ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.12.2023 Справа №914/3711/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Н.Є. Березяк, розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «МАГНАТ», м. Чернігів,

до відповідача: держави російська федерація в особі Генерального консульства російської федерації в Україні у Львові, Міністерства юстиції російської федерації, Міністерства оборони російської федерації

про: стягнення збитків у розмірі 116 022 764 400,00 грн, що еквівалентно 3 963 148 733 Євро

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «МАГНАТ» до держави російська федерація в особі Генерального консульства російської федерації в Україні у Львові, Міністерства юстиції російської федерації, Міністерства оборони російської федерації про стягнення збитків у розмірі 116 022 764 400,00 грн, що еквівалентно 3 963 148 733 Євро.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України позивачем понесені збитки, а саме: упущена вигода, яка викликана неможливістю реалізації Інтегрованого проекту, отримання позивачем прибутку на який він свідомо розраховував та спрямував свої дії та зусилля на реалізацію складного міжнародного інтегрованого комбінованого проекту Україна-Оман.

Розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї докази, суд вважає що вказана справа не підсудна Господарському суду Львівської області з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Обґрунтовуючи підсудність даного спору Господарському суду Львівської області, позивач посилався на ч. 6 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійної його діяльності.

Як вказується позивачем, останнє відоме місце постійної діяльності та офіційного місцезнаходження в Україні відповідача є: місто Львів, вул. Левицького,95, оскільки за вказаною адресою знаходилось Генеральне консульство російської федерації в Україні у Львові.

Поряд з цим, суд не погоджується з такими доводами позивача, з огляду на наступне.

До початку повномасштабної збройної агресії російської федерації ( до 24.02.2022) в Україні діяло декілька Консульських установ , зокрема : Консульский відділ Посольства росії в Києві, Генеральне консульство росії у Львові, Генеральне консульство росії в Харкові, Генеральне консульство росії в Одесі, Почесне консульство росії в Чернігові. З незрозумілих причин позивачем скеровано позовну заяву саме до Господарського суду Львівської області.

Відповідно до положень Консульської конвенції між Україною і російською федерацією, підписаною 15.01.1993, ратифікованою 04.02.1994 (дата набрання чинності 13.11.1995 та чинною на даний час) до повноважень Консульських установ не належить право представляти російську федерацію в судах.

Загальновідомо, що за військові дії на території України відповідальна російська федерація.

У постанові від 20.11.2018 по справі № 5023/10655/11 Велика Палата Верховного Суду відзначила, що держава може вступати як у цивільні (господарські), так і у адміністративні правовідносини (п. 6.21.). Вступаючи у цивільні чи господарські правовідносини, держава в особі відповідного органу насамперед має на меті задоволення приватного інтересу (п. 6.23. постанови). Зазначені вище висновки Верховного Суду вказують на можливість держави вступати в господарські правовідносини через відповідні органи.

У постанові від 04.10.2022 по справі № 910/5210/20 (п. 5.4.) Касаційний господарський суд зазначив, що у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах.

Висновки Касаційного господарського суду свідчать про те, що органи держави не є самостійними суб`єктами, а виконують представницьку функцію держави.

Належним відповідачем у справах про відшкодування збитків, завданих воєнними діями, є саме - російська федерація в особі міністерства юстиції російської федерації (119991, м. Москва, вул. Житня, буд. 14, будівля, 1, електронна пошта: ).

Повноваження цього органу найбільш наближенні до представництва інтересів рф в іноземних судах.

Визначення міністерства юстиції російської федерації представником є необхідним у цій справі через особливий статус держави, яка може вступати у правовідносини лише через свої компетентні органи.

Відповідно до указу президента російської федерації від 28.05.2018 року № 271 «Про внесення змін до положення про міністерство юстиції російської федерації, затвердженого Указом президента російської федерації від 13.10.2004 № 1313» внесено в Положення про міністерство юстиції російської федерації, затверджене Указом президента російської федерації від 13.10.2004 № 1313 «Питання міністерства юстиції російської федерації» наступні зміни:

а) пункт 1 доповнено підпунктом 5 наступного змісту:

« 5) функції щодо забезпечення в межах своїх повноважень представництва і захисту інтересів російської федерації в судах іноземних держав і міжнародних судових (арбітражних) органах, включаючи Європейський Суд з прав людини і Суд Євразійського економічного розвитку».

За цих обставин, міністерство юстиції російської федерації є тим компетентним органом, який уповноважений здійснювати повноваження щодо представництва і захисту інтересів рф в межах цього спору.

Проте, на час подачі даного позову відповідач не має в Україні місцезнаходження або представництва, оскільки з 24.02.2022 дипломатичні відносини між Україною і російською федерацією розірвано у зв`язку з широкомасштабною збройною агресією останньої.

Функціонування закордонних дипломатичних установ України на території російської федерації та діяльність дипломатичних установ російської федерації на території України зупинено.

Позивачем позов заявлено до держави російська федерація в тому числі в особі Міністерства юстиції російської федерації.

Предметом даного спору є вимога позивача про стягнення з відповідача заподіяних товариству збитків у розмірі 116 022 764 400,00 грн, що еквівалентно 3 963 148 733 Євро.

У своїй позовній заяві позивач вказує на те, що такі збитки він отримав через неправомірні дії відповідача, що полягають у збройній агресії, окупації частин території України (у тому числі Чернігівської області).

Згідно з ч. 8 ст. 29 ГПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «МАГНАТ» зазначає, що на виконання та реалізацію ним Інтегрованого комбінованого проекту Україна-Оман , ним було модернізовано існуючий автопарк зерновозів, побудовано на території Чернігівської області : потужний елеваторний комплекс, сучасну високотехнологічну станцію технічного обслуговування автомобілів та сільськогосподарської техніки, розроблено проект для будівництва офісу з готельно-оздоровчим комплексом, затверджено проект фінансування будівництва стадіону з спортивним комплексом, автостоянкою, парковкою у селі Талалаївка, Чернігівської області та інше.

Як вбачається з матеріалів справи, в основному господарська діяльність позивача здійснюється саме в Чернігівській області, де також знаходиться майно позивача та його офіційне місце реєстрації. Матеріальних збитків у вигляді упущеної вигоди позивачеві завдано саме через протиправні дії відповідача на території Чернігівської області, де знаходиться майно позивача та частково на території Тернопільської області , де він планував будівництво Виробничого комплексу для зберігання та переробки сільськогосподарських культур.

Оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди в зв`язку з неможливістю реалізації Інтегрованого проекту, який, у свою чергу, частково збудований і знаходиться у Чернігівській області, суд вважає, що вирішення цього спору віднесено до територіальної юрисдикції Господарського суду Чернігівської області.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За приписами частини 6 статті 31 ГПК України спори між судами щодо підсудності не допускаються.

Оскільки дана справа не підсудна Господарському суду Львівської області, остання підлягає передачі за встановленою територіальною підсудністю до Господарського суду Чернігівської області.

Керуючись статтями 27, 29, 31, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «МАГНАТ» до держави російська федерація про стягнення збитків у розмірі 116 022 764 400,00 грн, що еквівалентно 3 963 148 733 Євро та додані до неї документи передати за підсудністю до Господарського суду Чернігівської області (14000, м. Чернігів, проспект Миру, 20).

Ухвала набирала законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Західного апеляційного господарського суду.

Суддя Березяк Н.Є.