ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"19" грудня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/4165/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

секретар судового засідання Гутникова О.С.,

за участю представників учасників справи:

від прокуратури: Тунік В.М.,

від позивача: Садардінова І.В.,

від відповідача 1: не з`явився,

від відповідача 2: не з`явився,

розглядаючи справу № 916/4165/23

за позовом керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси (65059, м. Одеса, вул. Краснова, буд. 10) в інтересах держави в особі Одеської міської ради (65026, м. Одеса, площа Думська, буд. 1, Код )

до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю ЮІГ (65089, м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, буд. 66А, Код ) та Фізичної особи-підприємця Малого Павла Феліксовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про визнання незаконним та скасування рішень державних реєстраторів, звільнення земельної ділянки шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва,

встановив:

Керівник Київської окружної прокуратури міста Одеси звернувся до Господарського суду Одеської області із позовною заявою в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю ЮІГ та Фізичної особи-підприємця Малого Павла Феліксовича, в якій просить:

визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Тетяни Іванівни від 06.12.2019 р. за індексним номером 50073497 про первинну реєстрацію права власності Малого Павла Феліксовича на житловий будинок загальною площею 295,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101);

визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Турецького О.С. від 08.04.2021 р. за індексним номером 57528540, яким внесено зміни до розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та збільшено площу з 295,3 кв.м на 582 кв.м нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , що належить Товариству з обмеженою відповідальністю ЮІГ (реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101);

зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю ЮІГ за власний рахунок звільнити земельну ділянку територіальної громади міста Одеси шляхом знесення об`єкту нерухомого майна нежитлової будівлі загальною площею 582 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101).

Обґрунтовуючи звернення із позовом до господарського суду прокурор посилається на те, що органами місцевого самоврядування не приймалось рішень про надання ОСОБА_1 земельної ділянки у власність або користування, так само як і не приймалось рішення про реєстрацію земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , однак на підставі технічного паспорту від 06.12.2019 р. та довідок від 22.11.2019 р. та 06.12.2019 р. здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок загальною площею 295,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), після чого до Державного реєстру внесено зміни, а саме змінено статус об`єкту з житлового будинку площею 295,3 кв.м на нежитлову будівлю аналогічної площі.

В подальшому ОСОБА_1 вказану нежитлову будівлю передано в якості внеску до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю ЮІГ та зареєстровано право власності за останнім, яким, в свою чергу, збільшено площу будівлю до 582 кв.м., однак, оскільки Одеською міською радою як власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , остання у власність або користування не надавалась, а наказами Управлінням державного архітектурного контролю Одеської міської ради від 16.03.2020 р. після проведення позапланової перевірки скасовано право на початок виконання будівельних робіт Товариством з обмеженою відповідальністю ЮІГ та скасовано реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта за адресою: м. Одеса, вул. Офіцерська, 29 (оскільки встановлено самочинне будівництво двоповерхової нежитлової будівлі на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та без отримання містобудівних умов та обмежень), відповідна будівля підлягає знесенню.

Окрім того, Прокурором зазначено про пред`явлення у травні 2022 р. позовної заяви до Київського районного суду м. Одеси справа № 947/9842/22, при цьому ухвалою від 26.08.2022 р. провадження у вказаній справі закрито, у зв`язку із тим, що спір виник з господарських відносин та не підсудний суду цивільної юрисдикції. Додаткового зазначає, що постановою Одеського апеляційного суду від 14.10.2022 р. скасовано ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26.08.2022 р. в частині вимог про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіополького району Одеської області Мельник Тетяни Іванівни про державну реєстрацію права власності на об`єкт самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 295,3 кв.м, житловою площею 108,6 кв.м за ОСОБА_1 ; визнання незаконним та скасування рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дишлевої Т.В. від 07.12.2019 з індексним номером 50082014, яким зареєстровані зміни об`єкту нерухомого за адресою: м. Одеса, вул. Офіцерська, 29, з реєстраційним номером 101 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В свою чергу, постановою Верховного Суду від 28.06.2023 р. у справі № 947/9842/22 залишено без змін постанову Одеського апеляційного суду від 14.10.2022 р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 25.09.2023 р. позовній заяві керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 916/4165/23 та визначено суддю Гута С.Ф. для її розгляду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.10.2023 р. прийнято позовну заяву керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/4165/23, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 31.10.2023 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.10.2023 р. оголошено перерву у підготовчому засіданні до 23.11.2023 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.11.2023 р. оголошено перерву у підготовчому засіданні до 30.11.2023 р.

