ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2023 р. Справа№ 910/9283/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Алданової С.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2023 (повний текст складено 11.10.2023)

у справі № 910/9283/22 (суддя Марченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал»

до Моторного (транспортного) страхового бюро України

про стягнення 10 103,44 грн,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.

18.08.2023 Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про стягнення судових витрат (далі - заява), у якій просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» (далі - ТОВ «Маркс.Капітал», Товариство) 2 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Заявник зазначив, що у відзиві на позовну заяву навів попередній (орієнтовний) розрахунок витрат, які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, у розмірі 2 000,00 грн.

Відповідач повідомив, що правова допомога у справі надана за укладеним з Адвокатським об`єднанням «Інс.Лоу Груп» договором про надання правової допомоги №4.1/12-10/2021 від12.10.2021 з додатковими угодами до нього.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.10.2023 відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «Маркс.Капітал» до МТСБУ про стягнення 10 103,44 грн. Витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви і послуг адвоката позивача покладено на ТОВ «Маркс.Капітал». Витрати відповідача на правничу допомогу покладено на МТСБУ.

Відмовляючи у задоволенні заяви МТСБУ про стягнення з позивача 2 000,00 грн витрат на правову допомогу, суд зазначив, що МТСБУ не надало підписаного ним та адвокатським об`єднанням «Інс.Лоу Груп» акта приймання-передачі наданих послуг, як і не подало доказів оплати таких послуг.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 11.10.2023, МТСБУ звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині розподілу судових витрат та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву МТСБУ про стягнення судових витрат з позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим. Зокрема, скаржник не погоджується з висновком суду про те, що він не довів проведені представником відповідача дії. Апелянт вважає, що оскільки договором про надання правової допомоги визначено фіксовану суму гонорару, то вимога суду про надання акту приймання-передачі виконаних робіт є надмірним формалізмом.

Позиції учасників справи.

Від ТОВ «Маркс.Капітал» відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2023 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Алданова С.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/9283/22 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою МТСБУ рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2023 до надходження матеріалів справи №910/9283/22.

09.11.2023 матеріали справи №910/9283/22 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою МТСБУ на рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2023 у справі №910/9283/22. Розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання). Запропоновано учасникам справи надати відзив на апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня вручення копії даної ухвали. Роз`яснено апелянту право подати до суду відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня вручення йому відзиву на апеляційну скаргу.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

ТОВ «Маркс.Капітал» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просило стягнути з МТСБУ 10 103,44 грн заборгованості за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АІ/3754313.

18.08.2023 МТСБУ звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою, у якій просило стягнути з Товариства 2 000,00 грн витрат на правову допомогу.

З наявних у справі матеріалів встановлено таке.

12.10.2021 МТСБУ (замовник) уклало з Адвокатським об`єднанням «Інс.Лоу Груп» (виконавець) договір №4.1/12-10/2021 про надання послуг в сфері права (далі - договір), за умовами якого замовник доручає, а виконавець за винагороду приймає на себе зобов`язання надавати послуги у сфері права.

Згідно з п. 4.1 договору надання послуг замовнику здійснюється на підставі договору та додаткових угод до нього, які є його невід`ємними частинами; у додатковій угоді обов`язково зазначаються відомості про справу, за якою надаються послуги, якщо здійснення дій спрямовано на врегулювання наявної дебіторської чи кредиторської заборгованості замовника.

У п. 4.7 договору сторони визначили, що послуги вважаються наданими з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг із дотриманням умов, викладених у пп. 4.7.1 та пп. 4.7.2 п. 4.7 договору.

Вартість послуг, що надаються виконавцем у справах, у яких замовник є відповідачем (співвідповідачем, цивільним відповідачем) або третьою особою, а також в інших випадках, визначається таким чином: 1 000,00 грн - у справі, в якій замовник є третьою особою; 1 000,00 грн - у справі, в якій ціна позову визначена до 4 999,00 грн; 1 500,00 грн - у справі, в якій ціна позову визначена в межах від 5 000,00 грн до 9 999,00 грн; 2 000,00 грн - у справі, в якій ціна позову становить 10 000,00 грн і більше (п. 5.2 договору).

