ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про забезпечення позову

"25" грудня 2023 р. Cправа № 902/1509/23

Суддя Господарського суду Вінницької області Матвійчук В.В., розглянувши матеріали

за позовом: Фермерського господарства "Червона Калина-К" (с. Дубові Махаринці, Хмільницький (Козятинський), Вінницька область, 21150)

до: Самгородоцької сільської ради (вул. Миру, 48а, с. Самгородок, Хмільницький (Козятинський) район, Вінницька область, 22163)

про визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява №б/н від 08.12.2023 (вх. № 1541/23 від 08.12.2023) Фермерського господарства "Червона Калина-К" з вимогами до Самгородоцької сільської ради про визнання укладеної додаткової угоди до Договору оренди землі № 585 від 16.12.2016, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 24.02.2017, номер запису 19430104, з моменту набрання судовим рішенням у даній справі законної сили, в редакції прохальної частини позовної заяви.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2023, вказану позовну заяву розподілено судді Матвійчуку В.В..

У зв`язку із встановленими судом недоліками позовної заяви, що перешкоджали відкриттю провадження у справі, суд, ухвалою від 13.12.2023 постановив позовну заяву Фермерського господарства "Червона Калина-К" залишити без руху та встановив позивачу строк для усунення виявлених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.

Клопотанням № б/н від 18.12.2023, що надійшло до суду 18.12.2023, позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Суд, ухвалою від 21.12.2023 за вказаним позовом відкрив провадження у справі № 902/1509/23 з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 18.01.2024.

22.12.2023 до суду надійшла заява № б/н від 22.12.2023 (вх. № 01-48/72/23) представника позивача про застосування заходів забезпечення позову відповідно до якої позивач просить суд:

заборони Самгородоцькій сільській раді () вчиняти дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0024, площею 20,0000 га, а саме: приймати рішення про припинення права оренди та її передачу в оренду, користування чи власність третім особам;

заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, нотаріусам проводити будь - які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації, припинення, зміни права, іншого речового права щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0024, площею 20,0000 га.

Розглянувши подану заяву Фермерського господарства "Червона Калина-К" про забезпечення позову, суд зазначає таке.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Частинами першою, третьою статті 138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

За змістом статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими заявником вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Оскільки у цьому випадку Фермерське господарство "Червона Калина-К" звернулося до суду з немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що 16.12.2016 року між гр. ОСОБА_1 та Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області було укладено договір оренди землі №585, відповідно до якого в оренду передалась земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0024 площею 20,0000 га. Даний договір оренди земельної ділянки був зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 24.02.2017, номер запису 19430104.

Вищезазначена земельна ділянка надавалась із земель сільськогосподарського призначення, для ведення фермерського господарства на території Журбинецької сільської ради (за межами населеного пункту), Хмільницького (Козятинського) району, Вінницької області.

Відповідно до п.8 вищезазначеного Договору він укладений терміном на 7 (сім) років. Після закінчення строку дії договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за тридцять днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Дата закінчення терміну договору 15.12.2023 року.

Відповідно до положень Закону України «Про фермерське господарство» гр. ОСОБА_1 заснував Фермерське господарство «Червона Калина-К».

19.09.2023 (більше ніж за місяць до закінчення договору оренди землі) гр. ОСОБА_1 , як голова Фермерського господарства «Червона Калина-К», звернувся Самгородської сільської ради, як власника земельної ділянки, з клопотанням про продовження договору оренди землі №585 від 16.12.2016.

Проте, листом від 01.12.2023 №1415 відповідач повідомив, що проект рішення про поновлення договору оренди земельної ділянки ( ОСОБА_1 , 20,0000 га, Журбинецький старостинський округ), не набрало необхідної кількості голосів, тому заяву ОСОБА_1 було непогоджено.

Позивач стверджує, що відповідачем допущено бездіяльність, в результаті чого порушено положення статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Беручи до уваги факт протиправної поведінки відповідача по справі, та те, що відповідно до п.8 вищезазначеного Договору термін його дій закінчився 15.12.2023, враховуючи те, що позивач в судовому порядку буде доводити незаконність дій відповідача щодо не продовження договору оренди земельної ділянки, позивач вважає, що є необхідність у забезпеченні позову, оскільки є підстави вважати, що відповідач може вчиняти незаконні дії щодо припинення договору оренди землі, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Окремо позивач акцентує на тому, що господарство продовжує користуватись земельною ділянкою, сплачує орендну плату та фактично на даний час земельна ділянки засіяна сільськогосподарською культурою позивачем.

Дослідивши наведені заявником обставини та докази в обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім "право на суд", яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі "Кюблер проти Німеччини", заява № 32715/06). Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені "правом на суд".

