ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2023м. ДніпроСправа № 904/5583/23

За позовом Державного міжрайонного підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас"

до Комунального підприємства "ТЕРНІВСЬКЕ ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО"

про стягнення боргу

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 571 026,51 грн. - основного боргу, 8 565,40 грн. - судового збору та витрати на правничу допомогу.

Господарський суд Дніпропетровської області 25.10.2023 відкрив провадження у справі №904/5583/23 та призначив її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом зобов`язано: Відповідача, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.

Про вирішення спору сторони повідомлялися належно, про повідомлення Відповідача свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №011.

Всупереч пропозицій суду, викладених в ухвалі від 25.10.2023, Відповідач відзив на позовну заву не надав, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2014 сторони уклали Договір про надання послуг водопостачання № 33 (далі Договір), за п. 1.1. якого Виробник (Позивач) зобов`язується надавати Споживачу (Відповідачеві) послугу з водопостачання питної води, на межах розподілу балансової належності мереж сторін, в обумовленому даним Договором порядку, а Споживач, в свою чергу, оплачувати надані послуги з водопостачання. Порядок та умови надання послуг з водопостачання та порядок оплати наданих послуг визначаються Договором.

Споживач, використовуючи свої мережі зобов`язується приймати питну воду в точках розподілу послуг (місце передачі послуг) встановлених у Додатку №1 до Договору, який є його невід`ємною частиною (п.2.1 Договору).

Кількість спожитої Споживачем води визначається виключно за показниками, повірених та установлених у встановленому чинним законодавством порядку, водолічильників Споживача та/або Виробника, що опломбовані сторонами. Факт опломбування лічильника підтверджується актом про опломбування водомірного вузла, в якому зазначається марка лічильника, його заводський номер, дата встановлення, дата опломбування та номер пломби. При опломбуванні засобу обліку представник Споживача має надати Виробнику оригінал довіреності, якою Споживач уповноважує представника на підписання акту опломбування водомірного вузла обліку. За відсутності такої довіреності Виробник має право відмовитись від підписання акта опломбування (п.2.3 Договору).

Розрахунок за фактично надані послугу водопостачання повинен бути здійснений Споживачем у повному розмірі до 20 числа місяця наступного за розрахунковим, на підставі: акту зняття показань приладів обліку води; розрахунку-фактури; податковій накладній (п. 3.3. Договору).

Проводячи оплату Споживач зобов`язується зазначати реквізити: "Призначення платежу" платіжного доручення так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів Виробнику, а саме: "Оплата на підставі рахунку від "___" _________ 20"___"р., №____ згідно договору від "___"________20"___"р., №___, за _______місяць 201___р." (п.3.4 Договору).

З метою контролю виконання прийнятих сторонами зобов`язань та звіту сторін не рідше одного разу в квартал проводиться звіряння за надані послуги з водопостачання, та проведену оплату. На вимогу будь-якої сторони даного Договору, протягом трьох робочих днів з дня отримання оформлюються акт звіряння за надані послуг який підписується керівниками та головними бухгалтерами сторін та завіряється печатками (п.3.5 Договору).

Відповідно до п. 4.2. Договору Споживач зобов`язаний оплачувати отриману питну воду в установлені договором строки та в повному обсязі.

За порушення грошового зобов`язання за даним Договором Споживач зобов`язується на вимогу виробника сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 3% річних від простроченої суми, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на час виникнення заборгованості (п. 5.5 Договору).

Дія даного Договору триває з 01 лютого 2014 року по 31 грудня 2014 року. Якщо за два місяць до закінчення терміну дії Договору жодна із сторін не виявила наміру розірвати його дію, внести зміни чи припинити Договір вважається пролонгованим на тих же умовах на такий же термін (п.8.2 Договору).

На виконання умов Договору, Позивач надав Відповідачеві послуги на суму 1 771 346,34 грн., що підтверджується Актом надання послуг № 824 від 24.09.2020 та Атом зняття показань приладів обліку води від 24.09.2020, підписаними сторонами без зауважень.

Позивач виставив Відповідачеві рахунок на оплату № 824 від 24.09.2020 на суму 1 771 346,34 грн.

За твердженням Позивача, Відповідач частково оплатив надані послуги, що підтверджується платіжними інструкціями № 2279 від 14.08.2023 на суму 100 000,00 грн., № 2327 від 17.08.2023 на суму 50 000,00 грн., № 2058 від 10.07.2023 на суму 500 000,00 грн., № 1879 від 23.06.2023 на суму 500 000,00 грн., № 1832 від 20.06.2023 на суму 150 000,00 грн., № 211 від 13.10.2020 на суму 24 573,64 грн., у зв`язку з чим, за останнім обліковується борг у розмірі 571 026,51 грн.

Борг у розмірі 571 026,51 грн. також підтверджується підписаним сторонами Актом звіряння взаєморозрахунків за період: вересень 2020 серпень 2023, який від Відповідача підписали директор та головний бухгалтер.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є факт надання Позивачем послуг, наявність у Відповідача боргу перед Позивачем, обґрунтованість нарахування стягуваних сум.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи і докази Позивача не заперечував і не спростував.

З матеріалів справи вбачається, що 01.02.2014 сторони уклали Договір про надання послуг водопостачання № 33, за п. 1.1. якого Виробник зобов`язується надавати Споживачу послугу з водопостачання питної води, на межах розподілу балансової належності мереж сторін, в обумовленому даним Договором порядку, а Споживач, в свою чергу, оплачувати надані послуги з водопостачання. Порядок та умови надання послуг з водопостачання та порядок оплати наданих послуг визначаються Договором.

На виконання умов Договору, Позивач надав Відповідачеві послуги на суму 1 771 346,34 грн., що підтверджується Актом надання послуг № 824 від 24.09.2020 та Атом зняття показань приладів обліку води від 24.09.2020, підписаними сторонами без зауважень.

Позивач виставив Відповідачеві рахунок на оплату № 824 від 24.09.2020 на суму 1 771 346,34 грн.

За твердженням Позивача, Відповідач частково оплатив надані послуги, у зв`язку з чим, за даними Позивача, не спростованими Відповідачем, за останнім обліковується борг у розмірі 571 026,51 грн.

Борг у розмірі 571 026,51 грн. також підтверджується підписаним сторонами Актом звіряння взаєморозрахунків за період: вересень 2020 серпень 2023, який від Відповідача підписали директор та головний бухгалтер.

З урахуванням наведених вище доказів, наданих Позивачем (Договір, Акт надання послуг, Акт зняття показань приладів обліку води, рахунок на оплату, Акт звіряння взаєморозрахунків за період: вересень 2020р. серпень 2023р.), за відсутності заперечень Відповідача, суд визнає обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи вимоги Позивача.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що до стягнення належать 571 026,51 грн. боргу за надані послуги.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у справі слід покласти на Відповідача.

Оскільки Позивач у позовній заяві повідомив про очікувані (попередні) витрати на правничу допомогу, це питання не розглядається судом.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Тернівське житлово-комунальне підприємство" (51502, Дніпропетровська обл., м. Тернівка, вул. Маяковського, 29, код 31657751) на користь Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "ДНІПРО-ЗАХІДНИЙ ДОНБАС" (52591, Дніпропетровська обл., Синельниківський район, с. Воронове, вул. Дніпровська, 28, код 03564045) 571 026,51 грн. основного боргу, 8 565,40 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Суддя С.Г. Юзіков