номер провадження справи 22/182/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023 Справа № 908/2733/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В.,

При секретарі судового засідання Шолоховій С.В.

За участю представників учасників справи:

від позивача Соловйова М.О., витяг з наказу № 4722-к від 20.12.2022

від відповідача-1 Шостак А.П., довіреність № 09/10-2023/1 від 09.10.2023

від відповідача-2 не з`явився

від третьої особи не з`явився

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/2733/23

за позовом: Міністерства юстиції України (вул. Архітектора Городецького, буд. 13, м. Київ, 01001)

до відповідача-1: Обласного благодійного фонду Парсек (вул. Космічна, буд. 93, кв. 42, м. Запоріжжя, 69050)

до відповідача-2: Запорізької обласної організації Комуністичної партії України (вул. Космічна, буд. 93, кв. 42, м. Запоріжжя, 69050)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача-2: Комуністична партія України (вул. Борисоглібська, буд. 7, м. Київ, 04070)

про визнання договору недійсним, скасування державної реєстрації прав

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заяви позивача

29.08.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява (вих. № б/н від 24.08.2023) Міністерства юстиції України про вжиття заходів забезпечення позову до подання позову, в якій заявник просив вжити заходи забезпечення позову шляхом:

1. Накладення арешту на нерухоме майно - 1/48 частини нежитлового приміщення Будинку побуту, загальною площею 2391,6 кв.м, що знаходиться за адресою: Запорізька обл., Куйбишевський р. (Більмацький р-н), смт. Куйбишеве (селище міського типу Кам`янка; селище міського типу Більмак), вулиця Леніна (вулиця Центральна), будинок 25а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 27.

2. Заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування/припинення реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам та інше) щодо об`єкта нерухомого майна - 1/48 частини нежитлового приміщення Будинку побуту, загальною площею 2391,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька обл., Куйбишевський р. (Більмацький р-н), смт. Куйбишеве (селище міського типу Кам`янка; селище міського типу Більмак), вулиця Леніна (вулиця Центральна), будинок 25а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 27.

12.09.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № б/н від 05.09.2023) (згідно поштового конверту, позовна заява відправлена засобами поштового зв`язку 06.09.2023) Міністерства юстиції України до відповідача-1: Обласного благодійного фонду Парсек, відповідача-2: Запорізької обласної організації Комуністичної партії України, згідно якої просив:

1. Визнати недійсним договір дарування 1/48 частини нежитлового приміщення Будинку побуту, загальною площею 2391,6 кв.м, що знаходиться за адресою: Запорізька обл., Куйбишевський р. (Більмацький р-н), смт. Куйбишеве (селище міського типу Кам`янка; селище міського типу Більмак), вулиця Леніна (вулиця Центральна), будинок 25а, укладений 14.07.2014 між Запорізькою обласною організацією Комуністичної партії України та Обласним благодійним фондом ПАРСЕК, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кияницею Н.В. та зареєстрований за № 1911.

2. Скасувати державну реєстрацію прав Обласного благодійного фонду ПАРСЕК нерухомого майна, 1/48 частину нежитлового приміщення Будинку побуту, розташованого за адресою: Запорізька обл., Куйбишевський р. (Більмацький р-н), смт. Куйбишеве (селище міського типу Кам`янка; селище міського типу Більмак), вулиця Леніна (вулиця Центральна), будинок 25а, загальною площею 2391,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 27.

