ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2023 р. Справа № 911/1721/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

секретар Місюк О.П.

за участю

представників: позивача - Писаренко М.О.;

відповідача - Ковальова Г.П., Голинський О.О.

розглянувши заяву Громадської організації "Садівницьке товариство "Агро" про ухвалення додаткового рішення,

подану за результатами розгляду апеляційних скарг ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Київської області від 08.09.2023 (повне рішення складене 15.09.2023)

та на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2023 (повне рішення складене 09.10.2023)

у справі №911/1721/22 (суддя - Горбасенко П.В.)

за позовом ОСОБА_1

до Громадської організації "Садівницьке товариство "Агро"

про визнання недійсними рішень.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Громадської організації "Садівницьке товариство "Агро" про:

- визнання недійсними рішень правління Громадської організації "Садівницьке товариство "Агро", затверджених протоколом від 13.06.2021;

- визнання недійсними рішень загальних зборів Громадської організації "Садівницьке товариство "Агро", проведених з 25.07.2021 по 15.08.2021;

- визнання недійсними рішень правління Громадської організації "Садівницьке товариство "Агро", затверджених протоколом від 21.08.2021.

Рішенням Господарського суду Київської області від 08.09.2023 справі №911/1721/22 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 06.10.2023 у справі №911/1721/22 стягнуто з ОСОБА_1 на користь відповідача 10050,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Київської області від 08.09.2023, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 08.09.2023 у справі №911/1721/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2023 відкрито апеляційне провадження за вказаною скаргою та призначено її до розгляду на 07.11.2023.

Не погоджуючись з додатковим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати додаткове рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10050,00 грн.

Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2023 вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №911/1721/22 за вказаною скаргою, об`єднано її в одне провадження зі скаргою на рішення та призначено до розгляду на 07.11.2023.

До суду 02.11.2023 Громадською організацією "Садівницьке товариство "Агро" подано відзиви на апеляційні скарги позивача та наведено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом справи, що складатиме 10050,00 грн. Відповідач зазначив, що докази понесення таких витрат будуть надані суду у порядку, передбаченому ч. 8 ст. 129 ГПК України.

У судовому засіданні 07.11.2023 у розгляді справи №911/1721/22 оголошено перерву до 28.11.2023.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2023 апеляційні скарги ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 08.09.2023 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2023 у справі №911/1721/22 залишено без змін.

04.12.2023 до суду у встановлений процесуальний строк представником Громадської організації "Садівницьке товариство "Агро" подано заяву про ухвалення додаткового рішення, згідно якої заявник просить стягнути з ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи у Північному апеляційному господарському суді, а саме витрати Громадської організації "Садівницьке товариство "Агро" на професійну правничу допомогу у розмірі 10050,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2023 заяву прийнято до провадження, призначено до розгляду на 19.12.2023, а також встановлено позивачу строк до 15.12.2023 включно на подання клопотання про зменшення витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

До суду 08.12.2023 представником Громадської організації "Садівницьке товариство "Агро" подано клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 вказане клопотання задоволено.

12.12.2023 представником позивача також подано клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 вказане клопотання задоволено.

До суду 15.12.2023 від представника позивача надійшли заперечення на заяву про розподіл судових витрат, у яких останній просив відмовити у задоволенні заяви.

У засідання суду 19.12.2023 з`явилися представники сторін та надали пояснення щодо заяви про ухвалення додаткового рішення.

Розглянувши заяву Громадської організації "Садівницьке товариство "Агро", заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. ч. 3 та 4 ст. 244 ГПК України).

Громадська організація "Садівницьке товариство "Агро" просить стягнути з позивача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу, понесені в апеляційному суді, у розмірі 10050,00 грн.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як було зазначено вище, у відзиві на апеляційну скаргу відповідачем наведено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які він очікував понести у зв`язку з розглядом справи, що складатиме 10050,00 грн. Відповідач зазначив, що докази на підтвердження розміру витрат будуть надані суду в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 129 ГПК України. У встановлений процесуальний строк від представника відповідача надійшла заява про ухвалення додаткової постанови.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 10050,00 грн відповідачем надано наступні докази:

- копію договору про надання правової допомоги №2629/13 від 09.01.2023, укладеного між Громадською організацією "Садівницьке товариство "Агро" та адвокатом Голинським О.О.;

- акт надання послуг з правової (правничої) допомоги №1-2629/13 від 05.04.2023 з розрахунком вартості наданих послуг;

- копію платіжної інструкції №947 від 05.04.2023 на суму 13400,00 грн;

- акт надання послуг з правової (правничої) допомоги №3-2629/13 від 28.11.2023 з розрахунком вартості наданих послуг;

- платіжну інструкцію №1016 від 28.11.2023 на суму 3350,00 грн.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Апеляційний суд вказує на те, що наданими відповідачем і переліченими вище доказами у повному обсязі підтверджується надання Громадській організації "Садівницьке товариство "Агро" адвокатом Голинським О.О. професійної правничої допомоги у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Так, відповідно до п. п. 6.2 та 6.3 договору про надання правової допомоги №2629/13 від 09.01.2023 сторони визначили порядок обчислення гонорару адвоката та встановили його у фіксованому розмірі, який визначається у розрахунку вартості послуг, наданих адвокатом, та здійснених ним фактичних витрат, необхідних для надання правової (правничої) допомоги у справі, та фіксується в актах надання послуг з правової (правничої) допомоги.

