ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 925/1413/23

за позовом Комунального підприємства "Муніципальна інвестиційно-фондова компанія"

до Комунального підприємства "Готельний комплекс "Сміла"

про стягнення 84671,92 грн

Представники учасників справи:

Позивач - не з`явився;

Відповідач - не з`явився.

Секретар судового засідання Гармаш Д.Д.

Суддя Гладун А.І.

1. Позиції учасників справи, процесуальні дії суду та учасників справи.

1.1. 16.10.2023 Комунальне підприємство "Муніципальна інвестиційно-фондова компанія" звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Комунального підприємства "Готельний комплекс "Сміла".

1.2. Змістом позову є майнова вимога про стягнення 84671,92 грн заборгованості з відшкодування комунальних послуг.

1.3. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач неналежно виконав зобов`язання з оплати комунальних послуг за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання переданого по договору позички майна та надання комунальних послуг користувачу від 01.10.2012, в результаті утворилася заборгованість у розмірі 84671,92 грн за період з грудня 2018 року по квітень 2019 року.

1.4. 24.10.2023 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №925/1413/23. Справу ухвалив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судовий розгляд справи призначив на 28.11.2023 на 09 год. 30 хв.

1.5. Ухвалу суду від 24.10.2023 про відкриття провадження у справі суд надіслав позивачу на електронну адресу, яку 25.10.2023 доставлено до електронної скриньки (а.с. 46 на звороті), представнику позивача адвокату Лук`яненко Г.О. - на електронну адресу, яку доставлено 25.10.2023 до електронного кабінету (а. с. 46); відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке 31.10.2023 вручено відповідачу (а.с. 53).

1.6. 28.11.2023 позивач подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги просив задовольнити повністю (а.с. 47, 50).

1.7. 28.11.2023 відповідач подав до суду заяву, у якій просив провести розгляд справи без участі представника та відмовити у задоволенні позову повністю з підстав, викладених у відзиві. (а.с. 54).

1.8. У судове засідання 28.11.2023 представники сторін не з`явилися.

1.9. 28.11.2023 суд ухвалив відкласти розгляд справи на 12.12.2023 на 09 год. 00 хв.

1.10. 28.11.2023 відповідач подав до суду відзив на позов, у якому просив: поновити строк для подання відзиву та відмовити у задоволені позовних вимог повністю (а.с. 58-60).

В обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що позивач не надав суду доказів на підтвердження, що відповідачем здійснювалася оплата комунальних послуг саме в 2012 році, а відповідно ці оплати підлягають відшкодуванню. Також позивач не надав будь-яких доказів визнання боргу відповідачем чи інших обставин, які б свідчили про переривання позовної давності. Сплив строку позовної давності є підставою для відмови у позові. Відповідач не отримав позовної заяви. Про наявність справи йому стало відомо з електронного реєстру. Представник відповідача адвокат Примак В.А. звернувся до представника позивача адвоката Лук`яненко Г.О., яка 10.11.2023 надала позовну заяву разом з додатками. Відповідач просив суд визнати причини пропуску на подання відзиву поважними.

1.11. Суд встановив, що відповідач подав до суду відзив з пропуском строку, встановленого в ухвалі суду про відкриття провадження у справі від 24.10.2023 15 днів з дня вручення ухвали. 30.10.2023 відповідач отримав ухвалу суду, а 24.11.2023 засобами поштового зв`язку надіслав до суду відзив на позов (а.с. 71).

1.12. Суд дійшов висновку про відмову відповідачу у поновленні процесуального строку для подання відзиву, встановленого законом. Суд ухвалив, поновити відповідачу строк для подання відзиву з власної ініціативи.

1.13. Частиною 2 статті 3 Господарського процесуального кодексу України передбачено основні засади (принципи) господарського судочинства, яким є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

1.14. Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв розумності строку є саме поведінка заявника.

1.15. У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі Осман проти Сполученого королівства та від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У рішенні від 07 липня 1989 року у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

1.16. Учасники справи повинні проявляти розумну обачність та цікавитися ходом та результатами розгляду справи за їх участі.

