УХВАЛА

м. Київ

06.12.2023Справа № 50/155 (910/5822/21)
За позовом Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Щолуденка,33/19, ідентифікаційний номер 41116011)

до Державного підприємства "Завод "Генератор" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 18, ідентифікаційний номер 14312453)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство Українська оборонна промисловість (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 36, ідентифікаційний номер 37854297)

про стягнення податкового боргу у розмірі 16 364 294,38 грн.

в межах справи №50/155

За заявою Відкритого акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України"

до Державного підприємства "Завод "Генератор" (ідентифікаційний номер 14312453)

про банкрутство

Судді: Мандичев Д.В. (головуючий)

Івченко А.М.

Ягічева Н.І.

секретар судового засідання Улахли О.М.

Представники сторін:

від позивача Лінцов О.О.

від відповідача не з`явився,

від третьої особи - не з`явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва в межах справи №50/155 про банкрутство Державного підприємства "Завод "Генератор" (ідентифікаційний номер 14312453) звернулось з позовом Головне управління ДПС у м. Києві про стягнення з Державного підприємства "Завод "Генератор" податкового боргу у розмірі 16 364 294,38грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 27.01.2021 Державне підприємство "Завод "Генератор" має податковий борг у розмірі 16 364 294,38 грн та складається з:

- заборгованості з орендної плати з юридичних осіб (Оболонський район) у розмірі 656 489,20грн.;

- заборгованості з земельного податку з юридичних осіб (Оболонський район) у розмірі 14 409 323,38грн.;

- заборгованості з земельного податку з юридичних осіб (Шевченківський район) у розмірі 11 192,80грн.;

- заборгованості з податку на прибуток у розмірі 192 621,00грн.;

- заборгованості з частини прибутку (доходу) господарських організацій у розмірі 1 094 668,00грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2021 прийнято позовну заяву Головного управління ДПС у м. Києві до Державного підприємства "Завод "Генератор" про стягнення податкового боргу у розмірі 16 364 294,38 грн. до розгляду в межах справи №50/155 про банкрутство Державного підприємства "Завод "Генератор" та відкрити провадження у справі. Позовну заяву вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Зупинено провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 905/2030/19 (905/1159/20).

06.04.2023 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про поновлення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.04.2023 поновлено провадження у справі №50/155 (910/5822/21). Призначено підготовче засідання на 17.05.2023.

15.05.2023 до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.05.2023 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 12.07.2023.

26.05.2023 до суду надійшов відзив Державного підприємства Завод Генератор на позовну заяву.

03.07.2023 до Господарського суду м. Києва надійшли додаткові пояснення відповідача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.07.2023 відкладено підготовче засідання у справі № 50/155 (910/5822/21) на 23.08.2023.

12.07.2023 до суду надійшло клопотання відповідача про залучення Акціонерного товариства Українська оборонна промисловість до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

15.08.2023 до Господарського суду м. Києва від Державного підприємства Завод Генератор надійшли додаткові письмові докази.

23.08.2023 до суду надійшла заява Головного управління ДПС у м. Києві про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.2023 залучено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство Українська оборонна промисловість (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 36, ідентифікаційний номер 37854297). Підготовче засідання у справі № 50/155 (910/5822/21) відкладено на 20.09.23.

15.09.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Акціонерного товариства "Українська оборонна промисловість" про заміну Державного концерну "Укроборонпром" на його правонаступники -Акціонерне товариство "Українська оборонна промисловість".

15.09.2023 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення Акціонерного товариства "Українська оборонна промисловість".

20.09.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позовні вимоги зменшено до 2 854 387,94грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 відмовлено Акціонерному товариству "Українська оборонна промисловість" у задоволенні клопотання про заміну Державного концерну "Укроборонпром" його правонаступником - Акціонерним товариством "Українська оборонна промисловість". Закрито підготовче провадження у справі № 50/155 (910/5822/21). Розгляд справи по суті призначено на 01.11.2023.

01.11.2023 до Господарського суду міста Києва надійшли додаткові докази від відповідача.

08.11.2023 до Господарського суду міста Києва надійшли клопотання позивача та відповідача про відкладення судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2023 відкладено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 06.12.2023.

10.11.2023 до Господарського суду міста Києва від Головного управління ДПС у м. Києва надійшли додаткові пояснення.

21.11.2023 до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства Українська оборонна промисловість надійшла заява про закриття провадження у справі.

06.12.2023 до Господарського суду міста Києва від Державного підприємства "Завод "Генератор" надійшла заява про закриття провадження у справі та додаткові пояснення по справі.

У судовому засіданні 06.12.2023 представник позивача проти задоволення заяви про закриття провадження у справі заперечував.

Представники відповідача та третьої особи до судового засідання не з`явилися, проте про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши подані заяви про закриття провадження у справі, суд дійшов висновку про наступне.

Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (стаття 1 ГПК України).