Позов мотивовано таким. У 2014 році Міністерство юстиції України звернулося до суду з позовом про заборону діяльності Комуністичної партії України. Справа розглядалася судом понад 8 років та рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі № 826/9751/14, яке набрало законної сили 27.07.2022, позов Міністерства юстиції України задоволено. Заборонено діяльність Комуністичної партії України. Передано майно, кошти та інші активи партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави. У ході виконання Мін`юстом судового рішення в частині передачі майна у власність держави встановлено, що після подання позовної заяви Мін`юсту, Запорізькою обласною організацією Комуністичної партії України відчужене належне їй майно на користь Обласного благодійного фонду Парсек на підставі договору дарування, який є фіктивним, а тому підлягає визнанню недійсним у судовому порядку. Вважає, що спірне майно має бути повернено у власність Обласної організації і в подальшому передане державі. Відповідно до абзацу першого пункту 2 Порядку переходу у власність держави майна, коштів та інших активів забороненої судом політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.2022 № 896, після набрання законної сили рішенням суду про заборону політичної партії, у резолютивній частині якого зазначено про передачу майна політичної партії у власність держави, Міністерство юстиції України вживає заходів до розшуку майна політичної партії, зокрема за відомостями єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України. Абзацом першим пункту 3 Порядку передбачено, що за результатом заходів із розшуку майна політичної партії Міністерство юстиції України складає та затверджує перелік майна політичної партії, переданого у власність держави. З метою повного та об`єктивного виконання рішення у справі № 826/9751/14, Міністерством юстиції було вжито заходів щодо моніторингу відповідних відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за результатами якого було встановлено, що у період з 11.07.2014 (дата ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва про відкриття провадження у справі № 826/9751/14) по 29.06.2022 (дата ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду з питань забезпечення позову у справі № 826/9751/14), стосовно об`єктів нерухомого майна та земельних ділянок, які належали Комуністичній партії України та її структурним утворенням на праві власності, було вчинено ряд договорів дарування об`єктів нерухомого майна. Так, зокрема, Обласною організацією відчужено у липні-вересні 2014 щонайменше 6 об`єктів нерухомого майна, зокрема, 1/48 частину нежитлового приміщення Будинку побуту, загальною площею 2391,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька обл., Куйбишевський р. (Більмацький р-н), смт. Куйбишеве (селище міського типу Кам`янка; селище міського типу Більмак), вулиця Леніна (вулиця Центральна), будинок 25а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 27 (далі - спірне майно), на підставі договору дарування від 14.07.2014 № 1911, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кияницею Н.В. Набувачем спірного майна став Обласний благодійний фонд ПАРСЕК, засновником та керівником якого є Бабурін Олексій Васильович. Разом з цим, ОСОБА_1 був обраний членом керівних органів Комуністичної партії України на підставі протоколу з`їзду Комуністичної партії України від 19.06.1993. Крім того, наявні відомості про включення його до складу керівних органів КПУ (Президії КПУ) на XXXIX з`їзді КПУ та Першому організаційному Пленумі ЦК КПУ від 26.06.2005. У подальшому він також обирався членом керівних органів Комуністичної партії України на підставі постанови 42 з`їзду Комуністичної партії України від 22.06.2008 та постанови 44 з`їзду Комуністичної партії України від 19.06.2011. Таким чином, спірне майно безоплатно передано до організації, керівником якої є один із лідерів Комуністичної партії України. Отже, є підстави вважати, що у даному випадку сторони договору знали заздалегідь, що такий договір не буде виконаний, що він має інші цілі, ніж ним передбачені, а відтак між відповідачами умисно укладено фіктивний правочин. Наведене свідчить, що укладення спірного договору спрямовано не на реальне настання наслідків договору дарування, а має на меті уникнення передачі майна у державну власність.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Позиція (аргументи) відповідача-1. Заяви відповідача-1

Відповідач-1 відзив на позов у встановлений судом строк (до 11.10.2023 включно) не подав.

14.11.2023 через систему Електронний суд від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, який не був прийнятий судом до розгляду з підстав, що викладені нижче.

Представниця відповідача-1 у судовому засіданні з розгляду справи по суті проти позову заперечувала. Зокрема зазначила, що рішення адміністративного суду про заборону Комуністичної партії України набрало законної сили 27.07.2022, а спірний договір був вчинений 14.07.2014. Нерухомість за договором перейшла у власність Обласного благодійного фонду ПАРСЕК, який не має жодного відношення до Комуністичної партії України чи Запорізької обласної організації Комуністичної партії України, та є окремою юридичною особою. Діяльність благодійного фонду ніяким чином не пов`язана з діяльністю Комуністичної партії України. Договір не може бути фіктивним, оскільки майно було фактично передано відповідачу-1 та використовується ним. При укладенні договору не було порушено ніяких процедур. Позивачем не доведено, що сторони мали на меті укласти фіктивний договір. Вважає, що позов подано з метою політичного переслідування. Політичні погляди не є перешкодою бути власником майна. ОСОБА_1 з 2014 року не є членом Комуністичної партії України, на сьогоднішній день є засновником ОБФ ПАРСЕК. У задоволенні позову просила відмовити в повному обсязі.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

3. Позиція (аргументи) відповідача-2. Заяви відповідача-2

Відповідач-2 відзив на позов у встановлений судом строк (до 11.10.2023 включно) не подав.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

4. Пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-2, щодо позову або відзиву

Третя особа будь-яких пояснень по суті спору у встановлений судом строк не подала.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

5. Процесуальні питання, вирішені судом

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2023 здійснено автоматизований розподіл заяви про забезпечення позову між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2733/23 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 31.08.2023 суддею Ярешко О.В. задоволено заяву (вих. № б/н від 24.08.2023) Міністерства юстиції України про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви. З метою забезпечення позову, до набрання рішенням у справі № 908/2733/23 законної сили, накладено арешт на нерухоме майно - 1/48 частини нежитлового приміщення Будинку побуту, загальною площею 2391,6 кв.м, що знаходиться за адресою: Запорізька обл., Куйбишевський р. (Більмацький р-н), смт. Куйбишеве (селище міського типу Кам`янка; селище міського типу Більмак), вулиця Леніна (вулиця Центральна), будинок 25а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 27. З метою забезпечення позову, до набрання рішенням у справі № 908/2733/23 законної сили, заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування/припинення реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам та інше) щодо об`єкта нерухомого майна - 1/48 частини нежитлового приміщення Будинку побуту, загальною площею 2391,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька обл., Куйбишевський р. (Більмацький р-н), смт. Куйбишеве (селище міського типу Кам`янка; селище міського типу Більмак), вулиця Леніна (вулиця Центральна), будинок 25а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 27.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.09.2023, судову справу № 908/2699/23 визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 19.09.2023 суддею Ярешко О.В. прийнято позовну заяву Міністерства юстиції України до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2733/23 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.10.2023. На підставі ст. 50 ГПК України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-2: Комуністичну партію України.

Копія вказаної ухвали отримана представниками відповідача-1 та відповідача-2 26.09.2023, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Ухвала суду, що надсилалася на адресу місцезнаходження третьої особи, повернута до суду з відміткою на довідці АТ «Укрпошта»: адресат відсутній.

Ухвалою суду від 10.10.2023 витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кияниці Н.В. належним чином засвідчену копію договору дарування нерухомого майна від 14.07.2014, укладеного між Запорізькою обласною організацією Комуністичної партії України та Обласним благодійним фондом ПАРСЕК, що посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кияницею Надією Володимирівною та зареєстрований за № 1911.

19.10.2023 на поштову адресу суду надійшло повідомлення (вих. № 498/01-16 від 17.10.2023) приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кияниці Надії Володимирівни з доданою до нього належним чином завіреною копією договору дарування нерухомого майна від 14.07.2014, що зареєстрований за № 1911.

Ухвалою суду від 19.10.2023, у зв`язку з неявкою представників відповідачів та третьої особи, підготовче засідання відкладено на 16.11.2023.

14.11.2023 через систему Електронний суд від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 16.11.2023 відзив відповідача-1 до розгляду не прийнятий з таких підстав. Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 19.09.2023 отримана представником відповідача-1 - 26.09.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Таким чином, останнім днем строку для подання відзиву було 11.10.2023. Представником Обласного благодійного фонду Парсек відзив на позовну заяву сформовано в системі «Електронний суд» 14.11.2023, тобто зі значним пропуском строку на його подання. З клопотанням про продовження стоку для надання відзиву (з документальним обґрунтуванням поважності причин пропуску процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву або неможливості вчасного подання) відповідач-1 до суду не звертався.

Ухвалою суду від 16.11.2023 закрито підготовче провадження в справі, справа призначена до судового розгляду по суті на 14.12.2023.

У судове засідання 14.12.2023 з`явилися представники позивача та відповідача-1. Представники відповідача-2 та третьої особи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Представниця відповідача-1 у судовому засіданні підтримала заяву, що надійшла до суду через систему «Електронний суд» 14.12.2023. Просила повторно розглянути заяву про поновлення строку від 14.11.2023 та поновити Обласному благодійному фонду «Парсек» строк для подання відзиву по справі № 908/2733/23. У заяві зазначено, що 14.11.2023 о 12:55 через систему «Електронний суд» представницею була відправлена заява про поновлення пропущених строків. Водночас, у заяві була допущена описка, та при реєстрації заяви канцелярією суду це не було взято до уваги, а саме невірно зазначений номер справи на початку заяви. Проте, далі по тексту та у резолютивній частині заяви номер справи був зазначений вірно. Більш того, всі ці документи були відправлені через систему «Електронний суд», що свідчить про те, що реєстрація представниці відповідача була здійснена у встановлений спосіб. Водночас, до цього часу в порушення вимог ГПК, представника відповідача не приєднано до матеріалів справи і жодних повісток у електронному кабінеті вона, як представниця, не отримувала. Таким чином, представницею відповідача було подане клопотання про продовження строку для надання відзиву, проте це не було враховано в ухвалі Господарського суду Запорізької області від 16.11.2023.