Призначене на 30.11.2023 р. підготовче засідання не відбулось у зв`язку із несанкціонованим втручанням в роботу інформаційних (автоматизованих) комунікаційних мереж, ресурсів суду та призупиненням роботи автоматизованої системи діловодства Господарського суду Одеської області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.12.2023 р. призначено підготовче засідання на 19.12.2023 р.

Розглядаючи матеріали справи, господарський суд зазначає наступне.

Право на доступ до правосуддя є одним з основоположних прав людини. Воно передбачене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка ратифікована Україною.

Поняття «суд, встановлений законом» стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (пункт 24 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04).

Доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У своїх рішеннях ЄСПЛ указав, що для того щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04.12.1995 р. у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France)).

Крім того, у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції право на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом.

Наведене дає підстави для висновку, що «суд, встановлений законом» охоплює поняття юрисдикції суду, визначеної процесуальним законом.

У статті 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

При визначенні питання належності спору до юрисдикції суду, постає два питання: по-перше, чи підлягає спір вирішенню судами, тобто чи є він юридичним в розумінні статті 124 Конституції України, якщо так, то до юрисдикції якого суду належить вирішення такого спору.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція це інститут права, покликаний розмежовувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Приписами частини 1 статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частина 1 статті 4 ГПК України встановлює, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

При цьому частиною 1 статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці (пункт 6); вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами (пункт 13).

Як зазначено, однією із заявлених Прокурором позовних вимог є визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Тетяни Іванівни від 06.12.2019 р. за індексним номером 50073497 про первинну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок загальною площею 295,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101), у той же час підставою звернення із відповідною позовною вимогою визначено те, що органами місцевого самоврядування не приймалось рішень про надання ОСОБА_1 земельної ділянки у власність або користування, так само як і не приймалось рішення про реєстрацію земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , однак на підставі технічного паспорту від 06.12.2019 р. та довідок від 22.11.2019 р. та 06.12.2019 р. здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок загальною площею 295,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. При цьому, визначення предмета або підстав позову є процесуальним правом виключно позивача, передбаченим статтею 46 ГПК України.

У той же час, частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді й переданий на його розгляд з такими вимогами.

При цьому, частково скасовуючи ухвалу Київського районного суду м. Одеса від 26.08.2022 р. Одеським апеляційним судом у постанові від 14.10.2022 р. зазначено про те, що за змістом спірних правовідносин, суб`єктним складом сторін спір в частині визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіополького району Одеської області Мельник Тетяни Іванівни про державну реєстрацію права власності на об`єкт самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 295,3 кв.м, житловою площею 108,6 кв.м за ОСОБА_1 , є цивільним, тобто підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 4 статті 173 ГПК України передбачено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Частина 6 названої статті передбачає, шо суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

В свою чергу, положення пункту 1 частини 1 статті 175 ГПК України встановлюють, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

При цьому роз`єднання позовних вимог можливе лише в тому випадку, якщо кожна з виділених вимог може бути предметом розгляду в тому суді, який роз`єднав позовні вимоги. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2019 р. в справі № 9901/458/19.

Вказаний правовий висновок є обов`язковим для судів при виборі і застосування норми права до спірних правовідносин у відповідності до вимог частини четвертої статті 236 ГПК України.

Оскільки законом не передбачено об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом, а роз`єднання можливе лише щодо вимог одного виду судочинства, то процесуальним наслідком у цьому випадку після відкриття провадження у справі є подальший розгляд вимог, які належать розглядати в порядку одного виду судочинства, і закриття провадження в іншій частині, що належить до іншого виду судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 231 ГПК України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Враховуючи вищевикладене, те, що заявлена Прокурором позовна вимога про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Тетяни Іванівни від 06.12.2019 р. за індексним номером 50073497 про первинну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок загальною площею 295,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101), не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, господарський доходить до висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі в частині відповідної позовної вимоги, оскільки остання підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.231,233-235 ГПК України, ухвалив:

Закрити провадження у справі № 916/4165/23 в частині заявлених керівником Київської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Тетяни Іванівни від 06.12.2019 р. за індексним номером 50073497 про первинну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок загальною площею 295,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101).

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Повний текст ухвали складено та підписано 25 грудня 2023 року.

Суддя С.Ф. Гут