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У пункті 8 частини першої статті 20 ГПК України закріплена спеціальна юридична норма, відповідно до якої до справ, що належать до юрисдикції господарських судів, входять справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, зокрема, справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до ПК України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених ПК України.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону № 2343-XII.

Особливістю провадження у справі про банкрутство є те, що врегулювання правовідносин неплатоспроможності боржника вимагає поєднання в одній процедурі як цивільних, так і адміністративних правовідносин щодо його майна (майнових прав) з метою якнайповнішого задоволення в ній вимог кредиторів - приватних осіб та контролюючих органів з грошовими вимогами до боржника у черговості, визначеній КУзПБ.

За змістом частини першої статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Відповідно до частини першої статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із частиною другою статті 7 КУзПБ господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до ГПК України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи.

Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи (частина третя статті 7 КУзПБ).

Аналіз змісту наведених приписів КУзПБ у взаємозв`язку з нормами статті 20 ГПК України дозволяє дійти висновку про те, що для віднесення справи до юрисдикції господарського суду, який розглядає справу про банкрутство, майнові вимоги мають бути безпосередньо пов`язані зі здійсненням провадження в такій справі, зокрема стосуватися визнання недійсними правочинів, учинених керуючим санацією (ліквідатором), визнання права власності на майно боржника, оскарження результатів аукціону з продажу майна боржника тощо.

До критеріїв визначення, чи підлягає розгляду у межах справи про банкрутство спір, стороною в якому є боржник, відносяться також такі умови, за яких вирішення спору: стосується питання щодо формування активів боржника (майно, майнові права); впливає на суб`єктний склад сторін та учасників у справі про банкрутство, їхні права, інтереси та (або) обов`язки.

Водночас у пункті 8 частини першої статті 20 ГПК України йдеться про звернення до суду з «майновими вимогами до боржника», а у статті 7 КУзПБ - про «всі майнові спори, стороною в яких є боржник».

При цьому спеціальними нормами, що визначають юрисдикцію господарських судів, є приписи саме частини першої статті 20 ГПК України, пунктом 8 якої прямо передбачено, що не відносяться до юрисдикції господарських судів спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до ПК України, а також спори про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених ПК України.

Ураховуючи сутність і правову природу спірних правовідносин, приписи процесуального закону мають превалюючу дію при розв`язанні колізій щодо обрання належної судової юрисдикції.

Із наведених вище мотивів Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.04.2023 у справі № 320/12137/20 відступила від висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 21.09.2021 у справі № 905/2030/19, в якій був сформований правовий висновок про те, що з огляду на обставини здійснення щодо позивача - платника податків провадження у справі про банкрутство підвідомчість спору, який виник після 21 жовтня 2019 року, слід визначати із застосуванням норм статті 7 КУзПБ як закону, що прийнятий пізніше, та якими розгляд такого спору віднесено до юрисдикції господарського суду, який здійснює провадження у справі про банкрутство.

Так, відступаючи від викладених у постанові від 21.09.2021 у справі № 905/2030/19 висновків Великої Палати Верховного Суду, остання у постанові від 13.04.2023 у справі № 320/12137/20 наголосила, що правила визначення юрисдикції визначає насамперед процесуальний кодекс (ГПК України, КАС України), а не кодекс з консолідованими нормами матеріального права, яким є КУзПБ.

Наведена правова позиція також підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 01.11.2023 у справі № 908/129/22 (908/1333/22).

Як слідує зі змісту пред`явлених позовних вимог, спір у справі виник щодо стягнення з боржника податковим органом податкового боргу, що утворився зі сплати земельного податку з юридичних осіб та орендної плати з юридичних осіб, тобто характер спору напряму не пов`язаний зі справою про банкрутство.

Фактично спірні правовідносини у справі, що розглядається, виникли у межах публічно-правового спору, у зв`язку з чим підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

ЄСПЛ у рішенні від 12 липня 2001 року у справі «Феррадзіні проти Італії» (Ferrazzini v. Italy), заява № 44759/98, указав, що податкові питання і досі становлять частину основного пакета прерогатив державних органів. При цьому відносини між платником податків та податковим органом і далі мають переважно публічний характер. Суд вважає, що податкові спори виходять за межі сфери цивільних прав та обов`язків, незважаючи на матеріальні наслідки, які вони обов`язково створюють для платника податків (пункт 29).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

На виконання вимог статті 231 ГПК України суд роз`яснює, що спір у даній справі підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, у зв`язку з чим позивач має право звернутися із відповідним позовом до адміністративного суду.

Згідно з частиною 4 статті 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Проте, наразі відповідне клопотання позивачем не заявлялося, у зв`язку з чим суд не здійснює вирішення питання про повернення судового збору.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 231, 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі за позовом Головного управління ДПС у м. Києві до Державного підприємства «Завод «Генератор», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство Українська оборонна промисловість про стягнення податкового боргу у розмірі у 2 854 387,94 грн.

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено 22.12.2023

Головуючий суддя Мандичев Д.В.

Суддя Івченко А.М.

Суддя Ягічева Н.І.