У заяві зазначено, що вона подана в порядку ст. 207 ГПК України.

Згідно ч. 2 ст. 119 ГПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

До закінчення встановленого судом строку для подання відзиву, тобто до 11.10.2023 включно, від відповідача-1 до суду не надходило клопотання про продовження строку для подання відзиву. Відзив від відповідача-1 надійшов до суду лише 14.11.2023 та не був прийнятий судом до розгляду, оскільки поданий із пропущенням встановленого судом строку для його подання. Клопотання про продовження цього строку у відзиві викладено не було та в якості окремого документу до суду не надходило.

Будь-яких доказів щодо того, що відповідач-1 надавав таке клопотання суду 14.11.2023 шляхом формування його в системі «Електронний суд», як зазначив у заяві, суду не надано. Крім того, представницею зазначено, що нею було помилково зазначено інший номер справи при поданні такого клопотання.

Щодо неприєднання представниці відповідача-1 до справи, суд зауважує, що відповідного клопотання представником суду надано не було. Крім того, відзив, що надійшов до суду через систему «Електронний суд» 14.11.2023, не був прийнятий судом до розгляду. Представниця відповідача-2 у судове засідання вперше з`явилася лише 14.12.2023 та була залучена судом до участі в справі.

Згідно ст. 207 ГПК України, головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Оскільки представницею відповідача-1 не заявлено поважності причин пропуску для подання клопотання щодо продовження строку, відзив не був прийнятий судом до розгляду, суд залишає без розгляду заяву від 14.12.2023 про поновлення Обласному благодійному фонду «Парсек» строку для подання відзиву.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд визнав можливим розглянути дану справу в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України за наявними матеріалами справи, за відсутності представників відповідача-2 та третьої особи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судових засідань.

У судовому засіданні 14.12.2023 справу розглянуто по суті, підписано та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

6. Обставини справи, встановлені судом, та докази що їх підтверджують

У 2014 році Міністерство юстиції України звернулось до адміністративного суду з позовом про заборону діяльності Комуністичної партії України.

08.07.2014 на сайті Міністерства юстиції України була розміщена інформація щодо подання Мін`юстом позову про заборону діяльності Комуністичної партії України.

11.07.2014 Окружним адміністративним судом м. Києва відкрито провадження у справі № 826/9751/14 за позовом Міністерства юстиції України та Державної реєстраційної служби України до Комуністичної партії України про заборону діяльності політичної партії.

Рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі № 826/9751/14, яке набрало законної сили, задоволено адміністративний позов Міністерства юстиції України та Державної реєстраційної служби України до Комуністичної партії України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служби безпеки України, Всеукраїнського об`єднання «Свобода», Радикальної партії Олега Ляшка, Громадської організації «Воля-Громада-Козацтво», Української республіканської партії, Борківського В.В., за участю Офісу Генерального прокурора. Заборонено діяльність Комуністичної партії України; передано майно, кошти та інші активи Комуністичної партії України, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави.

Згідно з пунктом 2 Порядку переходу у власність держави майна, коштів та інших активів забороненої судом політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.2022 № 896, після набрання законної сили рішенням суду про заборону політичної партії, у резолютивній частині якого зазначено про передачу майна політичної партії у власність держави, Мін`юст вживає заходів до розшуку майна політичної партії, зокрема за відомостями єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Мін`юст.

Згідно пункту 3 даного Порядку, за результатами заходів із розшуку майна політичної партії Мін`юст складає та затверджує перелік майна політичної партії, переданого у власність держави.

Міністерством юстиції України було видано наказ від 07.11.2022 № 4964/5 «Про затвердження Переліку майна, коштів та інших активів забороненої судом Комуністичної партії України (ідентифікаційний код 00049147), її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень, що передається у власність держави.

Як зазначив позивач, у ході виконання Мін`юстом судового рішення в частині передачі майна, коштів та інших активів Комуністичної партії України, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави, було встановлено, що після подання позовної заяви Мін`юсту Запорізька обласна організація Комуністичної партії України відчужила належне їй майно на користь Обласного благодійного фонду Парсек на підставі договору дарування, який, на думку Міністерства юстиції України, є фіктивним.

