СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Харків Справа № 922/1849/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О. , суддя Пуль О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу відповідача - Комунального підприємства "Харківський метрополітен" (вх. № 2086 Х/2-5) на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 04.09.2023 (ухвалене у порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні господарського суду Харківської області суддею Жельне С.Ч., повний текст складено 04.09.2023) у справі № 922/1849/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика", м.Харків

до Комунального підприємства "Харківський метрополітен", м.Харків

про стягнення 76 044, 67 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Харківський метрополітен" про стягнення 40 300, 00 грн. основного боргу за договором про надання послуг від 04.11.21 №143-11/АТЗ та нарахованих на цей борг 21 852, 55 грн. пені, 1 626, 00 грн. 3% річних та 12 266 грн. 12 коп. інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду Харківської області від 14.07.2023 у справі № 922/1849/23 позов задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства Харківський метрополітен на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" 40 300 грн. 00 коп. основного боргу, 2042, 60 грн. пені, 1626 грн. 3% річних та витрати зі сплати судового збору в сумі 2 684 грн. 00 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням господарського суду Харківської області від 04.09.2023 у справі № 922/1849/23 стягнуто з Харківський метрополітен на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" 12 266 грн. 12 коп. інфляційних втрат.

В обґрунтування додаткового рішення суд послався на те, що зі змісту прохальної частини позовної заяви позивачем серед інших позовних вимог було заявлено також вимоги щодо стягнення 12 266,12 грн. інфляційних втрат, щодо яких рішення ухвалено не було, що відповідно до п. 1 ч. 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України є підставою для ухвалення додаткового рішення щодо цих вимог, які є обґрунтованими, оскільки відповідні нарахування на суму основного боргу здійснено позивачем у відповідності до положень ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України та є арифметично

вірними, а тому підлягають задоволенню та стягненню з відповідача у повному обсязі.

Відповідач подав на зазначене додаткове рішення до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить це рішення скасувати в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд ухвалив оскаржуване додаткове рішення стосовно позовних вимог про стягнення інфляційних втрат, щодо яких вже було прийнято рішення Господарського суду Харківської області від 14.07.2023 у справі № 922/1849/23, оскільки в резолютивній частині цього рішення зазначено про задоволення позовних вимог в частині стягнення 40 300 грн. 00 коп. основного боргу, 2042, 60 грн. пені, 1626 грн. 3% річних та про відмову в іншій частині позовних вимог, без зазначення в якій саме частині, тобто в усіх інших вимогах, які включають і заявлені в позовній заяві інфляційні втрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2023 для розгляду справи № 922/1849/23 сформовано склад колегії суддів: головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.10.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача-Комунального підприємства "Харківський метрополітен" на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 04.09.2023 у справі № 922/1849/23 та ухвалено здійснити її розгляд без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених статтею 269 ГПК України, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на таке.

Пунктом 4 ч. 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України серед відомостей, які мають бути зазначені в позовній заяві передбачено зміст позовних вимог.

Статтею 238 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до змісту рішення суду.

Так, відповідно до цієї статті рішення суду складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

У вступній частині рішення зазначаються:

1) дата і місце його ухвалення;

2) найменування суду;

3) прізвище та ініціали судді або склад колегії суддів;

4) прізвище та ініціали секретаря судового засідання;

5) номер справи;

6) ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи;

7) вимоги позивача;

8) прізвища та ініціали представників учасників справи.

3. В описовій частині рішення зазначаються:

1) стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача;

2) заяви, клопотання;

3) інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

4. У мотивувальній частині рішення зазначаються:

1) перелік обставин, які є предметом доказування у справі;

3) висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів;

4) мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі;

5) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику;

6) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку;

7) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування;

8) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

5. У резолютивній частині рішення зазначаються:

1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог;

2) розподіл судових витрат;

3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження;

4) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 ГПК України).

З позовної заяви у даній справі вбачається, що предметом позову в ній заявлено матеріально-правові вимоги про стягнення з відповідача 76 044, 67 грн., в тому числі: 40 300, 00 грн. основного боргу за договором про надання послуг від 04.11.21 №143-11/АТЗ та нарахованих на цей борг 21 852, 55 грн. пені, 1 626, 00 грн. 3% річних та 12 266 грн. 12 коп. інфляційних втрат.

Разом з цим, зі змісту рішення Господарського суду Харківської області від 14.07.2023 у справі № 922/1849/23 вбачається, що судом не розглядалось по суті заявлені в позовній заяві вимоги про стягнення 12 266,12 грн. інфляційних втрат, оскільки в описовій та мотивувальній частинах рішення зазначено про заявлені вимоги лише щодо основного боргу, пені та 3% річних, а в мотивувальній частині рішення прямо вказано про те, що суд наводить мотиви саме щодо позовних вимог про стягнення основного боргу, пені та 3% річних, не згадуючи взагалі у змісті рішення про позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат, зазначивши при цьому про повне задоволення заявлених вимог в частині

основного боргу та 3% річних, часткове задоволення вимог про стягнення пені - в розмірі 2042,60 грн. та відмову у стягненні іншої частини пені в розмірі 19809,95 грн.

Отже, предметом розгляду при прийнятті судом першої інстанції вказаного рішення не були позовні вимоги щодо стягнення інфляційних витрат, й відповідно, в резолютивній частині цього рішення викладені висновки по суті стосовно саме тих позовних вимог, про розгляд яких зазначено в описовій та мотивувальній частинах, а саме: задоволення 40 300 грн. 00 коп. основного боргу, 2042, 60 грн. пені, 1626 грн. 3% річних та відмови в іншій частині заявлених до стягнення сум пені- в розмірі 19809,95 грн.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги відповідача про те, що в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд першої інстанції ухвалив оскаржуване додаткове рішення стосовно позовних вимог про стягнення інфляційних втрат, щодо яких вже було прийнято рішення Господарського суду Харківської області від 14.07.2023 у справі № 922/1849/23, через те, що в резолютивній частині цього рішення він зазначив про задоволення позовних вимог в частині стягнення 40 300 грн. 00 коп. основного боргу, 2042, 60 грн. пені, 1626 грн. 3% річних та про відмову в іншій частині позовних вимог, які на думку скаржника включають інфляційні втрати, не ґрунтуються на законі та суперечать матеріалам справи.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції при прийнятті основного рішення по суті справи від 14.07.2023 не було вирішено питання щодо заявленої в позовній заяві вимоги про стягнення 12 266,12 грн. інфляційних втрат, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, а тому стосовно відповідних позовних вимог судом першої інстанції правомірно у відповідності до п. 1 ч. 1 статі 244 Господарського процесуального кодексу України ухвалено додаткове рішення.

Як зазначено вище, вирішуючи по суті вимоги про стягнення 12 266,12 грн. інфляційних втрат, суд визнав їх обґрунтованими, оскільки відповідні нарахування на основну суму боргу здійснено позивачем у відповідності до положень ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України та є арифметично вірними та задовольнив ці вимоги, і в цій частині відповідач не оскаржив зазначене додаткове рішення.

Зважаючи на наведене, оскаржуване додаткове рішення підлягає залишенню без змін як прийняте з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись статтею 269, пунктом 1 статті 275, статтею 276, статтями 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача - Комунального підприємства "Харківський метрополітен" залишити без задоволення.

Додаткове рішення господарського суду Харківської області від 04.09.2023 у справі № 922/1849/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строк її оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.В. Тарасова

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А. Пуль