Оплата здійснюється замовником шляхом перерахування суми винагороди на рахунок виконавця на підставі акта приймання-передачі наданих послуг, який складається виконавцем раз на місяць та передається замовнику у місяці, наступному за звітним, у двох екземплярах із матеріалами справи (п. 5.3 договору).

Згідно з додатковою угодою №810 від 12.10.2021 замовник передав, а виконавець прийняв завдання на ведення від імені замовника в т.ч. справи №910/9283/22.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.10.2023 відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «Маркс.Капітал» до МТСБУ про стягнення 10 103,44 грн. Витрати відповідача на правничу допомогу покладено на МТСБУ.

МТСБУ оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині відмови у стягненні з ТОВ «Маркс.Капітал» 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, за змістом ч. 3 ст. 237 ЦК України однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону №5076-VI).

Закон №5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п. 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; п. 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст. 627 ЦК України.

Частинами 1 та 2 ст. 30 Закону №5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

А отже, згідно із зазначеною нормою гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - у разі фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом у наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість (однієї) години роботи того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката хоч і визначається ч. 1 ст. 30 Закону №5076-VI як «форма винагороди адвоката», але у розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору і привели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

А тому, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону №5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Суд встановив, що МТСБУ на підставі укладеного з АО «Інс.Лоу. Груп» договору як замовник передало, а виконавець прийняв завдання на ведення від імені замовника в т.ч. справи, що розглядається, за позовом ТОВ «Маркс.Капітал» до МТСБУ із сумою позову 10 103,00 грн, що є ціною позову у даній справі, та вартістю відповідних послуг у розмірі 2 000,00 грн.

Матеріали справи, в т.ч. заяви по суті, свідчать, що правову допомогу відповідачу у даній справі надавав адвокат Проц А.В., який діяв на підставі довіреностей МТСБУ, виданих на виконання відповідного договору.

Заявник не надав доказів оплати МТСБУ наданої професійної правничої допомоги, однак витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (правова позиція Верховного Суду в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

Додатково колегія суддів бере до уваги таке.

З укладеного МТСБУ та АО договору, а також з матеріалів справи вбачається, що адвокатське об`єднання надає замовнику юридичні послуги, пов`язані з розглядом кількох судових справ, у яких позивачем є ТОВ «Маркс.Капітал», а відповідачем - МТСБУ.

Відповідно до п. 5.3 договору оплата здійснюється замовником шляхом перерахування суми винагороди на рахунок виконавця на підставі акта приймання-передачі наданих послуг, який складається виконавцем раз на місяць та передається замовнику у місяці, наступному за звітним, у двох екземплярах із матеріалами справи.

Рішення в цій справі ухвалене місцевим судом в порядку спрощеного провадження (без виклику сторін) 11.10.2023 після того, як ухвалою знову ж таки від 11.10.2023 суд поновив провадження у справі, яке було зупинене 03.11.2022 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №910/16820/21, у якій позивачем є ТОВ «Маркс.Капітал», відповідачем - МТСБУ, а предмет спору аналогічний предмету у справі №910/9283/22, рішення в якій переглядається. А отже станом на час поновлення провадження та ухвалення судового рішення по суті спору (початок другої декади жовтня 2023 року) і не могло бути акта приймання-передачі наданих правових послуг та доказів їх оплати, які могли з`явитись лише в листопаді. При цьому заява про стягнення судових витрат з посиланнями на судову практику і умови договору була подана відповідачем до суду 18.08.2023.

Враховуючи наведене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні поданої МТСБУ заяви та вважає наявними підстави для стягнення з ТОВ «Маркс.Капітал» 2 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню; рішення місцевого господарського суду у цій справі має бути в оскаржуваній частині з прийняттям нового судового рішення про задоволення заяви МТСБУ про стягнення судових витрат.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281- 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2023 у справі №910/9283/22 задовольнити.

2. Пункт 3 рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2023 у справі №910/9283/22 (резолютивна частина) скасувати.

3. Прийняти нове судове рішення, яким заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення судових витрат задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» (36023, м. Полтава, вул. Колективна, 10, ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, ) 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

4. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2023 у справі №910/9283/22 залишити без змін.

5. Доручити Господарському суд міста Києва видати відповідний наказ.

6. Справу №910/9283/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287- 289 ГПК України, за наявності підстав, визначених ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

С.О. Алданова