Міністерство юстиції України вказало, що опрацюванням відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що після відкриття 11.07.2014 судом провадження в адміністративній справі про заборону Комуністичної партії України, Запорізькою обласною організацією Комуністичної партії України відчужено в липні-серпні 2014 щонайменше 6 об`єктів нерухомого майна, зокрема, 1/48 частини нежитлового приміщення Будинку побуту, загальною площею 2391,6 кв.м, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Куйбишевський район (Більмацький район), смт. Куйбишеве (селище міського типу Кам`янка; селище міського типу Більмак), вулиця Леніна (вулиця Центральна), будинок 25а (далі - спірне майно), на підставі договору дарування від 14.07.2014, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кияницею Н.В., за реєстровим № 1911 (далі - спірний договір).

З матеріалів справи слідує, що 14.07.2014 між Запорізькою обласною організацією Комуністичної партії України (дарувальник, відповідач-2), в особі Першого секретаря Запорізького обласного комітету Комуністичної партії України Бабуріна О.В., та Обласним благодійним фонду Парсек (обдаровуваний, відповідач-1), в особі Виконавчого директора Фонду Мільченко Г.О., укладено договір дарування, за умовами якого (пункт 1.1) Запорізька обласна організація Комуністичної партії України безоплатно передає майно у власність Обласного благодійного фонду Парсек, а останній приймає майно за цим договором, а саме: 1/48 частини нежилого приміщення, будинку побуту, розташованого за адресою: Запорізька область, Куйбишевський район, смт. Куйбишеве, вулиця Леніна, будинок 25а. У власність обдаровуваного переходить: 1/48 частина літ. А - нежилого приміщення, що складається з кабінету № 26 пл. 32,4 кв.м, кабінету № 28 пл. 12,6 кв.м, частини коридору № 27 пл. 2,5 кв.м, частини коридору № 24 пл. 2,0 кв.м.

Договір 14.07.2014 посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кияницею Н.В., за реєстровим № 1911.

Згідно з інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (інформаційна довідка № 342919365 від 15.08.2023), набувачем спірного майна став Обласний благодійний фонд Парсек, засновником та керівником якого є Бабурін Олексій Васильович. Бабурін О.В. - член Комуністичної партії України (обраний до складу Центрального Комітету Комуністичної партії України від Запорізької обласної партійної організації на момент укладення спірного договору дарування).

Зазначене підтверджується тим, що він був обраний членом керівних органів Комуністичної партії України на підставі постанови 42 з`їзду Комуністичної партії України від 22.06.2008 та постанови 44 з`їзду Комуністичної партії України від 19.06.2011.

7. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення

Відповідно ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 2, 4 статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Цивільний кодекс України (ст. 204) установлює презумпцію правомірності правочину, а саме - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до положень статті 16 ЦК України, визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 ЦК України.

За частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише "про людське око", знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином.

Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків, які встановлені законом для цього виду правочину (висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 910/7547/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 910/16579/20 викладено правовий висновок: порушення загальних засад цивільного законодавства (засад справедливості, добросовісності та розумності), визначених імперативно пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України, які мають наслідком вихід учасниками правочину за межі здійснення цивільних прав, наданих договором чи актами цивільного законодавства, з наміром завдати шкоди іншій особі (частина третя статті 13 ЦК України) може бути самостійною підставою недійсності правочину.

Обов`язок діяти добросовісно поширюється на усі сторони дійсного правочину та особу, яка прийняла виконання (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц).

Фраудаторні правочини у цивілістичній доктрині - це правочини, які вчиняються сторонами з порушенням принципів доброчесності та з метою приховування боржником своїх активів від звернення на них стягнення окремими кредиторами за зобов`язаннями боржника, завдаючи тим самим шкоди цьому кредитору.

У Цивільному Кодексі України немає окремого визначення фраудаторних правочинів, їх ідентифікація досягається через застосування принципів (загальних засад) цивільного законодавства та меж здійснення цивільних прав. Спільною ознакою таких правочинів є вчинення сторонами дій з виведення майна боржника на третіх осіб з метою унеможливлення виконання боржником своїх зобов`язань перед кредиторами та з порушенням принципу добросовісності поведінки сторони у цивільних правовідносинах.

Добросовісність є однією з основоположних засад цивільного законодавства та імперативним принципом щодо дій усіх учасників цивільних правовідносин (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Добросовісність - це відповідність дій учасників цивільних правовідносин певному стандарту поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю, повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто, цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, що відповідатиме зазначеним критеріям та уявленням про честь і совість.

Частиною третьою статті 13 ЦК України визначено, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Формулювання зловживання правом необхідно розуміти як суперечність, оскільки, якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права. Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права.

