УХВАЛА

м. Київ

07.12.2023Справа № 910/10850/22

За заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Адвокатська компанія "Закон і Довіра"
прозаміну стягувача в наказі
у справі №910/10850/22
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ"
доКиївського квартирно-експлуатаційного управління
простягнення 2778462,71 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники учасників судового процесу:

від заявника: Марченко С.О.;

від боржника: Руссов В.І.;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ": Саламаха В.Р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.01.2023 по справі №910/10850/22 позов задоволено повністю, стягнуто з Київського квартирно-експлуатаційного управління на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ" заборгованість у розмірі 2778462,71 грн основного боргу та витрати по сплаті судового збору у розмірі 41676,94 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2023 апеляційну скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління на рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2023 у справі №910/10850/22 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2023 у справі №910/10850/22 залишено без змін.

15.05.2023 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва було видано наказ.

20.10.2023 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвокатська компанія "Закон і Довіра" надійшла заява, в якій заявник просить суд:

- замінити стягувача у наказі Господарського суду міста Києва від 15.05.2023 по справі №910/10850/22 з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ" (61001, м.Харків, вул.Танкопія, 31/3, ідентифікаційний код 38157139) на Товариство з обмеженою відповідальністю "Адвокатська компанія "Закон і Довіра" (08203, Київська обл., м.Ірпінь, вул.Варшавська, 104/3, ідентифікаційний код 44324560);

- змінити розмір основного боргу у наказі Господарського суду міста Києва від 15.05.2023 по справі №910/10850/22 з 2778462,71 грн на 2773728,71 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2023 призначено розгляд зазначеної заяви на 09.11.2023.

07.11.2023 від Київського квартирно-експлуатаційного управління надійшли письмові пояснення щодо поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Адвокатська компанія "Закон і Довіра" заяви про заміну стягувача в наказі, в яких боржник проти задоволення зазначеної заяви заперечив. Зазначив, що згідно п.12.8 договору №63-2021031 про постачання електричної енергії споживачу від 28.09.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ", як постачальником, та Київським квартирно-експлуатаційним управлінням, як споживачем, жодна зі сторін не має права передавати свої права та обов`язки за цим договором іншій стороні без письмової на те згоди другої сторони. Оскільки договором встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється за згодою боржника, то така заміна без згоди боржника не відповідає умовам вказаного договору та приписам чинного законодавства. Відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні свідчить, що правочин про заміну кредитора у зобов`язанні між новим та первісним кредитором не породжує правових наслідків для боржника, оскільки не відбувається переходу до особи (нового кредитора) прав у матеріальних правовідносинах, що унеможливлює в цьому випадку здійснення процесуального правонаступництва.

У судовому засіданні 09.11.2023 оголошено перерву до 07.12.2023, про що учасників судового процесу повідомлено ухвалою суду.

У судовому засіданні 07.12.2023 представник заявника надав усні пояснення по суті поданої заяви та просив суд її задовольнити.

Представник Київського квартирно-експлуатаційного управління у судовому засіданні 07.12.2023 проти задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвокатська компанія "Закон і Довіра" заперечив.

Розглянувши у судовому засіданні 07.12.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвокатська компанія "Закон і Довіра" про заміну стягувача у наказі Господарського суду міста Києва від 15.05.2023 по справі №910/10850/22 з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Адвокатська компанія "Закон і Довіра" та зміну розміру основного боргу у наказі Господарського суду міста Києва від 15.05.2023 по справі №910/10850/22 з 2778462,71 грн на 2773728,71 грн, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з огляду на наступне.