1.17. Відповідно до статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

1.18. Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

1.19. Відповідно до частини 2, 3 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

1.20. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу (ч. 6 ст. 119 ГПК України).

1.21. Суд визнає неповажними причини пропуску строку відповідачем для подання відзиву на позовну заяву.

1.22. Суд встановив, що позивач надав докази надсилання відповідачу позовної заяви з додатками до неї рекомендованим листом з повідомленням про вручення з описом вкладення (а.с. 5).

1.23. Особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні встановленні у статті 251 Господарського процесуального кодексу України.

1.24. Відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (частина 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України).

1.25. Відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі 30.10.2023.

1.26. Отже, відповідач повинен був подати відзив протягом 15 днів з вручення ухвали про відкриття провадження у справі до 13.11.2023 включно.

1.27. Відповідно до частини 1 та 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

1.28. Оскільки відповідач 24.11.2023 надіслав засобами поштового зв`язку відзив на позов за межами строку встановленого статтею 251 Господарського процесуального кодексу України та просив поновити строк у зв`язку з неотримання позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача та не визнає поважними наведені відповідачем причини для поновлення строку для подання відзиву.

1.29. Водночас, враховуючи принцип змагальності сторін, суд з власної ініціативи дійшов висновку про поновлення відповідачу строку для подання відзиву та ухвалив розглядати справу з урахуванням відзиву на позовну заяву.

1.30. 28.11.2023 відповідач подав до суду заяву про застосування строків позовної давності, у якій просив застосувати строк позовної давності до вимог позивача про стягнення з відповідача 84671,92 грн заборгованості з відшкодування комунальних послуг. Оскільки у позивача виникло право вимоги про стягнення боргу в 2012 році. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права покладається на позивача (а.с. 72-73).

1.31. У судове засідання 12.12.2023 представники позивача та відповідача не з`явилися.

1.32. Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

1.33. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

1.34. Застосовуючи згідно з статтею 3 Господарського процесуального кодексу України, статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (AlimentariaSanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

1.35. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

1.36. Участь у судовому засіданні є правом учасника судового процесу (п. 2 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

1.37. Судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні.

1.38. Явка учасників судового провадження в судове засідання судом обов`язковою не визнавалась.

1.39. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. Явка представників учасників справи в судове засідання не була визнана судом обов`язковою. Враховуючи, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

1.40. 12.12.2023 суд завершив розгляд справи по суті та видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення.

1.41. Керуючись частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, суд підписав та приєднав вступну та резолютивну частини рішення суду до матеріалів справи №925/1413/23.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

2.1. Предметом позову позивача до відповідача є майнова вимога про стягнення 84671,92 грн заборгованості з відшкодування комунальних послуг.

2.2. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує неналежне виконання відповідачем зобов`язання з оплати комунальних послуг за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання переданого по договору позички майна та надання комунальних послуг користувачу від 01.10.2012, в результаті утворилася заборгованість у розмірі 84671,92 грн за період з грудня 2018 року по квітень 2019 року.

2.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2.4. Предметом доказування у даній справі є виникнення між сторонами майнового господарського зобов`язання з оплати комунальних послуг; невиконання відповідачем зобов`язання з оплати послуг за період з грудня 2018 року по квітень 2019 року; розмір грошового зобов`язання відповідача; порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

3. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

3.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

3.1.1 01 червня 2012 року Управління економічного розвитку виконавчого комітету Смілянської міської ради (позичкодавець) та Комунальне підприємство "Готельний комплекс "Сміла" (користувач) уклали договір позички №9 (а.с. 12).

3.1.2 Згідно з п.1.1 договору позички позичкодавець передає, а користувач приймає у строкове безоплатне користування основні засоби згідно з додатком, що знаходяться на балансі позичкодавця.

3.1.3 Відповідно до п. 3.1 договору термін безоплатного користування з 01.06.2012 по 31.12.2014 (згідно з рішенням міської ради від 24.05.2012 №23-4/VI).

3.1.4 У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору протягом одного місяця після закінчення дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (пункт 3.3 договору).

3.1.5 Згідно з пунктом 5.1 договору користувач зобов`язується, зокрема нести всі витрати з експлуатації майна, що надане в безоплатне користування.

3.1.6 Відповідно до додатку до договору Перелік основних засобів, які передаються у безоплатне користування у користування Комунального підприємства "Готельний комплекс "Сміла" безоплатно передано будівлю готелю "Сміла" по вул. Свердлова, 91, площею 3240,07 кв.м (а.с. 13).

3.1.7 12.07.2012 Смілянська міська рада прийняла рішення №24-20/VI "Про передачу основних засобів на баланс Комунального підприємства "Муніципальна інвестиційно-фондова компанія" (а.с. 16).

3.1.8 31.07.2012 Управління економічного розвитку виконавчого комітету Смілянської міської ради та Комунальне підприємство "Муніципальна інвестиційно-фондова компанія" склали та підписали акт приймання-передачі основних засобів, яким передано на баланс Комунального підприємства "Муніципальна інвестиційно-фондова компанія" будівлю готелю "Сміла" по вул. Свердлова, 91, площею 3240,07 кв.м (а.с. 17).

3.1.9 13.08.2012 на виконання рішення Смілянської міської ради від 12.07.2012 №24-20/VI Комунальне підприємство "Готельний комплекс "Сміла" (користувач) та Комунальне підприємство "Муніципальна інвестиційно-фондова компанія" (позичкодавець) уклали додаткову угоду №1 про внесення змін до договору позички №9 від 01.06.2012, у якій виклали п.1.1 розділу 1 договору в такій редакції: "1.1 Позичкодавець передає, а користувач приймає у строкове безоплатне користування кімнати №№301-327, що знаходяться на третьому поверсі; кімнату №206 на другому поверсі; адміністраторську, майстерню, туалет, перукарню на першому поверсі будівлі готелю "Сміла", що знаходиться на балансі позичкодавця". Пункт 1.2 розділу 1 договору виклали у такій редакції: "Користувач бере в строкове безоплатне користування для здійснення діяльності підприємства кімнати №№301-327, що знаходяться на третьому поверсі; кімнату №206 на другому поверсі; адміністраторську, майстерню, туалет, перукарню на першому поверсі будівлі готелю "Сміла" за адресою вул. Свердлова, 91". Внесли зміни у розділ 9 договору в частині зміни найменування та реквізитів позичкодавця. Інші умови договору позики не порушені даною угодою, залишаються незмінними і сторони підтверджують по них свої зобов`язання. Дана угода є невід`ємною частиною договору оренди і вступає в силу з 01.08.2012 (а.с. 14).

3.1.10 31.08.2012 Комунальне підприємство "Готельний комплекс "Сміла" (користувач) та Комунальне підприємство "Муніципальна інвестиційно-фондова компанія" (позичкодавець) уклали додаткову угоду №2 про внесення змін до договору позички №9 від 01.06.2012, у якій виклали п.1.1 розділу 1 договору в такій редакції: "1.1 Позичкодавець передає, а користувач приймає в строкове безоплатне користування кімнати №№301-327, що знаходяться на третьому поверсі; кімнату №206 на другому поверсі; адміністраторську, майстерню, туалет, перукарню на першому поверсі будівлі готелю "Сміла", що знаходиться на балансі позичкодавця". Пункт 1.2 розділу 1 договору виклали у такій редакції: "Користувач бере в строкове безоплатне користування для здійснення діяльності підприємства кімнати №№301-327 площею 556,0 кв.м, що знаходяться на третьому поверсі; кімнату №206 на другому поверсі площею 55,6 кв.м, адміністраторську площею 20,6 кв.м, майстерню, туалет, перукарню на першому поверсі будівлі готелю "Сміла" площею 42,3 кв.м, за адресою вул. Свердлова, 91". Інші умови договору позики не порушені даною угодою, залишаються незмінними і сторони підтверджують по них свої зобов`язання. Дана угода є невід`ємною частиною договору оренди і вступає в силу з 01.08.2012 (а.с. 15).

3.1.11 01.10.2012 Комунальне підприємство "Муніципальна інвестиційно-фондова компанія" (балансоутримувач) та Комунальне підприємство "Готельний комплекс "Сміла" (користувач) уклали договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання переданого по договору позички майна та надання комунальних послуг користувачу (а.с. 20-21).

3.1.12 Відповідно до п.1.1 договору від 01.10.2012 Комунальне підприємство "Муніципальна інвестиційно-фондова компанія" забезпечує обслуговування, експлуатацію кімнати №301-327 площею 556,0 м2 на 3-му поверсі, кімнату 206 площею 55,6 м2 на другому поверсі, адміністраторську, майстерню, туалет, перукарню площею 62,9 м2 на першому поверсі, будівлю готелю "Сміла", що знаходиться за адресою: м. Сміла, вул. Свердлова, 91, загальною площею 674,5 кв.м, а також утримання прибудинкової території, а користувач бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної площі, розрахунків на споживання електроенергії. Окремо орендар компенсує витрати по оплаті за землекористування пропорційно займаної ним площі в цій будівлі, послуги по опаленню в опалювальний період, вартість ремонтних робіт згідно виставлених рахунків. Передані приміщення використовується для надання готельних та перукарських послуг, та їх обслуговування.

3.1.13 Згідно з пунктами 2.2.2, 2.2.3 та 2.2.5 договору від 01.10.2012 користувач зобов`язується: компенсувати витрати по сплаті податку на землю, витрати за послуги з централізованого теплопостачання пропорційно до займаної площі з урахуванням місць загального користування, компенсувати витрати по сплаті комунальних послуг не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним місяцем, в безготівковому порядку на поточний рахунок балансоутримувача будівлі або організації, що обслуговує будівлю.

3.1.14 Договір укладено строком на дію терміну основного договору позички від 01.06.2012 №9 (пункт 5.1 договору від 01.10.2012).

3.1.15 05.03.2019 Смілянська міська рада прийняла рішення №92-35/VI "Про безоплатну передачу основних засобів та малоцінних необоротних активів на баланс Комунального підприємства "Готельний комплекс "Сміла" (а.с. 18) з додатком Перелік основних засобів та малоцінних необоротних активів, що передаються з балансу КП "Муніципальна інвестиційно-фондова компанія" на баланс Комунального підприємства "Готельний комплекс "Сміла" (а.с. 18 на звороті).

3.1.16 26.04.2019 Комунальне підприємство "Готельний комплекс "Сміла" та Комунальне підприємство "Муніципальна інвестиційно-фондова компанія" склали та підписали акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (а.с. 19).

3.1.17 У період з жовтня 2012 року по квітень 2019 року позивач належним чином виконував свої зобов`язання передбачені договором.

3.1.18 22.05.2020 та 30.12.2020 відповідач сплатив 6500,00 грн та 4000,00 грн на підставі платіжних доручень №728 та №994 з призначенням платежу: "відшкодування комунальних послуг згідно рахунку" (а.с.22).

3.1.19 Відповідач не виконав зобов`язання з оплати послуг з централізованого теплопостачання у встановлений договором строк, внаслідок чого виникли боргові зобов`язання з відшкодування комунальних послуг перед позивачем у розмірі 84671,92 грн.

3.1.20 Комунальне підприємство "Готельний комплекс "Сміла" та Комунальне підприємство "Муніципальна інвестиційно-фондова компанія" склали та підписали акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2022 (а.с. 23).

3.1.21 Відповідно до акта звірки взаємних розрахунків у Комунального підприємства "Готельний комплекс "Сміла" з жовтня 2012 року по грудень 2015 року перед Комунальним підприємством "Муніципальна інвестиційно-фондова компанія" виникла заборгованість, яка станом на 31.12.2022 становить 84671,92 грн.

3.1.22 08.08.2023 позивач надіслав відповідачу лист-вимогу, у якій просив сплатити заборгованість з відшкодування комунальних послуг перед позивачем у розмірі 84671,92 грн протягом 10 календарних днів з моменту отримання вказаної вимоги шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача.

3.1.23 Детальний розрахунок заборгованості, яка виникла з жовтня 2012 року по грудень 2015 року та непогашена станом на 16 жовтня 2023, міститься в журналі-ордеру і відомості по рахунку 3612 (а.с. 26-28).

3.2 Заперечуючи проти позову, відповідач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

3.2.1. рішенням Смілянської міської ради від 12.07.2012 №24-20/VI безоплатно передано основні засоби та малоцінні необоротні активи на баланс Комунального підприємства "Муніципальна інвестиційно-фондова компанія" (а.с. 61);

3.2.2. 01.12.2019 Комунальне підприємство "Готельний комплекс "Сміла" (балансоутримувачем) та Комунальне підприємство "Муніципальна інвестиційно-фондова компанія" (орендар) уклали договір №30 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, укладеного (а.с. 62);

3.2.3. 26.12.2019 Комунальне підприємство "Готельний комплекс "Сміла" (балансоутримувачем) та Комунальне підприємство "Муніципальна інвестиційно-фондова компанія" (орендар) уклали договір №31 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, укладеного (а.с. 63);

3.2.4. Відповідно до відомості взаєморозрахунків з КП "Муніципальна інвестиційно-фондова компанія" по рахунку 377 з 01.12.2019 по 31.12.2020 сальдо на 31.12.2020 становить 0,00 грн (а.с. 64);

3.2.5. Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків від 31.03.2023 сальдо на 31.03.2023 становить 0,00 грн (а.с. 65),

3.2.6. Відповідно до відомості взаєморозрахунків з КП "Муніципальна інвестиційно-фондова компанія" по рахунку 377 з 01.01.2021 по 31.12.2021 сальдо на 31.12.2021 становить 4305,97 грн (а.с. 66);

3.3. Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

3.4. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

3.5. Відповідно до частини першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

3.6. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

3.7. На підставі поданих сторонами доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Подані сторонами докази суд визнає належними.

3.8. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

3.9. На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави позову, а відповідач заперечує проти позову сторони подали письмові докази, які є належним засобом доказування обставин, що є предметом доказування у справі. Суд не встановив, що докази подані сторонами отримані з порушенням закону. Докази подані сторонами суд визнає допустимими.

3.10. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи

3.11. Подані сторонами докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Докази, подані сторонами, суд визнає достовірними.

4. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.3. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

4.4. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

4.5. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.6. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

4.7. Враховуючи належність, допустимість та достовірність доказів, поданих сторонами, суд, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, визнає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та визнає встановленими наступні обставини:

4.5.1 між сторонами виникло майнове господарське зобов`язання на підставі договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання переданого по договору позички майна та надання комунальних послуг користувачу від 01.10.2012;

4.5.2 на підставі укладеного договору у відповідача виник обов`язок компенсувати витрати по сплаті податку на землю, витрати за послуги з централізованого теплопостачання пропорційно до займаної площі з урахуванням місць загального користування, компенсувати витрати по сплаті комунальних послуг не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним місяцем, в безготівковому порядку на поточний рахунок балансоутримувача будівлі або організації, що обслуговує будівлю;

4.5.3 у період з жовтня 2012 року по грудень 2015 року у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість у розмірі 84671,92 грн .

4.5.4 розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача за договором від 01.10.2012 становить 84671,92 грн.

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися учасники справи, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

5.1. Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

5.2. Господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність (пункт 1 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України).

5.3. Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

5.4. Відповідно до частини першої статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

5.5. Зобов`язання, що виникли між сторонами за своїм правовим змістом опосередковують відносини з надання комунальних послуг.

5.6. Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

5.7. Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

5.8. Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

5.9. Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

5.10. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України).

5.11. Відповідно частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

5.12. Відповідно до частини 1 статті 526 зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

6. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

6.1. Передумовою виникнення спору є виникнення між сторонами майнового-господарського зобов`язання на підставі договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання переданого по договору позички майна та надання комунальних послуг користувачу.