Зловживання правом і використання приватноправового інструментарію всупереч його призначенню проявляється у тому, що: 1) особа (особи) «використовувала/використовували право на зло»; 2) наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки є певним станом, у який потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які «потерпають» від зловживання нею правом, або не перебувають); 3) враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а й про обсяг прав інших учасників цих правовідносин і порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах, або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин) (постанова Верховного Суду від 11.11.2021 у справі № 910/8482/18 (910/4866/21).

У Рішенні від 28 квітня 2021 року№ 2-р(II)/2021 у справі за конституційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерного комерційного банку «Індустріалбанк» щодо відповідності Конституції України (конституційності) частини третьої статті 13, частини третьої статті 16 ЦК України Конституційний Суд України визнав, що зазначені положення ЦК України є конституційними та такими, що не суперечать частині другій статті 58 Конституції України. Оцінюючи домірність припису частини третьої статті 13 ЦК України, Конституційний Суд України констатував, що заборону недопущення дій, що їх може вчинити учасник цивільних відносин з наміром завдати шкоди іншій особі, сформульовано в ньому на розвиток припису частини першої статті 68 Основного Закону України, згідно з яким кожен зобов`язаний не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Водночас словосполучення «а також зловживання правом в інших формах», що також міститься у частині третій статті 13 цього Кодексу, на думку Конституційного Суду України, за своєю суттю є засобом узагальненого позначення одразу кількох явищ з метою уникнення потреби наведення їх повного або виключного переліку. Здійснюючи право власності, у тому числі шляхом укладення договору або вчинення іншого правочину, особа має враховувати, що реалізація свободи договору як однієї із засад цивільного законодавства, перебуває у посутньому взаємозв`язку з установленими ЦК України та іншими законами межами здійснення цивільних прав, у тому числі права власності. Установлення ЦК України або іншим законом меж здійснення права власності та реалізації свободи договору не суперечить вимогам Конституції України, за винятком ситуацій, коли для встановлення таких меж немає правомірної (легітимної) мети або коли використано юридичні засоби, що не є домірними. У зв`язку з тим, що частина третя статті 13 та частина третя статті 16 ЦК України мають на меті стимулювати учасників цивільних відносин до добросовісного та розумного здійснення своїх цивільних прав, Конституційний Суд України дійшов висновку, що ця мета є правомірною (легітимною) (абзаци другий, третій пункту 5.3, пункт 5.4 та абзац другий пункту 8.2 мотивувальної частини цього Рішення).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.09.2022 у справі № 910/16579/20 наголошує на тому, що правочини, які вчиняються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути неправомірною та недобросовісною. Отже, правочин не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення. Відтак, правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними і зводяться до зловживання правом.

Використання особою належного їй суб`єктивного права не для задоволення легітимних інтересів, а з метою заподіяння шкоди іншим учасникам цивільних правовідносин, задля приховування дійсного наміру сторін при вчиненні правочину, є очевидним використанням приватноправового інструментарію всупереч його призначенню та за своєю суттю є «вживанням права на зло». За таких умов недійсність договору як приватноправова категорія є інструментом, який покликаний не допускати, або припиняти порушення цивільних прав та інтересів, або ж їх відновлювати.

Метою доброчесного боржника повинне бути добросовісне виконання всіх своїх зобов`язань, а в разі неможливості такого виконання - надання своєчасного та справедливого задоволення (сатисфакції) прав і правомірних інтересів кредитора.

Договір, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторний договір), може бути як оплатним, так і безоплатним. Він може бути як одностороннім, так і багатостороннім за складом учасників, які об`єднуються спільною метою щодо вчинення юридично значимих дій.

Формулювання критеріїв фраудаторності правочину залежить від того, який правочин на шкоду кредитору використовує боржник для уникнення задоволення їх вимог. Зокрема, але не виключно, такими критеріями можуть бути: момент укладення договору; контрагент (контрагенти), з яким (якими) боржник учиняє оспорюваний договір; ціна договору (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни договору контрагентом боржника (подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 02.06.2021 у справі № 904/7905/16, від 24.11.2021 у справі № 905/2030/19(905/2445/19).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) зроблено висновок, що "позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якого може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, доступ до якого є відкритим, 11.07.2014 Окружним адміністративним судом м. Києва відкрито провадження у справі № 826/9751/14 за позовом Міністерства юстиції України до Комуністичної партії України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служби безпеки України, Всеукраїнського об`єднання «Свобода», Радикальної партії Олега Ляшка, Громадської організації «Воля-Громада-Козацтво», Української республіканської партії, ОСОБА_2 , за участю Офісу Генерального прокурора, про заборону діяльності політичної партії.

Частиною другою ст. 21 Закону України «Про політичні партії в Україні» (у редакції, яка діяла на момент відкриття провадження у справі № 826/9751/14) було встановлено, що заборона діяльності політичної партії тягне за собою припинення діяльності політичної партії, розпуск керівних органів, обласних, міських, районних організацій політичних партій, її первинних осередків та інших структурних утворень, передбачених статутом партії, припинення членства в політичній партії.

Частинами 3, 4 ст. 105 ЦК України (у редакції, яка діяла на момент відкриття провадження у справі № 826/9751/14) визначено, що суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Суд приходить до висновку, що з моменту звернення Мін`юстом до суду з адміністративним позовом про заборону діяльності Комуністичної партії України останній та Запорізькій обласній організації Комуністичної партії України було достеменно відомо, що в разі ухвалення рішення про заборону діяльності партії, відбудеться припинення її діяльності, розпуск керівних органів та її обласних організацій (відповідача-2), відповідно, керівні органи будуть позбавлені можливості вільно розпоряджатися своїм майном.

Судом враховується, що розгляд справи № 826/9751/14 тривав з 2014 року.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони політичних партій" від 03.05.2022, який набрав чинності 18.05.2022, внесено зміни до Закону України "Про політичні партії в Україні".

Статтю 21 Закону доповнено частиною четвертою, згідно з якою, у разі заборони судом політичної партії майно, кошти та інші активи політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень переходять у власність держави, про що зазначається у рішенні суду. Перехід такого майна, коштів та інших активів у власність держави забезпечує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, наслідком прийняття судового рішення від 05.07.2022 у справі № 826/9751/14 про заборону діяльності Комуністичної партії України є позбавлення названої партії права власності на майно.

Згідно чинного законодавства України, перехід належного партії та її структурним утворенням майна, коштів та інших активів у власність держави забезпечує Мін`юст, який виступає кредитором у спірних правовідносинах.

Судом встановлено, що укладання спірного договору дарування від 14.07.2014 між Запорізькою обласною організацією Комуністичної партії України та Обласним благодійним фондом Парсек відбулося після відкриття 11.07.2014 провадження у справі № 826/9751/14.

Судом проведено моніторинг Єдиного державного реєстру судових рішень та встановлено, що Запорізькою обласною організацією Комуністичної партії України 14.07.2014, 30.07.2014, 12.08.2014, 01.09.2014 укладено договори дарування нерухомого майна (6 об`єктів), що розташоване в Запорізькій області, на користь Обласного благодійного фонду Парсек. Господарським судом Запорізької області на даний час відкрито провадження в справах за позовами Міністерства юстиції України про визнання цих договорів недійсними.

При цьому, керівником Запорізької обласної організації Комуністичної партії України, а також одним із засновників та керівником Обласного благодійного фонду Парсек, членом керівних органів Комуністичної партії України на момент укладення спірного договору був ОСОБА_1 .

Вказане свідчить про пов`язаність осіб правочину та спільну реалізацію ними волевиявлення на свідоме зловживання правом на шкоду іншій особі, оскільки сторони спірного договору, діючи недобросовісно та зловживаючи правами на шкоду державі та Міністерству юстиції України, як кредитору, мали спільний умисел на укладання спірного договору дарування виключно з метою наслідків заборони політичної партії, а саме: уникнення позбавлення свого права на майно в зв`язку з забороною партії та передачі його в послідуючому у власність інших осіб, на даний час - у державну власність.

Представник відповідача-1 заявив, що ОСОБА_1 з 2014 року перестав бути членом Комуністичної партії України. Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження даної обставини суду не надано.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Бабурін О.В. продовжує бути керівником Запорізької обласної організації Комуністичної партії України станом на час розгляду цього спору.

Оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням суд приходить до висновку, що Запорізькою обласною організацією Комуністичної партії України та Обласним благодійним фондом Парсек здійснено зловживання правом щодо відчуження та набуття права власності на спірне майно; дії вказаних осіб визнаються судом недобросовісними, оскільки відчужуючи майно відповідач-2 намагався уникнути виконання в подальшому судового рішення та відповідно, наслідків заборони політичної партії.

Суд наголошує, що цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення виконання судового рішення, що набрало законної сили.