В обґрунтування поданої до суду заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Адвокатська компанія "Закон і Довіра" зазначає, що 02.10.2023 між ним, як новим кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ", як первісним кредитором, було укладено договір №10 купівлі-продажу майнового права права вимоги, згідно умов якого предметом даного договору є майнові права права вимоги до Київського квартирно-експлуатаційного управління, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ" (п.1.1); первісний кредитор відступає належні йому майнові права, а новий кредитор повністю приймає на себе майнові права права вимоги, що належить первісному кредитору і стає кредитором за рішенням Господарського суду міста Києва від 10.01.2023 по справі №910/10850/22 та наказом Господарського суду міста Києва від 15.05.2023 по справі №910/10850/22 на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу №63-2021031 від 28.09.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ" та Київським квартирно-експлуатаційним управлінням (п.1.3); за цим договором новий кредитор повністю одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання грошових зобов`язань за основним боргом у сумі 2820139,20 грн, в т.ч. 2778462,71 грн основного боргу та 41676,49 грн на відшкодування судового збору і пред`явити їх до сплати боржнику (п.1.4); разом з підписанням цього договору первісний кредитор передає новому кредитору оригінали первинних та інших документів на підтвердження права вимоги за основним договором в сумі та розмірах, визначених у п.1.4 цього договору; факт передачі права вимоги, первинної документації та інших документів оформлюється актом прийому-передачі додаток №1, який є невід`ємним додатком до цього договору та підписується сторонами або їх уповноваженими представниками (п.2.1).

02.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Адвокатська компанія "Закон і Довіра" як новим кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ" як первісним кредитором було підписано акт прийому-передачі на виконання умов договору №10 купівлі-продажу майнового права права вимоги від 02.10.2023.

Питання процесуального правонаступництва врегульовані ч.1 ст.52 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва господарському суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Як зазначено у п.п.8.6, 8.7, 8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №34/425 (провадження №12-69гс21) - процесуальне правонаступництво, передбачене ст.52 Господарського процесуального кодексу України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Водночас відповідно до ст.52 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу. Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій.

Відповідно до ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ст.516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, з аналізу вказаних норм Цивільного кодексу України вбачається, що кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором. При цьому, якщо договором встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється за згодою боржника, то така заміна без згоди боржника не відповідає умовам вказаного договору та приписам чинного законодавства.

Як встановлено судом, згідно п.12.8 договору №63-2021031 про постачання електричної енергії споживачу від 28.09.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ", як постачальником, та Київським квартирно-експлуатаційним управлінням, як споживачем, жодна зі сторін не має права передавати свої права та обов`язки за цим договором іншій стороні без письмової на те згоди другої сторони.

Згідно частин 1, 2, 3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частин 1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Принцип змагальності сторін у господарському судочинстві не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (правова позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17).

При цьому, додані до заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Адвокатська компанія "Закон і Довіра" додатки не містять доказів попередньої письмової згоди Київського квартирно-експлуатаційного управління щодо передачі Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ" своїх прав за договором про постачання електричної енергії споживачу №63-2021031 від 28.09.2021 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвокатська компанія "Закон і Довіра", як це передбачено п.12.8 договору про постачання електричної енергії споживачу №63-2021031 від 28.09.2021.

Відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні свідчить, що правочин про заміну кредитора у зобов`язанні між новим та первісним кредитором не породжує правових наслідків для боржника, оскільки не відбувається переходу до особи (нового кредитора) прав у матеріальних правовідносинах, що унеможливлює в цьому випадку здійснення процесуального правонаступництва (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.09.2023 у справі №876/53/19).

Щодо вимог заявника про зміну розміру основного боргу у наказі Господарського суду міста Києва від 15.05.2023 по справі №910/10850/22 з 2778462,71 грн на 2773728,71 грн суд зазначає, що у разі сплати боржником присудженої до стягнення суми повністю або частково до суду необхідно звертатися із відповідною заявою в порядку ст.328 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвокатська компанія "Закон і Довіра" про заміну стягувача у наказі Господарського суду міста Києва від 15.05.2023 по справі №910/10850/22 з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Адвокатська компанія "Закон і Довіра" та зміну розміру основного боргу у наказі Господарського суду міста Києва від 15.05.2023 по справі №910/10850/22 з 2778462,71 грн на 2773728,71 грн.

Керуючись ст.ст.52, 233, 234, 334 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвокатська компанія "Закон і Довіра" про заміну стягувача у наказі Господарського суду міста Києва від 15.05.2023 по справі №910/10850/22 з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕК "ЕНОЛЛ" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Адвокатська компанія "Закон і Довіра" та зміну розміру основного боргу у наказі Господарського суду міста Києва від 15.05.2023 по справі №910/10850/22 з 2778462,71 грн на 2773728,71 грн.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 22.12.2023

Суддя Ю.М.Смирнова