Сторони погодили вартість послуг з правової (правничої) допомоги адвоката, зокрема:

- вартість професійної правової (правничої) допомоги адвоката, пов`язаної зі справою, включаючи проведення аналізу судового рішення, прийнятого за результатами розгляду у суді першої інстанції та судової практики, підготовка апеляційної скарги та/або відзиву на апеляційну скаргу, інших процесуальних документів є фіксованою і складає 6700,00 грн, що відповідає 1 розміру мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2023. Вказана у цьому пункті вартість професійної правової (правничої) допомоги адвоката визначена за весь час ведення справи в суді апеляційної інстанції і не залежить від кількості та обсягу підготовлених документів, які можуть бути при розгляді даної справи в суді апеляційної інстанції;

- вартість професійної правової (правничої) допомоги адвоката за представництво клієнта в суді апеляційної інстанції (участь у судових засіданнях) є фіксованим і складає 3350,00 грн, що відповідає 0,5 розміру мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2023. Вказана у цьому пункті вартість професійної правової (правничої) допомоги адвоката визначена за весь час ведення справи в суді апеляційної інстанції і не залежить від кількості судових засідань, які можуть бути при розгляді даної справи в суді апеляційної інстанції.

В актах надання послуг з правової (правничої) допомоги від 05.04.2023 та 28.11.2023 зазначено, що адвокатом, зокрема, проведено аналіз судового рішення, прийнятого за результатами розгляду у суді першої інстанції та судової практики, підготовлено відзив на апеляційну скаргу (6700,00 грн), а також здійснено представництво клієнта у Північному апеляційному господарському суді шляхом участі в судових засіданнях 07.11.2023 та 28.11.2023 (3350,00 грн).

У запереченнях на заяву про розподіл судових витрат представник позивача зазначає, що витрати відповідача не є співмірними зі складністю справи та не підтверджуються належними доказами. Також, на переконання позивача, відповідачем не зазначено, у чому полягає складність справи, детальний опис кожної послуги та витрати часу.

Як було зазначено вище, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись вказаними процесуальними приписами, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

З урахуванням викладеного у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічний висновок наведений у додатковій постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №911/471/19).

Частинами 1 та 2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру або погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору і призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21).

Апеляційний суд зазначає, що умовами договору про надання правової допомоги №2629/13 від 09.01.2023 передбачено фіксований розмір гонорару адвоката.

Велика Палата Верховного Суду у згаданій постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 виклала також наступні висновки.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Пункт 1 ч. 3 цієї статті визначає верховенство права однією із основних засад (принципів) господарського судочинства.

Зміст вказаного принципу неодноразово і досить детально аналізував Конституційний Суд України. Зокрема, в абз. 2 пп. 4.1 п. 4 рішення №15-рп/2004 від 02.11.2004 судом акцентувалася увага на тому, що верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Так, ч. 3 ст. 126 ГПК України передбачає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Велика Палата Верховного Суду також зауважила, що ч. 3 ст. 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Апеляційний суд вказує на те, що відповідачем надано суду окрім актів надання послуг також і розрахунки їх вартості, в яких у достатній мірі деталізовано опис виконаних адвокатом робіт для надання можливості позивачеві викласти свої вмотивовані заперечення.

Проте, позивач у поданих запереченнях не зазначає, в чому конкретно полягає неспівмірність витрат відповідача та їх невідповідність виконаній адвокатом роботі.

Як наслідок, апеляційний суд зазначає, що належних доказів або обґрунтувань, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката у справі, представником позивача не надано, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що позивач не довів на підставі ч. 6 ст. 126 ГПК України неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката щодо складності цієї справи.

При цьому, самі лише посилання на неспівмірність витрат та незгода із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу або ж їх обсягу не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2020 у справі №910/5410/19).

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 Цивільного кодексу України, та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст. 43 Конституції України (позиція, викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 19.07.2021 у справі №910/16803/19).

З урахуванням усього вищезазначеного, оскільки заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи і наданими адвокатом послугами, заява Громадської організації "Садівницьке товариство "Агро" є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Оскільки апеляційні скарги позивача залишені судом без задоволення, а отже судове рішення ухвалене на користь відповідача, витрати Громадської організації "Садівницьке товариство "Агро" на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 10050,00 грн відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Громадської організації "Садівницьке товариство "Агро" про ухвалення додаткового рішення у справі №911/1721/22 задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Громадської організації "Садівницьке товариство "Агро" (08333, Київська обл., Бориспільський р-н, село Артемівка, ідентифікаційний код 24888585) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10050 (десять тисяч п`ятдесят),00 грн.

3. Доручити Господарському суду Київської області видати наказ.

4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складений 09.01.2024 у зв`язку з перебуванням суддів Шапрана В.В. та Андрієнка В.В. у відпустці з 25.12.2023 по 07.01.2024 включно та судді Буравльова С.І. з 25.12.2023 по 08.01.2024 включно.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов