06.2021 № 76 вдруге звернулось до Миколаївської міської ради та міського голови м. Миколаєва із пропозицією укласти договір оренди та із долученням двох примірників проекту договору оренди земельних ділянок із кадастровими номерами: :07:001:0106 та :07:001:0107.

Матеріали справи свідчать, що 09.07.2021 відповідач отримав лист виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 31.05.2021 № 3672/02.02.01-22/11/14/21, яким ТОВ «Наваль Парк» повідомлено, що на виконання рішення міської ради від 22.04.2021 № 4/348 управлінням земельних ресурсів Миколаївської міської ради підготовлено договір оренди землі, який підписано з боку міської ради. Водночас, в цьому листі виконавчий комітет просить керівника ТОВ «Наваль Парк» терміново з`явитись до управління для підписання договору оренди землі з боку товариства.

Крім того, матеріали справи містять висновок експерта за результатами проведення оціночно-земельної експертизи від 30.03.2023 року № 271/02-2023, який наданий судовим експертом Українського незалежного інституту судових експертиз Коваленко Л. А.

На розгляд судового експерта були поставлені наступні питання:

«1. Яка вартість права оренди земельної ділянки (кадастровий номер :07:001:0107) за 2018 рік?

2. Яка вартість права оренди земельної ділянки (кадастровий номер :07:001:0107) за період 01.01.2019 по 29.10.2019 рік?

3. Яка вартість права оренди земельної ділянки площею 32,1161 га, яка окремо не сформована та не відокремлена від земельної ділянки площею 46,9889 га з кадастровим номером :07:001:0107), за період з 29.10.2019 по 01.10.2020.».

На питання 1 та 2 судовий експерт по суті навів такі висновки:

«Оскільки, в період 2018 - 2019 років земельна ділянка не була окремо сформована, у зв`язку з чим не можливо розрахувати її нормативно грошову оцінку за цей період, як передбачено розділом ІІ Наказу № 489, відповідно договори оренди в цей період не укладалися і орендна плата за оренду земельної ділянки не нараховувалася, тому і визначити вартість права оренди земельної ділянки за кадастровим номером :07:001:0107 у 2018-2019 роках, неможливо».

Щодо питання 3, то судовим експертом у висновках також наведено:

«згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, від 29.10.2019 за № НВ-019, державна реєстрація земельної ділянки за кадастровим номером :07:001:0107 була здійснена 29.10.2019, на ділянку площею 46,9889га.

Земельна ділянка площею 32,1161 га, яка входить до складу земельної ділянки площею 46,9889 га, є окремо не сформованою.

Оскільки, ділянка площею 32,1161 га, не є окремо сформованою, у зв`язку з чим неможливо розрахувати нормативно грошову оцінку, як передбачено розділом ІІ Наказу №489, відповідно договір оренди не може укладатися і орендна плата за оренду земельної ділянки не може нараховуватися, тому і визначити вартість права оренди земельної ділянки площею 32,1161 га, за період з 29.10.2019 по 01.01.2020, неможливо».

Наказ № 489, на який посилається судовий експерт, це наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», який на час існування між сторонами спірних правовідносин (2018-2022 роки) встановлював порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів.

З врахуванням наведеного, висновок судового експерта є належним та допустимим доказом у справі та таким, що відповідає вимогам ст. 76, 77, 79, 98 ГПК України.

Щодо розрахунку ціни позову, то суд враховує, що Миколаївським окружним адміністративним судом 06.08.2021 у справі № 400/2760/20 прийняте рішення, за яким вирішено визнати протиправним та недійсним рішення Миколаївської міської ради від 10.07.2019 52/18 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Миколаєва». Таке рішення залишене без змін відповідно до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022.

За 2020 рік саме на підставі цього рішення Миколаївської міської ради визначалась нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0107 за поданим позовом.

В основу оновленого розрахунку позивача покладений лист від 28.04.2023 Відділу №3 Управління з надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області. За цим листом Держгеокадастр також вказує про визнання судами протиправним та недійсним рішення Миколаївської міської ради від 10.07.2019р. 52/18 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Миколаєва», а тому визначає вартість 1кв.м. земельної ділянки на підставі рішення Миколаївської міської ради від 27.01.2011 року №3/40 (із змінами) станом на 01.01.2017, 01.01.2018, 01.01.2019 без зазначення 2020 року.

Суд враховує, що для земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться не рідше ніж один раз на 5 - 7 років (ч.2 ст.18 Закону України «Про оцінку земель»).

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, актуальність затвердженої нормативно грошової оцінки земель міста Миколаєва у відповідності до рішення Миколаївської міської ради від 27.01.2011 року №3/40 (із змінами) не може бути більше ніж 7 років, що спростовує належність відповідного розрахунку за 2019 рік.

Судом встановлено, що до 29.10.2019 земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0107 не існувало як об`єкту цивільних прав у розумінні ст.79-1 Земельного кодексу України.

Суд, надаючи оцінку матеріалам справи, враховує правові висновки, які наведені Верховним Судом у постанові від 14.02.2022 по справі № 646/4738/19, за якими для застосування ст.1212 ЦК України не є обов`язковим встановлення сформованості земельної ділянки як об`єкта оренди, визначення її меж, кадастрового номера, внесення інформації до Державного земельного кадастру та залежить від конкретних обставин справи.

При новому розгляді всі учасники справи (прокурор, позивач та відповідач) визнали те, що частина земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0107 до 22.04.2021 перебувала у користуванні третіх осіб (зокрема 14,8728га земельної ділянки перебували у користуванні ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод»). Матеріалами справи не підтверджено причино-наслідкового зв`язку того, що від вчинення відповідачем дій для оформлення земельної ділянки з проханням передати таку земельну ділянку в користування відповідачу, мало наслідком те, що відповідач використовував всю площу такої земельної ділянки, починаючи з 15.08.2018 по 01.10.2020.

Також, з урахуванням наведеного, вказівки Верховного Суду, що необхідно перевірити доводи відповідача про намагання прокурора здійснити подвійне нарахування плати за землю у вигляді стягнення орендної плати з ТОВ «Наваль Парк» та сплати земельного податку ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» втратили свою актуальність про новому розгляді справи, оскільки і прокурор і позивач визначили те, що користувачем такої земельної ділянки був саме ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» (підтверджується поданою прокурором та підтриманою позивачем заявою про зменшення позовних вимог).

При новому розгляді справи суд встановив, що прокурор та позивач наполягають саме на тому, що відповідач використовує лише частину земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0107 розміром 32,1161га в межах її загальної площі 46,9889га.

Згідно положень ч.5 ст.5, ч.1 ст.13 Закону України «Про оренду земель», які унормовуються з п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка.

Статтею 12 Закону України «Про оцінку земель» регламентовано, що нормативно-правові акти з проведення оцінки земель затверджуються Кабінетом Міністрів України. Для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності нормативна грошова оцінка земель проводиться обов`язково (ст.13 цього Закону); нормативно-грошова оцінка земельних ділянок у межах населених пунктів проводиться не рідше ніж на 5 - 7 років (ст. 18 Закону України «Про оцінку земель»).

Відповідно до ст.20 Закону України «Про оцінку земель» за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч.3 ст. 23 Закону України «Про оцінку земель»).

Отже, як положення Податкового кодексу України, так і законодавство про оцінку земель визнають належними доказами на обґрунтування оцінки землі довідку, витяг з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка є об`єктом плати за землю, та технічну документацію на земельну ділянку, виготовлену компетентним органом.

За правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 09.11.2021 у справі №905/1680/20, належними доказами на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути не лише витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Такими доказами можуть бути: технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлена компетентним органом для оформлення договору оренди, довідка із Державного земельного кадастру, витяг із Державного земельного кадастру, а також висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки. Зазначена правова позиція Великої Палати Верховного Суду підлягає застосуванню судами з урахуванням встановленого фактичного розміру земельної ділянки, якою користується відповідач як власник об`єктів нерухомого майна, розташованих на цій земельній ділянці.

При поданні позову прокурор та позивач за період 01.01.2020 по 01.10.2020 в базу розрахунку використали витяг Держгеокадастру із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 05.05.2020, згідно якого така оцінка становить 357 383 476,73 грн. Суд встановив, що дана оцінка не є належною, оскільки базою у її використанні слугувало рішення Миколаївської міської ради від 10.07.2019 №52/18 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Миколаєва», яке визнане протиправним та недійсним Миколаївським окружним адміністративним судом у справі №400/2760/20.

За оновленим розрахунком позивач використав інформацію згідно листа від 28.04.2023 Відділу №3 Управління з надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, за даними якого визначена база нарахування нормативної грошової оцінки на підставі рішення Миколаївської міської ради від 27.01.2011 №3/40 (із змінами від 01.03.2012 №15/24), однак суд враховує, що актуальність нормативно грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, не може бути більше ніж 7 років, що спростовує достовірність відповідного розрахунку в період з 01.01.2020 по 01.10.2020.

Згідно п.20 постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 № 1147 «Про затвердження Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок», передбачено:

«Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою, форму якої наведено в додатку 16, що подається в електронній або паперовій формі, як витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок за формою згідно з додатком 17.

Витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок оформляється і видається автоматично в електронній формі з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

У разі відсутності в Державному земельному кадастрі відомостей про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, що унеможливлює автоматичну видачу витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок із використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру, такий витяг оформляється протягом трьох робочих днів з дати надходження відповідної заяви із наявної технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок за підписом працівника відповідного територіального органу Держгеокадастру, до посадових обов`язків якого належить надання зазначених витягів.»

Суд враховує також той факт, що частина земельної ділянки площею 32,1161 га, яка входить до складу земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0107 площею 46,9889 га, є окремо не сформованою, що за твердженням судового експерта виключає можливість розрахувати нормативно грошову оцінку за період з 29.10.2019 по 01.01.2020, як це передбачено розділом ІІ наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів». Розрахунок нормативно грошової оцінки земельної ділянки за період 15.08.2018 по 29.10.2019 є неможливим у зв`язку з тим, що земельна ділянка у цей період не була сформована.

Прокурор та позивач не надали належних доказів для вірних і обґрунтованих розрахунків суми, яку мав би сплати відповідач за користування земельною ділянкою.

Судом встановлено, що відповідач є власником нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці з кадастровим номером :07:001:0107 загальною площею 469889кв.м. Водночас, матеріали справи не містять доказів того, яку саме частину цієї земельної ділянки використовував відповідач для обслуговування такого нерухомого майна.

За матеріалами справи не підтверджується те, що в період з 15.08.2018 по 01.10.2020 у позивача була реальна можливість передати земельну ділянку з кадастровим номером :07:001:0107 в оренду відповідно до Закону України «Про оренду землі», а також обґрунтованість розрахунку стягуваної суми (збереженого відповідачем за рахунок позивача майна (коштів), оскільки така земельна ділянка в період з 15.08.2018 по 29.10.2019 не була сформована з визначенням її меж та площі, а в період з 29.10.2019 по 22.04.2021 перебувала у користуванні різних осіб.

Визначаючи суть і характер правовідносин, які виникли між сторонами, суд виходить з того, що згідно чинного законодавства України, зобов`язання за підставами виникнення поділяються на договірні та позадоговірні. Позадоговірні зобов`язання можуть бути деліктними або безделіктними.

Відсутність укладеного між Миколаївською міською радою та ТОВ «Наваль Парк» договору оренди земельної ділянки площею 469 889 кв. м., розташованої за адресою: м.Миколаїв, вул. Індустріальній, 1/1, 1/1а, 1/1б, 1/1в, виключає договірні зобов`язання.

Також даному випадку відсутні деліктні зобов`язання, з огляду на матеріали справи, вступ відповідачем у володіння і користування спірною земельною ділянкою стався в результаті дій, котрі є правомірними, а саме: придбання нерухомого майна у ТОВ «Смарт-Мерітайм Груп» та прийняття в подальшому Рішення Миколаївською міською радою від 22.04.2021 №4/348, яким зокрема, було припинено право постійного користування спірною земельною ділянкою попереднім користувачам та вилучення у ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» спірної частини земельної ділянки, оскільки остання фактично знаходилась у складі земельної ділянки, яка перебувала у користуванні ВАТ «Чорноморський машинобудівний завод» та ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод».

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 Земельного кодексу України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт е частини першої статті 141 цього Кодексу).

За змістом глави 15 Земельного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.

Відповідно до статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України селищні міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

У частині 1 ст. 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди (ч.1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі»).

Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт в ч.1 ст.96 Земельного кодексу України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (ст.125 Земельного кодексу України).

Визначення земельної ділянки наведено в частині 1 ст.79 Земельного кодексу України, відповідно до якої земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

За змістом статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Суд звертає увагу на те, що застосовуючи приписи статті 79-1 Земельного кодексу України до спірних правовідносин, помилковим буде врахування лише положень щодо сформованості земельної ділянки після реєстрації її у Державному земельному кадастрі. Так, частина 1 цієї статті чітко зауважує, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. За приписами частини 9 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Тобто, під час розгляду спору про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати зазначені положення ст. 79-1 Земельного кодексу України не можуть застосовуватися окремо, тільки в частині її формування із присвоєнням кадастрового номеру, оскільки лише після державної реєстрації права власності, така земельна ділянка набуває статусу об`єкта, щодо якого можуть виникнути будь-які цивільні права.

Судом враховано, що Верховний Суд у постанові від 14.02.2022 у справі № 646/4738/19 навів правовий висновок, відповідно до якого для застосування статті 1212 ЦК України не є обов`язковим встановлення сформованості земельної ділянки як об`єкта оренди, визначення її меж, кадастрового номера, внесення інформації до Державного земельного кадастру та залежить від конкретних обставин справи.

Як вже зазначалось вище, земельна ділянка площею 46,9889 га сформована за рахунок частини землекористувань ПАТ «Чорноморський машинобудівний завод», ВАТ «Суднобудівна верф «Меридіан» та ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод»; вилучення спірної земельної ділянки із користування ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» відбулось лише 22.04.2021 на підставі рішення Миколаївської міської ради №4/348.

Суд констатує, що реальну можливість передати земельну ділянку саме в оренду для відповідача відповідно до Закону України «Про оренду землі» позивач отримав лише з моменту сформування спірної земельної ділянки та прийняття відповідного рішення Миколаївської міської ради №4/348 від 22.04.2021, за яким було припинено право користування земельною ділянкою іншими особами.

З огляду на матеріали даної справи, ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» не відчужував майно по вулиці Індустріальній, 1/1, 1/1а, 1/1б, 1/1 в, 1/6 у м. Миколаєві на користь ТОВ «Наваль Парк», а тому припинення права користування частиною земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0107 площею 14,8728 га фактично відбулось відповідно до ч.5 ст.116 та ч.12 ст.123 Земельного кодексу України, що в свою чергу унеможливлює застосування ст. 120 Земельного кодексу України та пункту е частини 1 ст. 141 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла станом на дату викупу нерухомого майна), приписами яких визначено, що припинення права користування земельною ділянкою у її попереднього користувача відбувається автоматично лише у разі відчуження майна користувача земельної ділянки, що знаходиться на цій земельній ділянці.

Обов`язок щодо нарахувань та сплати грошових зобов`язань з плати за землю у платника виникає після оформлення та реєстрації прав власності або користування земельними ділянками (п.287.1 Податкового кодексу України).

Таким чином, у період до 22.04.2021 включно фактичним землекористувачем та платником плати за землю у вигляді земельного податку щодо частини земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0107 площею 14,8728 га із загальної площі земельної ділянки, що складає 46,9889 га, був ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод».

З такими висновками погодився і прокурор згідно поданої заяви про зменшення позовних вимог, яка підтримана позивачем.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб, чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

За змістом глави 15, статей 120, 125 Земельного кодексу України та з урахуванням положень статті 1212 Цивільного кодексу України до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

З огляду на викладене, суд критично ставиться до доводів прокурора стосовно вимоги позивача щодо неодержання орендної плати за користування спірною земельною ділянкою у визначений період, оскільки відсутність реальної можливості для фактичного користування спірною земельною ділянкою з боку відповідача (зворотного матеріалами справи не доведено) унеможливлює застосування статті 1212 Цивільного кодексу України.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України у рішенні від 18.07.2006 та у справі Трофимчук проти України у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 (заява № 4909/04), відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п. 29).

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

Керуючись ст. 2, 7, 11, 13, 53, 73, 74, 76-79, 86, 91, 195, 196, 210, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 29.12.2023 року.

Суддя О. В. Ткаченко