Як слідує з приписів ст. 13 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

За правилами ст. 127 Земельного кодексу України органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин здійснюється виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Отже, Самгородоцька сільська рада, як розпорядник спірної земельної ділянки, законодавчо не обмежена здійснювати дії з розпорядження відповідною земельною ділянкою, у тому числі приймати рішення про надання дозволу на передачу її в оренду, викуп земельної ділянки тощо.

З урахуванням наведеного, господарський суд вважає, що у даному випадку наявні підстави для забезпечення позову в частині заборони сільській раді вчиняти дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0024, площею 20,0000 га, а саме приймати рішення про її передачу в оренду, користування чи власність третім особам.

За висновком суду, зазначене забезпечення не порушує прав та охоронюваних законом інтересів будь-яких осіб щодо вказаної земельної ділянки, а лише запровадить законні обмеження, наявність яких дозволить створити належні умови для розгляду судом позову Фермерського господарства "Червона Калина-К", а в разі задоволення такого позову сприятиме ефективному захисту прав позивача в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду.

Таким чином, вжиті заходи забезпечення позову мають наслідком лише збереження існуючого становища до розгляду даної справи по суті та ніяким чином не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті.

В частині заборони сільській раді приймати рішення про припинення права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0024, площею 20,0000 га, суд відзначає, що припинення права оренди внаслідок спливу строку дії договору не потребує прийняття спеціального рішення.

Щодо заходів забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, нотаріусам проводити будь - які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації, припинення, зміни права, іншого речового права щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0024, площею 20,0000 га, суд зазначає таке.

Статтею 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що відомості про речові права на земельну ділянку, похідні від права власності, що припиняються після завершення строку дії відповідного договору, містяться в Державному реєстрі прав з дня державної реєстрації набуття речового права до дня закінчення строку дії договору, що обраховується відповідно до Цивільного кодексу України. Після закінчення строку дії договору державна реєстрація речового права припиняється за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав.

Як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, долученої заявником до заяви про забезпечення позову від 18.09.2023, право оренди щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0024 зареєстровано 24.02.2017 та станом на 18.09.2023 не припинено.

Інших доказів, які б свідчили про вчинення органами державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0024, заявником суду не надано.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав в частині забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, нотаріусам проводити будь - які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації, припинення, зміни права, іншого речового права щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0024, площею 20,0000 га.

Крім цього, суд звертає увагу заявника, що заходи забезпечення позову, згідно вимог статей 136-137 ГПК України, правових висновків ВС, повинні бути співмірними із предметом позову, а також враховувати те коло осіб, якого стосується спір, а також тих осіб, які матимуть відношення до виконання рішення суду у майбутньому. Тому не є вірним застосовувати необмежено коло «будь-яких» дій та «будь-яких» осіб у даному випадку і в цій частині суд у задоволені заяви відмовляє.

Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 7, 9 Господарського процесуального кодексу України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

З приводу зустрічного забезпечення, суд зазначає, що відповідач чи інша зацікавлена особа не позбавлені права та можливості звернутись до суду з окремим клопотанням про застосування заходів зустрічного забезпечення у відповідності до ст. 141 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 14, 20, 73, 74, 79, 86, 136-140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву Фермерського господарства "Червона Калина-К" № б/н від 22.12.2023 (вх. № 01-48/72/23) про застосування заходів забезпечення позову - задоволити частково.

Заборони Самгородоцькій сільській раді (вул. Миру, 48а, с. Самгородок, Козятинський район, Вінницька область, 22163; ) вчиняти дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0024, площею 20,0000 га, а саме приймати рішення про передачу її в оренду, користування чи власність третім особам.

В частині забезпечення позову шляхом заборони Самгородоцькій сільській раді вчиняти дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0024, площею 20,0000 га, а саме приймати рішення про припинення права оренди -відмовити.

В частині забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, нотаріусам проводити будь - які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації, припинення, зміни права, іншого речового права щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0024, площею 20,0000 га. - відмовити.

Стягувач: Фермерське господарство "Червона Калина-К" (с. Дубові Махаринці, Хмільницький (Козятинський), Вінницька область, 21150; )

Боржник: Самгородоцька сільська рада (вул. Миру, 48а, с. Самгородок, Козятинський район, Вінницька область, 22163; )

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку протягом 3 років.

Примірник ухвали надіслати сторонам та представнику позивача - адвокату Тиховському М.О. до електронного кабінету в ЄСІТС. Засвідчений гербовою печаткою суду примірник ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий господарський суд.

Ухвала підписана 25.12.2023.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (с. Дубові Махаринці, Хмільницький (Козятинський), Вінницька область, 21150)