6.2. Причиною виникнення спору є невиконання відповідачем зобов`язання з оплати комунальних послуг відповідно до умов договору.

6.3. Звертаючись з позовом, позивач прагне захистити своє майнове право та отримати плату за наданні відповідачу комунальні послуги.

6.4. Заперечуючи проти позову, відповідач просив суд застосувати до вимог позивача наслідки спливу строку позовної давності звернення до суду та відмовити у позові повністю.

6.5. Орендар зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

6.6. На орендарів покладено обов`язок своєчасно вносити плату за надані комунальні послуги.

6.7. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

6.8. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

6.9. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

6.10. Сторони склали та підписали акт звірки взаєморозрахунків, відповідно до змісту якого у відповідача з жовтня 2012 року по грудень 2015 року перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 31.12.2022 становить 84671,92 грн.

6.11. Позивач звернувся до суду 16.10.2023 року.

6.12. Відповідач звернувся до суду із заявою, у якій просив застосувати до вимог позивача наслідки спливу строку позовної давності.

6.13. Відповідно до умов укладеного сторонами договору (пункти 2.2.2, 2.2.3 та 2.2.5) користувач зобов`язується компенсувати витрати по сплаті податку на землю, витрати за послуги з централізованого теплопостачання пропорційно до займаної площі з урахуванням місць загального користування, компенсувати витрати по сплаті комунальних послуг не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним місяцем, в безготівковому порядку на поточний рахунок балансоутримувача будівлі або організації, що обслуговує будівлю.

6.14. Враховуючи умови укладеного сторонами договору строк виконання грошового зобов`язання відповідача настав на 11-го числа місяця, наступного за звітним місяцем.

6.15. Відповідно до частини 1 статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

6.16. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (частина 1 статті 257 Цивільного кодексу України).

6.17. Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу (частина 1 статті 260 Цивільного кодексу України).

6.18. Відповідно до частин 1 статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

6.19. Відповідно до частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

6.20. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина 1 статті 261 Цивільного кодексу України).

6.21. У акті звірки взаємних розрахунків сторони визнали, що заборгованість відповідача у розмірі 84671,92 грн виникла у період з жовтня 2012 року по грудень 2015 року.

6.22. Право на позов про стягнення заборгованості з відшкодування комунальних послуг на суму боргу у позивача виникло 11-го числа місяця, наступного за звітним місяцем, за який нараховано плату за комунальні послуги. Строк позовної давності закінчився через три роки після спливу строку виконання у грудні 2018 року.

6.23. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 16.10.2023 після спливу строку позовної давності.

6.24. Відповідно до частини 4 статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

6.25. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 04.12.2019 у справі №916/1727/17.

6.26. Водночас, підписання сторонами акту звірки взаєморозрахунків не є підставою для переривання строку позовної давності, оскільки акт сторони підписали після спливу, встановленого законом строку позовної давності.

6.27. Оплата, здійснена відповідачем 30.12.2020 у розмірі 4000,00 грн на підставі платіжного доручення №994 з призначенням платежу: "відшкодування комунальних послуг згідно рахунку", не доводить тієї обставини, що відповідач при перерахуванні коштів 30.12.2020 здійснив оплату за комунальні послуги за договором від 01.10.2012, та не доводить переривання строку позовної давності до вимог про стягнення боргу за договором від 01.10.2012 та початок її відліку спочатку.

6.28. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 84671,92 грн заборгованості з відшкодування комунальних послуг за період з жовтня 2012 року по грудень 2015 року суд визнає пред`явленою після спливу строку позовної давності та доходить висновку про відмову у позові.

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до частини першої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.2. У позові позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2684,00 грн.

7.3. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7.4. Оскільки у позові позивачу відмовлено, судовий збір у розмірі 2684,00 грн суд покладає на позивача.

Керуючись статтями 14, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 27.12.2023.

Суддя А.І. Гладун