Враховуючи наведене, судом задовольняються позовні вимоги про визнання недійсним договору дарування 1/48 частини нежитлового приміщення Будинку побуту, загальною площею 2391,6 кв.м, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Куйбишевський район (Більмацький район), смт. Куйбишеве (селище міського типу Кам`янка; селище міського типу Більмак), вулиця Леніна (вулиця Центральна), будинок 25а, укладений 14.07.2014 між Запорізькою обласною організацією Комуністичної партії України () та Обласним благодійним фондом ПАРСЕК (), посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кияницею Н.В. та зареєстрований за № 1911, оскільки вказаний правочин розцінюється судом як фраудаторний.

Щодо того, що даний позов подано з метою політичного переслідування, про що зазначила представниця відповідача-1, суд зазначає, що рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду в справі № 826/9751/14 заборонено діяльність Комуністичної партії України враховуючи пряму військову агресію з боку Російської Федерації, зважаючи на антиукраїнську політичну та організаційну діяльність, пропаганду війни, реальні загрози порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підриву її безпеки, а також дії, спрямовані на незаконне захоплення державної влади, демонстрацію проявів колабораціонізму, насильства, поширення відомостей про виправдування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України.

Рішення набрало законної сили, а отже є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У даному випадку, спірний договір дарування від 14.07.2014 визнано судом недійсним як фраудаторний правочин. При цьому, політичні погляди працівників та представників ОБФ ПАРСЕК суду невідомі та не мають жодного відношення до розгляду цієї справи.

Суд також вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Як зазначив позивач, Міністерство юстиції України довідалося про наявність спірного договору дарування від 14.07.2014 в ході вжиття заходів із розшуку майна забороненої судом Комуністичної партії України, після набрання законної сили рішенням в справі № 826/9571/14 27.07.2022. Позовна заява надійшла до господарського суду 12.09.2023, тобто в межах трирічного строку позовної давності. Відтак, позивачем не пропущено строку позовної давності.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Враховуючи наведені приписи законодавства, позовна вимога щодо скасування державної реєстрації прав Обласного благодійного фонду ПАРСЕК нерухомого майна, 1/48 частину нежитлового приміщення Будинку побуту, розташованого за адресою: Запорізька область, Куйбишевський район (Більмацький район), смт. Куйбишеве (селище міського типу Кам`янка; селище міського типу Більмак), вулиця Леніна (вулиця Центральна), будинок 25а, загальною площею 2391,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27, підлягає задоволенню в зв`язку з визнанням недійсним договору дарування від 14.07.2014.

Таким чином, позов у цілому задовольняється судом повністю.

8. Судові витрати

Відповідно п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі викладеного вище, судовий збір у сумі 5368,00 грн. за подання позовної заяви та 1342,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову покладається на відповідачів-1,2 порівну.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір дарування 1/48 частини нежитлового приміщення Будинку побуту, загальною площею 2391,6 кв.м, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Куйбишевський район (Більмацький район), смт. Куйбишеве (селище міського типу Кам`янка; селище міського типу Більмак), вулиця Леніна (вулиця Центральна), будинок 25а, укладений 14.07.2014 між Запорізькою обласною організацією Комуністичної партії України () та Обласним благодійним фондом ПАРСЕК (), посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кияницею Н.В. та зареєстрований за № 1911.

Скасувати державну реєстрацію прав Обласного благодійного фонду ПАРСЕК () нерухомого майна, 1/48 частину нежитлового приміщення Будинку побуту, розташованого за адресою: Запорізька область, Куйбишевський район (Більмацький район), смт. Куйбишеве (селище міського типу Кам`янка; селище міського типу Більмак), вулиця Леніна (вулиця Центральна), будинок 25а, загальною площею 2391,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 27.

Стягнути з Обласного благодійного фонду Парсек (вул. Космічна, буд. 93, кв. 42, м. Запоріжжя, 69050, ) на користь Міністерства юстиції України (вул. Архітектора Городецького, буд. 13, м. Київ, 01001, ) 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. судового збору за подання позовної заяви та 671 (шістсот сімдесят одна) грн. 00 коп. судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Стягнути з Запорізької обласної організації Комуністичної партії України (вул. Космічна, буд. 93, кв. 42, м. Запоріжжя, 69050, ) на користь Міністерства юстиції України (вул. Архітектора Городецького, буд. 13, м. Київ, 01001, ) 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. судового збору за подання позовної заяви та 671 (шістсот сімдесят одна) грн. 00 коп. судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 25 грудня 2023.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко