ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року Справа № 906/642/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Філіпова Т.Л.

судді Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Новосельська О.В.

за участю представників:

позивача за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом): не з"явився

відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Явон А.В. адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАГРОАЛЬЯНС" на рішення Господарського суду Житомирської області від 02.10.2023 в частині відмови у задоволенні первісного позову та в частині задоволення зустрічного позову в сумі 113 928,37 грн. у справі №906/642/23 (суддя Тимошенко О.М., м.Житомир, повний текст рішення складено 24.10.2023)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАГРОАЛЬЯНС"

до Селянського (фермерського) господарства "Едельвейс"

про стягнення 328 157,26 грн.

за зустрічним позовом Селянського (фермерського) господарства "Едельвейс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАГРОАЛЬЯНС"

про стягнення 539 738,46 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАГРОАЛЬЯНС" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Селянського (фермерського) господарства "Едельвейс" про стягнення 328157,26грн., з яких: 258263,31 грн. упущеної вигоди; 69893,95грн. в повернення сплачених коштів по договору поставки №300123-СП від 30.01.2023.

06 червня 2023 року до суду першої інстанції надійшла зустрічна позовна заява Селянського (фермерського) господарства "Едельвейс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАГРОАЛЬЯНС" про стягнення 539738,46 грн., з яких: 114836,97 грн. боргу за поставлений товар по договору поставки №300123-СП від 30.01.2023; 424896,79 грн. упущеної вигоди. Вказана зустрічна позовна заява надіслана до суду першої інстанції 05.06.2023.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 02.10.2023 відмовлено у задоволенні первісного позову. Зустрічний позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАГРОАЛЬЯНС" на користь Селянського (фермерського) господарства "Едельвейс" - 113928,37 грн. боргу, 1708,93 грн. судового збору. Відмовлено у задоволені зустрічного позову в частині вимоги про стягнення 425810,09 грн.

Не погоджуючись частково з ухваленим рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАГРОАЛЬЯНС" звернулось до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області у справі № 906/643/23 від 02.10.2023 в частині відмови у задоволені первісного позову та в частині задоволення зустрічного позову в сумі 113 928,37 грн. Змінити рішення, яким первісну позовну заяву задовольнити у повному обсязі: Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАГРОАЛЬЯНС» з Сільського фермерського господарства «ЕДЕЛЬВЕЙС» суму упущеної вигоди в розмірі 258 263,31 грн, грошові кошти, що мали бути повернені з боку відповідача у розмірі 69 893,95 грн, витрати на судовий збір у розмірі 4922,37 грн та витрат на правничу допомогу в сумі 41 630,00 грн. В частині задоволення зустрічного позову в сумі 113 928,37 грн відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» посилається на те, що виконання видаткової накладної № 146 від 11.03.2023 на 24,36 тон підтверджується ТТН № 010309 від 10.03.2023, виконання видаткової накладної № 147 від 13.03.2023 на 47,22 тонн підтверджується ТТН № 010306 від 10.03.2023 та ТТН № 010310 від 10.03.2023, виконання видаткової накладної №148 від 15.03.2023 на 23,94 тонн підтверджується ТТН №010313 від 14.03.2023. Разом з тим, в судовому засіданні 27.09.2023 в суді першої інстанції виявилось, що вказані ТТН відсутні в матеріалах справи. На стадії підготовчого провадження дане питання не ставилось та наявність всіх доказів, посилання на які є у позовній заяві, не перевірялась. Копії вказаних доказів були повторно одразу в той же день подані до суду та в судовому засіданні 02.10.2023 долучені до матеріалів справи (під відеофіксацію судового засідання судом було ухвалено про долучення вказаних документів). Разом з тим, суд першої інстанції не прийняв до уваги той факт, що вказані ТТН мають істотне значення для справи, так як в них відображається весь шлях поставки товару, який здійснювали треті особи - перевізники TOB «АВАНТ ТРАНС» із підтвердженням кінцевого місця розвантаження - адреса Філії «Внутрішньогосподарський комплекс по виробництву кормів» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА», із початковим шляхом із місця завантаження: адреса СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС». Також, номера вантажних автомобілів, що здійснювали перевезення були зазначені в листі ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» № 29 від 16.03.2023, який також наявний в матеріалах справи, і який також не досліджувався судом. Так, скаржник вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що відповідачем в якості доказів поставки товару у кількості 95,58 тонн надані товарно-транспортні накладні №50, №51, №52 від 10.03.23, №53 від 14.03.2023.

Скаржник зазначає, що ніяких товарно-транспортних накладних, окрім як із ТОВ «АВАНТА ТРАНС» позивач не підписував. Придбаний у відповідача товар мав бути поставлений до кінцевого покупця - Філія «Внутрішньогосподарський комплекс по виробництву кормів» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» (), оскільки між ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» та Філія «ВКВК» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» (МХП за Договором) укладено Договір поставки № 3117/в від 07.10.2022. Разом з цим, при доставці у кінцевий пункт призначення, товар виявився неналежної якості - з відхиленнями межових показників, зазначених у договорі поставки. Це було виявлено комісією Філія «ВКВК» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» після дослідження відбору проб поставленого зерна соняшника та про що зазначено у відповідному аркуші дослідження та Акті спільного визначення якості від 13.03.2023. Таким чином, з боку Філія «ВКВК» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» на рахунок позивача було сплачено фактичну вартість товару, що відповідає якісним показникам у загальному розмірі 1 381 736,13 грн. Оплата Товару підтверджується платіжними інструкціями та банківськими виписками. Дана сума є меншою від тієї, яку мав на меті отримати позивач та різниця складає 258 263,31 грн.

Після здійснення перерахунку вартість поставленого товару становить 1 263 305,68 грн позивачем було сплачено 1 333 199,63 грн. Отже, сума у розмірі 69 893,95 грн має бути повернена позивачеві, як різниця в ціні товару після перерахунку, враховуючи якість товару. Натомість, з боку відповідача жодних дій по відшкодуванню збитків та поверненню грошових коштів здійснено не було. Лист №29 не було задоволено з боку відповідача, що підтверджується його відповіддю. З боку позивача було направлено претензію від 19.04.2023, яка була отримана відповідачем та проігнорована ним. Також, з боку відповідача не було підписано акти перерахунки ціни, які були направлені з боку позивача, хоча ним отримані. Як вбачається з описаних подій та дій позивача щодо одержання вигоди, в діях відповідача простежується повний склад цивільного правопорушення, а саме: вина відповідача полягає у наданні товару неналежної якості, що підтверджується наявними документами. Через наданий товар неналежної якості з боку відповідача, позивач зазнав збитків у вигляді упущеної вигоди по отриманню прибутку за господарську операцію в меншому розмірі від очікуваного. Також, скаржник зазначає, що відповідач відмовився вживати будь яких дій щодо усунення конфлікту між сторонами та добровільного відшкодування збитків позивачеві. Натомість вирішив підробити документи та подати їх до суду.

Таким чином, скаржник вважає, що судом при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції в порушення вимог ст. 83 ГПК України не було всебічно та об`єктивно надано оцінку доказам у справі та взагалі проігноровані докази, подані позивачем, та натомість прийняті підроблені ТТН відповідача.

Крім того, скаржник вважає, що судом першої інстанції проігноровані порушення з боку СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» строку при подані зустрічної позовної заяви та не застосовані приписи ч. 6 ст. 180 ГПК України.

Також, скаржник зазначає, що окрім того, що до зустрічної позовної заяви не додано доказів на підтвердження своєї позиції, а є лише відсилка до наявних документів, наданих з відзивом, також СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» не дотримано норми статті 172 ГПК України, а саме ч.1 ст.172 ГПК України передбачає, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Натомість, позивач за зустрічною позовною заявою надіслав відповідачу додатки до зустрічної позовної заяви вибірково, не весь перелік, при цьому не обґрунтував, чому не надано ці додатки стороні. Такі дії позивача за зустрічним позовом на думку скаржника порушили процесуальні права ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» та принцип змагальності сторін.

Щодо безпідставності стягнення заборгованості у розмірі 113 928, 97 грн, скаржник зазначає, що заявляючи позовну вимогу щодо сплати заборгованості, позивач за зустрічним позовом жодним чином не обґрунтував, що ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» прострочило виконання зобов`язання зі свого боку, жодним чином не обґрунтовано, що існує заборгованість з договору поставки в сумі 114 836,97 грн.

Ухвалою суду від 04.12.2023 Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАГРОАЛЬЯНС" на рішення Господарського суду Житомирської області від 02.10.2023 в частині відмови у задоволенні первісного позову та в частині задоволення зустрічного позову в сумі 113 928,37 грн. у справі №906/642/23 та розгляд апеляційної скарги призначено на 21 грудня 2023 року.

14 грудня 2023 року від СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» надійшов відзив в якому просить суд залишити рішення Господарського суду Житомирської області від 02.10.2023 у справі №906/642/23 без змін, а апеляційну скаргу подану ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» без задоволення.

Ухвалою від 19.12.2023 заяву представника ТОВ "УКРАГРОАЛЬЯНС" - адвоката Барабаш Г.Л. про участь в судовому засіданні у справі №906/642/23 в режимі відеоконференції, задоволено. Забезпечено представнику ТОВ "УКРАГРОАЛЬЯНС" - адвокату Барабаш Г.Л. участь в судовому засіданні у справі №906/642/23 призначеному на 21.12.2023 о 16:00 год в режимі відеоконференції відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21. Попереджено представника ТОВ "УКРАГРОАЛЬЯНС" - адвоката Барабаш Г.Л., що відповідно до частини п`ятої статті 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

21 грудня 2023 року від представника ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» адвоката Барабаш Г.Л. через систему «Електронний суд» надійшло клопотання в якому просить суд викликати у якості свідка водія ОСОБА_1 , місце роботи: ТОВ «АВАНТА ТРАНС» () за адресою: 04210, місто Київ, проспект Івасюка Володимира, будинок 10А, корпус 9, інше приміщення 1. Відкласти слухання справи для можливості надання пояснень директором ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» та свідком ОСОБА_1 .

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що перевезення товару згідно видаткових накладних № 146 від 11.03.2023, № 147 від 13.03.2023, № 148 від 15.03.2023 здійснювалось найнятим позивачем перевізником ТОВ «АВАНТА ТРАНС» (), що підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними: ТТН № 010309 від 10.03.2023, ТТН № 010306 від 10.03.2023, ТТН № 010310 від 10.03.2023, ТТН № 010313 від 14.03.2023. Водієм одного із транспортних засобів, що здійснював перевезення за вказаними ТТН був ОСОБА_1 водій ТОВ «АВАНТА ТРАНС». Він розписувався у вказаних ТТН при прийнятті товару у СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС», а також в документах при доставці товару до кінцевого покупця Філії «Внутрішньогосподарський комплекс по виробництву кормів» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА». Може підтвердити всі ці факти та дати цих подій. Також, він може підтвердити той факт, що підроблені відповідачем ТТН (та невідомо чому прийняті судом) ним чи його колегами, що здійснювали перевезення, не підписувались. За попередньою розмовою із директором позивача, водій готовий надати пояснення в суді особисто. Крім того, директор ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» ОСОБА_2 також хоче особисто надати пояснення. Він безпосередньо сам ввів перемовини із керівником СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС», укладав договір, домовлявся за поставки, ввів переговори після виявлення дефектів поставленого товару.

Представник ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» 21.12.2023 на відеоконференцзв`язок з судом апеляційної інстанції не вийшла, пояснивши засобами телефонного зв`язку про неможливість з`єднання.

Згідно ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи те, що представника ТОВ "УКРАГРОАЛЬЯНС" - адвоката Барабаш Г.Л. в ухвалі від 19.12.2023 попереджено, що відповідно до частини п`ятої статті 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву та те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника ТОВ "УКРАГРОАЛЬЯНС" - адвоката Барабаш Г.Л.

В судовому засіданні 21.12.2023 представник СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» заперечив проти задоволення клопотання скаржника про виклик свідка та відкладення слухання справи для можливості надання пояснень директором ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС». Поряд з цим заперечив доводи апеляційної скарги та надав відповідні пояснення. Просив суд залишити рішення Господарського суду Житомирської області від 02.10.2023 у справі №906/642/23 без змін, а апеляційну скаргу подану ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» без задоволення.

Колегія суддів розглянувши клопотання представника ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» адвоката Барабаш Г.Л. про виклик в якості свідка водія ТОВ «АВАНТА ТРАНС» ОСОБА_1 та відкладення слухання справи для можливості надання пояснень директором ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» дійшла висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами першою, другою статті 87 ГПК України передбачено, що показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб. На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

Показання свідка, згідно приписів статті 88 ГПК України, викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Частина перша статті 89 ГПК України встановлює, що свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Таким чином, заява свідка є доказом, який за умови дотримання вимог процесуального закону щодо її форми, підлягає оцінці в сукупності з іншими доказами у справі відповідно до статті 86 ГПК України. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №911/1382/18.

Враховуючи викладені вище положення процесуального законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що свідок може бути викликаний для допиту лише у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам у справі. Таким чином, обов`язковою умовою для вирішення судом питання про виклик свідка є дослідження викладених свідком у заяві обставин, які мають значення для справи. При цьому, неподання стороною до суду заяви свідка виключає можливість встановлення судом вказаних обставин, а, отже, має наслідком відсутність правових підстав для виклику особи, якою не було викладено свої показання письмово, для її допиту у судовому засіданні. Приписами ГПК України не передбачено повноважень суду щодо покладення на особу, якою не було викладено свої пояснення у заяві свідка, обов`язку з`явитись у судове засідання для надання пояснень щодо обставин, які входять до предмета доказування.

Зазначена позиція відповідає висновкам, наведеним у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 по справі №918/36/19 та у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 по справі №910/2122/19, відповідно до яких передумовою для виклику свідка для допиту є суперечливість обставин, викладених свідком у заяві, іншим доказам, або у разі наявності у суду сумнівів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи відсутня заява свідка водія ТОВ «АВАНТА ТРАНС» ОСОБА_1 в розумінні вимог процесуального закону.

З огляду на вищевикладене, враховуючи неподання ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» до суду письмової заяви свідка водія ТОВ «АВАНТА ТРАНС» ОСОБА_1 посвідченої нотаріусом, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення поданого представником ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» адвокатом Барабаш Г.Л. клопотання про виклик свідка.

Поряд з цим, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання представника ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» адвоката Барабаш Г.Л. про відкладення слухання справи для можливості особисто надати пояснення директором ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» Малішевським В.П., оскільки, як вбачається з матеріалів справи ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» подані письмові пояснення щодо обставин справи, які зокрема відображені у заявах по суті справи ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» за підписом директора товариства Малішевського В.П., зокрема у первісній позовній заяві, відповіді на відзив та апеляційній скарзі (а.с.1-8, 138-142, т.1, 101-110 т.2)

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що директор ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» Малішевський В.П. не був позбавлений права прийняти участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 21.12.2023 в якості представника товариства в порядку самопредставництва, як безпосередньо в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду так і використати право прийняти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду так і поза межами приміщення суду. Проте, вказаними процесуальними правами директор ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» Малішевський В.П. не скористався.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» в судовому засіданні 21.12.2023, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАГРОАЛЬЯНС" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 02.10.2023 в частині відмови у задоволенні первісного позову та в частині задоволення зустрічного позову в сумі 113 928,37 грн. у справі №906/642/23 без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» (контрагент) та Філія «ВКВК» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» (МХП за Договором) укладено Договір поставки № 3117/в від 07.10.2022 року (далі - договір №3117/в) (а.с.26-29 т.1).

На умовах даного договору, Контрагент зобов`язується у встановлені строки, передати у власність МХП для подальшого використання в господарській діяльності Товар (в подальшому-«Товар»), зазначений в Додатку № 2 до Договору, а МХП прийняти та сплатити певну грошову суму за Товар (п.1.1. договору №3117/в).

Пунктом 1.2 договору №3117/в, сторони узгодили, що можуть погоджувати відхилення від Додатку №3 до договору шляхом підписання Додатків до договору, в т.ч. Специфікацій, які мають відмінні умови від умов вказаних у Додатку №3 до договору. Такі Додатки діятимуть з дати їх підписання і до дати зміни сторонами шляхом підписання нового Додатку або до дати публікації нового Додатку №3 до договору, в залежності від того, яка подія настала пізніше.

Згідно п. 3.1. договору №3117/в, контрагент гарантує, що поставлений Товар відповідає всім умовам даного договору, в т.ч. визначеним у Додатках до нього, а його реалізація не порушує вимог встановлених чинним законодавством України.

Відповідно до пунктів 4.3.1, 4.3.2 договору №3117/в, контрагент зобов`язаний, передати МХП замовлений Товар належної якості, в обумовленій Сторонами кількості, асортименті та строки.

Згідно п.4.4.2 договору №3117/в, МХП зобов`язано здійснювати перевірку при прийманні Товару по кількості, якості та асортименту Товару відповідно до товаросупровідних документів та Додатків до Договору.

Пунктом 5.1 договору №3117/в сторони узгодили, що контрагент здійснює поставку Товару згідно умов, передбачених у Додатках до даного Договору.

У момент передачі товару Контрагент зобов`язується надати МХП на кожну партію товару первинні облікові документи та інші товаросупровідні документи, передбачені Додатками до даного Договору, оформлені у відповідності до вимог Договору та чинного законодавства. Контрагент буде вважатися таким, який виконав зобов`язання з поставки Товару, якщо він поставив Товар в місце та строки узгоджені Сторонами, із усією супроводжувальною документацією, яка вимагається за чинним законодавством України та даним Договором, якщо внаслідок прийому було встановлено, що товар повністю відповідає вимогам, передбаченим законодавством України умовам, визначеним у Додатках та іншим умовам даного Договору (п.5.2 договору №3117/в).

Вказаний договір підписаний електронними підписами уповноважених представників сторін.

28 лютого 2023 року між ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» та Філія «ВКВК» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» (МХП) підписано специфікацію №11 від 07.02.2023 до договору поставки №3117/в від 07.10.2022 року згідно якої ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» зобов`язувався поставити МХП товар соняшник; рік врожаю 2022; 100 метричних тонн; термін поставки 28.02.2023 10.03.2023; сума з ПДВ 1 639 999,44 грн. Місце поставки: ВКВК філія ТОВ Вінницька птахофабрика, 24321, Вінницька область, Гайсинський район, м.Ладижин, вул.Івана Сагаєва, буд.№1 (30 т.1).

На виконання вказаного договору ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» згідно видаткових накладних №139 від 15.03.2023; №131 від 13.03.2023; №125 від 11.03.2023 поставило Філії «ВКВК» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» товар - 95,52 тонн соняшника на суму 1 381 736,13 грн. (а.с.42-46 т.1).

Філією «ВКВК» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» (МХП) згідно платіжних інструкцій від 13.03.2023 №179370008 на суму 321 041,17 грн; від 15.03.2023 №196100024 на суму 912 763,91 грн; від 17.03.2023 №211340039 на суму 324 863,41 грн; від 20.03.2023 №219470027 на суму 121 494,54 грн; від 24.03.2023 №277880019 на суму 45 480,88 грн; та виписок з рахунку ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» сплачено останньому за соняшник згідно договору №3117/в від 07.10.2022 в т.ч. ПДВ - 1 725 643,91 грн (а.с.32- 41 т.1)

Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що 30 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАГРОАЛЬЯНС» (Покупець) та Сільським фермерським господарством «ЕДЕЛЬВЕЙС» (Постачальник) укладено договір поставки №300123-СП (далі - договір поставки) (а.с. 9-12 т.1).

Відповідно до п. 1.1 договору поставки, Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити - соняшник врожаю 2022 року українського походження, іменований надалі «Товар», на умовах, викладених у цього Договорі. Базис поставки: FСА - с. Громада, Любарський район, Житомирська область (надалі - місце поставки). FCA в редакції Інкотермс 2010.

Загальна кількість, ціна, загальна вартість, а також строки поставки Товару, що підлягає поставці погоджуються Сторонами додатково у Специфікаціях до Договору , які є його невід`ємною частиною (п. 1.3. договору поставки).

Пунктом 1 Специфікації №2 від 09.03.2023 до Договору (далі - Специфікація) зазначено про поставку Товару - соняшник врожаю 2022 українського походження (а.с. 13 т.1).

Згідно з п. 4 Специфікації, загальна вартість товару без ПДВ по цій Специфікації складає 1 328 947,00 грн.+/- 5%, ПДВ 186 052,58 грн. Строк поставки до 24.03.2023 (п.5 Специфікації).

Пунктом 2.1 Договору поставки встановлено, що якість Товару має відповідати вимогам: ДСТУ 7011:2009 «Соняшник. Олійна сировина. Технічні умови», при цьому: вологість не більше 8 % (граничний показник вологості - 12%), сміттєва домішка не більше 3% (граничний показник - 9%), олійна домішка не більше 15%, вміст олії не менше 48% у перерахунку на суху речовину, причому Покупець перераховує зниження у 2% по заліковій вазі або вартості товару за кожен 1% олійності, що менше 48% у перерахунку на суху речовину. Товар має бути у здоровому стані, без самозігрівання та теплового пошкодження під час сушіння, мати властивий здоровому насінню запах (без затхлого, пліснявого, інших сторонніх запахів), мати нормальних колір відповідно до певних сортових ознак.

Відповідно до пункту 3.2. договору у випадку поставки товару неналежної якості покупець під час приймання товару у місці поставки має право відмовитись від товару.

У разі розвантаження Товару з показниками якості: вологість - більше ніж 8, сміттєва домішка - більше ніж 3, ціна Товару знижується відповідно до різниці між фактичними показниками якості Товару (визначені лабораторією Переробного комплексу олійних культур) з урахуванням умов п. 6.1. Договору і якості Товару з показниками, вказаними в п. 2.1. цього Договору (пункт 3.3 договору поставки).

Пунктом 3.4 договору поставки, сторони узгодили, що зменшення ціни товару здійснюється сторонами згідно акту перерахунку ціни партії товару. Остаточна ціна партії товару з урахуванням її зменшення фіксується сторонами в акті перерахунку ціни партії товару.

Згідно пункту 4.2. договору поставки ризик випадкового знищення чи пошкодження товару переходить від постачальника до покупця в момент прийняття товару у місці поставки.

Пунктом 4.4. договору поставки, сторони узгодили, що до поставки товару покупець має право провести відбір проб товару з кожної партії товару, що зберігається у постачальника.

Зі змісту пункту 4.7. договору поставки вбачається, що поставка товару здійснюється транспортом позивача.

Відповідно до п. 5.1 договору поставки, покупець здійснює оплату в розмірі 86% вартості розвантаженого Товару на поточний рахунок Постачальника протягом одного банківського дня з моменту надання рахунку-фактури та підписаного договору поставки, 14% протягом 2 (двох) банківських днів після реєстрації постачальником податкової накладної/розрахунку коригування податкової накладної в ЄРПН. Покупець має право отримати оплату 14% вартості поставленого Товару до моменту реєстрації Постачальником податкової накладної/розрахунку коригування податкової накладної в ЄРПН.

Пунктом 6.1 договору поставки передбачено, що приймання товару за якістю визначається покупцем згідно якості, визначеної в місці розвантаження (згідно з даними реєстру розвантаження Товару, та у випадку відхилення від базових якісних характеристик, фіксується актом перерахунку товару).

Згідно з умовами договору поставки, СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» виставив ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» рахунок №14 від 09.03.2023р. на суму 1 514 999,58 грн. разом з ПДВ (а.с. 98 т.1).

На виконання вказаного договору ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» сплатило СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» 1 333 199,63 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №68710936 від 09.03.2023, призначення платежу: «Оплата за соняшник згідно рахунку №14 від 09.03.2023 по дог. №300123-СП від 30.01.2023 в т.ч. ПДВ 14% - 163 726,27 грн» (а.с. 14 т.1).

ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» зазначає, що поставка товару від СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» була здійснена наступними партіями: згідно накладної №146 від 11.03.2023 - 24,36 тонн соняшника на суму 296 615,40 грн; накладної №147 від 13.03.2023 47,22 тонн соняшника на суму 520 046,14 грн; накладної №148 від 15.03.2023 291 501,34 грн (а.с.16-18 т.1). Перевезення товару здійснювалось стороннім перевізником - TOB «АВАНТА ТРАНС» ().

Позивач за первісним позовом зазначає, що придбаний у СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» товар мав бути поставлений до кінцевого покупця - Філія «Внутрішньогосподарський комплекс по виробництву кормів» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» (). Разом з цим, при доставці у кінцевий пункт призначення, товар виявився неналежної якості з відхиленнями межових показників, зазначених у Договорі поставки. Це було виявлено комісією Філія «ВКВК» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» після дослідження відбору проб поставленого зерна соняшника та про що зазначено у відповідному аркуші дослідження та Акті спільного визначення якості від 13.03.2023.

ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» зазначає, з боку Філія «ВКВК» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» на рахунок товариства було сплачено фактичну вартість товару, що відповідає якісним показникам у загальному розмірі 1 381 736,13 грн. Дана сума є меншою від тієї, яку мав на меті отримати позивач та різниця складає 258 263,31 грн.

Листом №29 від 16.03.2023 ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» повідомило відповідача, що поставлений соняшник транспортними засобами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 , НОМЕР_6 при розвантаженні у місці доставки виявився неналежної якості із надмірними відхиленнями по допустимим показникам (а.с. 47-48 т.1).

Відповідно до вимог п. 6.1 Договору поставки, було складено акти перерахунку ціни партії товару та направлено СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» електронною поштою (а.с. 19-25 т.1).

Так, ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» вважає, що після здійснення перерахунку вартість поставленого товару становить 1 263 305,68 грн, ним було сплачено 1 333 199,63 грн.. Отже, сума у розмірі 69 893,95 грн має бути повернена товариству, як різниця в ціні товару після перерахунку, враховуючи якість товару.

27 березня 2023 року СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» надіслало ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» відповідь №17 в якій зазначило, що вважає претензії від покупця необґрунтованими та такими що не відповідають дійсності (а.с.49-50 т.1).

19 квітня 2023 року ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» надіслало СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» претензію про відшкодування збитків та упущеної вигоди в якій зазначив, що господарством здійснено пряме нанесення збитків товариству у відвантаженні оплаченого неякісного товару та просило відшкодувати збитки в сумі 69 893,95 гри. та упущену вигоду в сумі 258 263,31 грн. на рахунок ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» IBAN НОМЕР_7 АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК протягом 7 днів з дня отримання даної претензії. А також просило підписати видаткові накладні на поставлений товару з урахуванням перерахунку ціни товару, акти перерахунку та повернути по 1 примірнику ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» (а.с.51-53 т.1).

02 травня 2023 року СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» надіслало ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» відповідь на претензію в якій зазначило, що господарство виконало всі умови поставки, передбачені в договорі №300123-СП від 30.01.2023, поставка є такою, що відбулася, а отже вважає претензії покупця необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності та не підлягають задоволенню (а.с.111-113 т.1).

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Сільського фермерського господарства «ЕДЕЛЬВЕЙС» про стягнення упущеної вигоди в розмірі 258 263,31 грн та грошових коштів у розмірі 69 893,95 грн в повернення сплачених коштів по договору поставки №300123-СП від 30.01.2023.

Щодо позовної вимоги за первісною позовною заявою ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» про стягнення упущеної вигоди в розмірі 258 263,31 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

За частиною 1 ст. 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 2 ст. 20 ГК України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема відшкодування збитків, застосування санкцій.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» під збитками у формі упущеної вигоди вважає різницю між вартістю товару 1 639 999,44 грн зазначену у специфікації №11 від 07.02.2023 до договору поставки №3117/в укладеного між ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» та Філією «ВКВК» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» та фактичною сплаченою Філією «ВКВК» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» вартістю товару у розмірі 1381 736,13 грн, оскільки дана сума коштів є меншою від тієї, яку мало на меті отримати ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» та різниця складає 258 263,31 грн.

Правові підстави та умови відшкодування збитків визначені, зокрема, положеннями Глави 3 «Захист цивільних прав та інтересів» Розділу І «Основні положення» Книги першої «Загальні положення», Глави 51 «Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання» Розділу І «Загальні положення про зобов`язання» Книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України та Главою 25 «Відшкодування збитків у сфері господарювання» Розділу V «Відповідальність за правопорушення у сфері господарювання» ГК України.

У пункті 8 частини другої статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частини другої статті 20 ГК України права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються шляхом, зокрема, відшкодування збитків.

Згідно частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У пункті 4 частини першої статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з частиною першою статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

За приписами частини першої статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

У частині другій статті 22 ЦК України визначено, що збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно з частиною другою статті 224, частиною першою статті 225 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною.

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів як учасника певних суспільних відносин і що виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Як зазначено вище, збитки як правова категорія включають в себе й упущену (втрачену) вигоду (lucrum cessans), яка відрізняється від реальних збитків (damnum emergens) тим, що реальні збитки характеризують зменшення наявного майна потерпілого (проведені витрати, знищення і пошкодження майна тощо), а у разі упущеної вигоди наявне майно не збільшується, хоча і могло збільшитися, якби не правопорушення.

Тобто упущена вигода відображає різницю між реально можливим у майбутньому потенційно отриманим майном та вже наявним майном.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення:

1) протиправної поведінки особи (боржника);

2) збитків, заподіяних такою особою;

3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи та збитками;

4) вини особи, яка заподіяла збитки, у тому числі встановлення заходів, вжитих кредитором для одержання такої вигоди. За відсутності одного з елементів складу цивільного правопорушення не настає відповідальності з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.07.2011 у справі № 3-64гс11, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 908/2261/17, від 31.07.2019 у справі №910/15865/14, від 30.09.2021 у справі № 922/3928/20.

Водночас протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності).

Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага тощо.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Відповідно до статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.

Тому звернення з вимогою про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди покладає на кредитора (позивача) обов`язок також довести, окрім наведеного, реальну можливість отримання визначених ним доходів, тобто, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості їх отримання.

Окрім того, позивачу (кредитору) слід довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача (боржника) стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.06.2020 у справі № 910/12204/17, від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18).

Тобто вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди мають бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача (Аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 127/16524/16-ц (провадження №61-22106св18)).

Також позивач (кредитор) повинен довести факти вжиття ним певних заходів щодо одержання таких доходів. Тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів. Якщо неодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, така упущена вигода не підлягає відшкодуванню (подібні висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі №908/2486/18, від 15.10.2020 у справі № 922/3669/19, від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18).

При цьому слід мати на увазі, що тлумачення змісту частини другої статті 22 ЦК України, частини другої статті 224, статті 225 ГК України свідчить, що упущена вигода, будучи складовою поняття «збитки», на відміну від реальних збитків, фактичну вартість яких можна виявити на основі оцінки прямих майнових втрат, завданих особі, пов`язана з тим реальним приростом, збільшенням її майнової сфери, якого можна було б очікувати за звичайних обставин, якби ці обставини не були порушені неправомірною поведінкою боржника.

Визначаючи розмір збитків у вигляді упущеної вигоди, необхідно також враховувати функцію, яку повинно виконувати відповідне відшкодування. Такою функцією передусім є компенсаційна функція, яка виходить з неприпустимості збагачення потерпілої сторони зобов`язання (кредитора) та визначає своїм завданням компенсацію кредитору дійсних негативних наслідків порушення його прав. Іншими словами відновлення майнового стану кредитора за рахунок боржника має здійснюватися з розрахунку еквівалентності, співмірності між собою відшкодування та збитків.

Відтак при визначенні розміру збитків у вигляді упущеної вигоди слід керуватися такими критеріями її розрахунку (обчислення), як:

1) звичайні обставини (умови цивільного/господарського обороту);

2) розумні витрати;

3) компенсаційність відшкодування збитків.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, як форма цивільно-правової відповідальності, застосовується з метою захисту порушених (невизнаних) цивільних прав й інтересів та полягає у відшкодуванні правопорушником вартості майнових вигод, які потерпіла особа могла б мати, якби її суб`єктивне право не було порушеним (невизнаним).

Підсумовуючи, така міра відповідальності як відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди насамперед спрямована на захист (відновлення) порушеного права потерпілого, що цілком узгоджується із приписами частини другої статті 216 ГК України, якою визначено, що застосування господарських санкцій, якими у розумінні частини другої статті 217 ГК України є відшкодування збитків, повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.10.2023 у справі №910/3317/21.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Упущена вигода це доход або прибуток, який міг би одержати суб`єкт зовнішньоекономічної діяльності в разі здійснення зовнішньоекономічної операції і який він не одержав внаслідок дії обставин, що не залежать від нього, якщо розмір його передбачуваного доходу або прибутку можна обґрунтувати. Отже, для правильного вирішення спорів, пов`язаних із відшкодуванням шкоди, важливе значення має розподіл між сторонами обов`язку доказування, тобто визначення, які юридичні факти повинен довести позивач або відповідач.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 623 ЦК України, на кредитора покладений обов`язок довести розмір збитків, заподіяних йому порушенням зобов`язання. При цьому кредитор повинен не лише точно підрахувати розмір збитків, але й підтвердити їх документально. При обрахуванні розміру упущеної вигоди мають враховуватися тільки ті точні дані, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум або інших цінностей, якби зобов`язання було виконано боржником належним чином. Крім того, законодавець встановлює, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою. На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: баланс імовірностей (balance of probabilities) або перевага доказів (preponderance of the evidence); наявність чітких та переконливих доказів (clear and convincing evidence); поза розумним сумнівом (beyond reasonable doubt). Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.01.2022 у справі №917/996/20).

За загальними правилами судового процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. (ст. 13 ГПК України).

З матеріалів справи вбачається, що 30 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАГРОАЛЬЯНС» (покупець) та Сільським фермерським господарством «ЕДЕЛЬВЕЙС» (постачальник) укладено договір поставки №300123-СП. Відповідно до п. 1.1 договору поставки, постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а покупець прийняти та оплатити - соняшник врожаю 2022 року українського походження, іменований надалі «Товар», на умовах, викладених у цього Договорі. Базис поставки: FСА - с. Громада, Любарський район, Житомирська область (надалі - місце поставки). FCA в редакції Інкотермс 2010.

Загальна кількість, ціна, загальна вартість, а також строки поставки Товару, що підлягає поставці погоджуються Сторонами додатково у Специфікаціях до Договору , які є його невід`ємною частиною (п. 1.3. Договору поставки). У пункті 1 Специфікації №2 від 09.03.2023 до Договору зазначено про поставку Товару - соняшник врожаю 2022 українського походження. Згідно з п. 4 Специфікації, загальна вартість товару без ПДВ по цій Специфікації складає 1 328 947,00 грн.+/- 5%, ПДВ 186 052,58 грн. Строк поставки до 24.03.2023 (п. 5 Специфікації).

Згідно з умовами договору поставки, СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» виставив рахунок №14 від 09.03.2023 на суму 1 514 999,58 грн. разом з ПДВ. ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» здійснило оплату по вказаному рахунку в сумі 1 333 199,63 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №68710936 від 09.03.2023.

Поряд з цим, ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» зазначає, що придбаний у СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» за договором поставки №300123-СП товар соняшник врожаю 2022 року мав бути поставлений до кінцевого покупця - Філія «Внутрішньогосподарський комплекс по виробництву кормів» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» () так як між ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» та Філією «ВКВК» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» укладено договір поставки № 3117/в від 07.10.2022 і саме під цю поставку ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» було придбано товар у СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС», який мав бути доставлений до Філії «ВКВК» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, м.Ладижин, вул.Івана Сагаєва, буд. 1.

Проте, колегія суддів вважає безпідставним твердження ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС», що придбаний у СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» за договором поставки №300123-СП товар соняшник врожаю 2022 року мав бути поставлений до кінцевого покупця - Філія «Внутрішньогосподарський комплекс по виробництву кормів» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» (), оскільки за результатами дослідження умов договору поставки №300123-СП від 30.01.2023 не вбачається, що позивач та відповідач за первісним позовом передбачили, що поставка товару соняшник врожаю 2022 року за вказаним договором буде здійснена на виконання умов договору поставки № 3117/в від 07.10.2022 укладеного між ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» та Філія «ВКВК» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА».

З огляду на викладене колегія суддів констатує, що укладення позивачем за первісним позовом ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» договору поставки № 3117/в від 07.10.2022 з іншим контрагентом Філією «ВКВК» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» стало результатом самостійних ініціативних дій самого позивача, а такий договір був укладений ним на власний ризик, з метою досягнення економічних результатів та одержання прибутку (частина 1 статті 42 Господарського кодексу України). Отже, ризик економічної неефективності чи збитковості такого договору згідно статті 42 ГК України лежить на самому позивачеві за первісним позовом ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» і правових підстав для перекладення його на відповідача за первісним позовом СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» немає.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.06.2022 у справі №922/2394/21.

Поряд з цим, ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» у первісній позовній заяві зазначило, що перевезення товару здійснювалось стороннім перевізником - TOB «АВАНТА ТРАНС» (), що підтверджується товарно-транспортними накладними, актами здачі-приймання робіт (послуг) та рахунками на оплату послуг (копії додаються).

Проте, судом першої інстанції під час розгляду справи по суті, зазначено, що ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» вказаних товарно-транспортних накладних, актів здачі-приймання робіт (послуг) та рахунків на оплату послуг TOB «АВАНТА ТРАНС» до позовної заяви не додано. В додатках позовної заяви вказані документи також не зазначені.

Разом з тим, до суду першої інстанції 29.09.2023 від ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» надійшло клопотання в якому посилаючись на приписи статей, 80, 190 ГПК України просило суд приєднати до матеріалів справи, докази посилання на які були в позовній заяві, а саме засвідчені належним чином копії товарно-транспортні накладні: ТТН №010306 від 10.03.2023; ТТН №010309 від 10.03.2023; ТТН №010310 від 10.03.2023; ТТН №010313 від 14.03.2023 (ас.224-236 т.1).

Суд першої інстанції протокольною ухвалою, яка відображена у протоколі судового засідання в режимі відеоконференції №1966383 від 02.10.2023 ухвалив задовольнити клопотання та приєднати товарно-транспортні накладні, дати їм оцінку під час ухвалення рішення (а.с. 22 т.1).

Зі змісту товарно-транспортних накладних №010306 від 10.03.2023; №010309 від 10.03.2023; №010310 від 10.03.2023; №010313 від 14.03.2023 не вбачається, що вантажовідправником в даному випадку є СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС», оскільки замовником та вантажовідправником зазначено ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС», вантажоодержувачем в свою чергу є Філія «ВКВК» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА». Водночас колегія суддів вважає, що зазначення в розділі «пункт навантаження» товарно-транспортних накладних лише назви населеного пункту (с.Громада, Любарський р-н, Житомирська обл.) в якому знаходиться відповідач за первісним позовом не підтверджує, що вантажовідправником згідно вказаних товарно-транспортних накладних є СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС». Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що вказані товарно-транспортні накладні не є належним доказом факту поставки СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» Філії «ВКВК» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» товару - соняшник врожаю 2022 року в кількості 95,52 тонн.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги твердження ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС», які викладені у первісній позовній заяві про те, що при доставці у кінцевий пункт призначення, товар виявився неналежної якості - з відхиленнями межових показників, зазначених у договорі поставки і це було виявлено комісією Філія «ВКВК» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» після дослідження відбору проб поставленого зерна соняшника та про що зазначено у відповідному аркуші дослідження та акті спільного визначення якості від 13.03.2023, оскільки в матеріалах справи відсутні вказані документи, на які посилається ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» у первісній позовній заяві.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що договірні відносини передбачені умовами договору поставки №3117/в від 07.10.2022 укладеного між ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» та Філією «ВКВК» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» стосуються лише вказаних сторін та не поширюються на СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС».

Відповідно до положень частин 3, 4 статті 13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

В свою чергу, колегія суддів звертає увагу на те, що ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» до первісної позовної заяви додані наступні накладні:

- №146 від 11 березня 2023 року про отримання товариством за адресою: 03083, Україна, Київ, пр-т Науки 54-Б. неж. прим. №1-14 груп. прим. №379-А, товару соняшника врожаю 2022 року українського походження в кількості 24,36 тон.;

- №147 від 13 березня 2023 року про отримання товариством за адресою: 03083, Україна, Київ, пр-т Науки 54-Б. неж. прим. №1-14 груп. прим. №379-А, товару соняшника врожаю 2022 року українською походження в кількості 47.22 тон.,

- №148 від 15 березня 2023 року про отримання товариством за адресою: 03083, Україна, Київ, пр-т Науки 54-Б. неж. прим. №1-14 груп. прим. №379-А, товару соняшника врожаю 2022 року українського походження в кількості 23,94 тон.

Тобто, вказаними накладними ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» підтвердило факт отримання за адресою: 03083, Україна, Київ, пр-т Науки 54-Б. неж. прим. №1-14 груп. прим. №379-А товару - соняшник врожаю 2022 року українського походження від СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» у період до 24.03.2023 року в кількості 95,52 тон.

Крім того, твердження ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» викладене в первісній позовній заяві, що з боку Філії «ВКВК» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» на рахунок ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» було сплачено фактичну вартість товару, що відповідає якісним показникам у загальному розмірі 1 381 736,13 грн. і вказана оплата товару підтверджується платіжними інструкціями та банківськими виписками, які додаються до позовної заяви, колегія суддів вважає безпідставним та таким, що доведено належними доказами, оскільки в результаті дослідження доданих до позовної заяви платіжних інструкцій та банківських виписок встановлено, що Філією «ВКВК» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» (МХП) згідно платіжних інструкцій від 13.03.2023 №179370008 на суму 321 041,17 грн; від 15.03.2023 №196100024 на суму 912 763,91 грн; від 17.03.2023 №211340039 на суму 324 863,41 грн; від 20.03.2023 №219470027 на суму 121 494,54 грн; від 24.03.2023 №277880019 на суму 45 480,88 грн; та виписок з рахунку ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС», що Філією «ВКВК» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» сплачено за соняшник згідно договору №3117/в від 07.10.2022 1 513 722,73 грн. без ПДВ, водночас вказана сума з ПДВ становить 1 725 643,91 грн (а.с.32- 41 т.1). Тобто, ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» не доведено розмір різниці 258 263,31 грн, яку вказане товариство вважає збитками у формі упущеної вигоди.

Як зазначалося судом апеляційної інстанції, при обрахунку розміру упущеної вигоди мають враховуватися тільки ті точні дані, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум, або інших цінностей, якби права позивача не були порушені. Нічим не підтверджені розрахунки про можливі доходи до уваги братися не можуть.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що позивачем за первісною позовною заявою ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» не доведено і матеріали справи не містять доказів щодо наявності в діях відповідача за первісною позовною заявою СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме, ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» не доведено, як протиправної поведінки СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС», та, відповідно, відсутній будь-який причинний зв`язок, а також не доведена вина відповідача за первісною позовною заявою СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС».

Отже, невиконання позивачем визначеного приписами статей 13, 74 ГПК України процесуального обов`язку з доведення належними та допустимими доказами розміру заподіяних йому неправомірними діями відповідача збитків у формі упущеної вигоди має результатом процесуальний наслідок у вигляді відмови в задоволенні таких позовних вимог з підстав їх недоведеності.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення суми упущеної вигоди в розмірі 258 263,31 грн.

Щодо позовної вимоги за первісною позовною заявою ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» про стягнення 69893,95 грн в повернення сплачених коштів по договору поставки №300123-СП від 30.01.2023, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 2.1 договору поставки №300123-СП від 30.01.2023 передбачено, що якість товару має відповідати вимогам: ДСТУ 7011:2009 «Соняшник. Олійна сировина. Технічні умови», при цьому: вологість не більше 8 % (граничний показник вологості - 12%), сміттєва домішка не більше 3% (граничний показник - 9%), олійна домішка не більше 15%, вміст олії не менше 48% у перерахунку на суху речовину, причому Покупець перераховує зниження у 2% по заліковій вазі або вартості товару за кожен 1% олійності, що менше 48% у перерахунку на суху речовину. Товар має бути у здоровому стані, без самозігрівання та теплового пошкодження під час сушіння, мати властивий здоровому насінню запах (без затхлого, пліснявого, інших сторонніх запахів), мати нормальних колір відповідно до певних сортових ознак.

Відповідно до п. 6.1 договору поставки №300123-СП від 30.01.2023, приймання товару за якістю визначається покупцем згідно якості, визначеної в місці розвантаження (згідно з даними реєстру розвантаження товару, та у випадку відхилення від базових якісних характеристик, фіксується актом перерахунку товару).

Позивач за первісною позовною заявою ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС», зазначає, що при прийманні товару від СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» було виявлено невідповідність якісних показників договірним, що засвідчується відповідними реєстрами та актами перерахунку.

Так, ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» 11.03.2023 при прийманні партії товару 24,36 т №транспортного засобу НОМЕР_1 / НОМЕР_2 згідно товарно-транспортної накладної №010309 виявлено невідповідність якісних показників договірним, а саме встановлено погіршення по сміттєвій домішці на 4,845% та погіршення по олійності 2,600% в результаті чого остаточна вартість 1 т товару становить 13 881,02 грн (з ПДВ) про, що відповідно складений акт перерахунку ціни партії товару від 11.03.2023 (а.с. 21 т.1); 13.03.2023 при прийманні партій товару 24,08 т № транспортного засобу НОМЕР_5 /АА4585ХG згідно товарно-транспортної накладної №010306 виявлено невідповідність якісних показників договірним, а саме встановлено погіршення по сміттєвим домішкам на 5,979% та погіршення по олійності 10,000%, при прийманні партій товару 23,14 т № транспортного засобу НОМЕР_3 /АА4595ХG згідно товарно-транспортної накладної №010310 виявлено невідповідність якісних показників договірним, а саме встановлено погіршення по сміттєвим домішкам на 5,979% та погіршення по олійності 10,000% в результаті чого остаточна вартість 1 т товару становить 12 555,12 грн (з ПДВ) про що відповідно складений акт перерахунку ціни партії товару від 13.03.2023 (а.с. 20 т.1); 15.05.2023 при прийманні партії товару 23,94 т № транспортного засобу НОМЕР_3 /АА4595ХG згідно товарно-транспортної накладної №010313 виявлено невідповідність якісних показників договірним, а саме встановлено погіршення по сміттєвій домішці на 4,639% в результаті чого остаточна вартість 1 т товару становить 14 312,16 грн (з ПДВ) про що відповідно складений акт перерахунку ціни партії товару від 15.03.2023 (а.с. 19 т.1).

Проте, суд апеляційної інстанції вважає вказані акти перерахунку ціни товару від 11.03.2023, 13.03.2023, 15.03,2023, які складені ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» в односторонньому порядку неналежними доказами підтвердження поставки СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» для ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» товару соняшника врожаю 2022 року неналежної якості, оскільки у вказаних актах зазначений товар, який поставлявся ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» для Філії «ВКВК» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» згідно товарно-транспортних накладних №№010309, 010306, 010310, 010313 на виконання договору поставки №3117/в від 07.10.2022 укладеного між ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» та Філією «ВКВК» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА» умови та зобов`язання за яким, як встановлено судом апеляційної інстанції, не стосуються СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС».

Поряд з цим, колегія суддів відзначає, що пунктами 4.2, 4.4 договору поставки №300123-СП від 30.01.2023 укладеного між ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» та СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» сторони передбачили, що право власності на товар переходить до покупця в момент розвантаження товару на переробному комплексі олійних культур, а ризик випадкового знищення та пошкодження товару переходить від постачальника до покупця в момент приймання товару покупцем в місці поставки. До поставки товару покупець має право провести відбір проб товару за власний рахунок з кожної партії товару, що зберігається в складських приміщеннях постачальника чи третіх осіб, в присутності представника постачальника і підписати відповідні акти відбору проб.

Зі змісту пункту 4.7. договору поставки №300123-СП від 30.01.2023 вбачається, що поставка товару здійснюється транспортом позивача.

Разом з тим, СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» зазначає, що представник покупця (ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС») був допущений до місця зберігання товару, здійснив відбір відповідних проб, та після їх аналізу не представив жодних претензій щодо якості. Тобто представником покупця було погоджено, що товар відповідає усім вимогам щодо якості даного виду товару. Вказану обставину також не заперечує ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» в апеляційній скарзі, однак зазначає, що СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» підступно в подальшому відвантажує бракований товар, проте доказів поставки СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» товару неналежної якості для ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» не надає.

Таким чином, вищевикладені обставини в сукупності з аналізом вказаних положень договору поставки №300123-СП від 30.01.2023 вказують на домовленість сторін про те, що: товар відвантажується зі складу відповідача на транспортні засоби, які надає позивач; перевірка товару на предмет його якості проводиться за бажанням позивача до його навантаження; ризик пошкодження товару переходить до позивача з моменту навантаження.

Таким чином отримавши товар і не здійснивши перевірку його якості до його навантаження на свої транспортні засоби позивач втрачає право на претензію щодо якості цього товару.

В якості доказів неналежної якості товару ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» надав документи, які складені на підставі документів, що стосуються виконання договору поставки №3117/в від 07.10.2022 укладеного між ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» та Філією «ВКВК» ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА», яка в свою чергу не перебуває з СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» в будь-яких договірних стосунках, тому акти перерахунку ціни товару від 11.03.2023, 13.03.2023, 15.03,2023 не можуть бути підставою для виникнення у СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» зобов`язань перед ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» для погодження ціни товару меншою ніж вказану в Специфікації №2 до договору поставки №300123-СП.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що ТОВ «УКРАГРОАЛЬЯНС» не надано доказів, що отриманий від СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» товар не відповідав якості, яка обумовлена договором поставки №300123-СП від 30.01.2023, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог за первісною позовною заявою про стягнення 69893,95 грн в повернення сплачених коштів по договору поставки №300123-СП від 30.01.2023.

Щодо зустрічних позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 114 836,97 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі статтею 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 15.05.2023 прийнято позовну заяву ТОВ "УКРАГРОАЛЬЯНС" до СФГ "ЕДЕЛЬВЕЙС" про стягнення 328 157,26 грн до розгляду та відкрито провадження у справі 906/642/23. У пункті 4 резолютивної частини вказаної ухвали судом першої інстанції встановлено учасникам справи строк зокрема для подачі відзиву на позовну заяву 15 днів з дня вручення цієї ухвали.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.94 т.1) вбачається, що СФГ "ЕДЕЛЬВЕЙС" отримало ухвалу суду першої інстанції від 15.05.2023 19.05.2023. Таким чином, 15-й день з дня вручення цієї ухвали, враховуючи вихідні дні є 05.06.2023.

Згідно з наявного в матеріалах справи опису вкладення (а.с. 129 т.1) вбачається, що СФГ "ЕДЕЛЬВЕЙС" надіслало зустрічну позовну заяву до Господарського суду Житомирської області 05.06.2023, що підтверджується відтиском штампу «Укрпошти» на вказаному описі вкладення. Вказані обставини, також підтверджуються наявною в матеріалах справи поштовою накладною №720 від 05.06.2023 (а.с.129 т.1).

Таким чином, СФГ "ЕДЕЛЬВЕЙС" подано зустрічну позовну заяву в межах строку для подання відзиву, що відповідає приписам ч.1 ст.180 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність твердження ТОВ "УКРАГРОАЛЬЯНС" про те, що судом першої інстанції проігноровані порушення з боку СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» та порушено вимоги ч. 6 ст. 180 ГПК України.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним твердження ТОВ "УКРАГРОАЛЬЯНС", що СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» у зустрічній позовній заяві заявило позовну вимогу про відмову у задоволенні первісного позову, оскільки з п.2 прохальної частини зустрічної позовної заяви вбачається, що СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» заявлено лише позовні вимоги наступного змісту: «Позовна вимога - Стягнути на користь Сільського фермерського господарства « ЕДЕЛЬВЕЙС » (код ЄДРІІОУ 13576776, адреса: Житомирська область, Любарський район, с. Громада, вул. Польова, буд. 5, UА()107123 в АТ «Райффайзен банк») з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАГРОАЛЬЯНС» (, адреса: 03083, м. Київ, пр-т Науки, буд. 54-Б, п/п № 1-14, груп.прим. №379-А, НОМЕР_8 в АТ «Райффайзен банк») заборгованість у розмірі 114 836 (сто чотирнадцять тисяч вісімсот тридцять шість) грн, 97 коп. та суму упущеної вигоди в розмірі 424 896,79 (чотириста двадцять чотири тисячі вісімсот дев`яносто шість гривень сімдесят дев`ять коп.).

Так, в обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 114 836, 97 грн, СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» посилається на те, що між ТОВ "УКРАГРОАЛЬЯНС" та СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» укладено договір поставки № 300123-СП від 30 січня 2023 року згідно умов якого СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» повинно було поставити в адресу підприємства ТОВ "УКРАГРОАЛЬЯНС": соняшник врожаю 2022 року українського походження на умовах викладених в Договорі Поставки. Базис поставки - FCA село Громада, Любарський район Житомирська область, FCA в редакції Інкотермс 2010.

Відповідно до Специфікації №2 від 09.03.2023 року до договору поставки № 300123-СП від 30 січня 2023 року СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» повинно поставити в адресу ТОВ "УКРАГРОАЛЬЯНС" в термін до 24.03.2023 року соняшник врожаю 2022 року українського походження по вазі 100 (сто) метричних тон, загальна вартість товару у зазначеній кількості повинна була складати 1 514 999 (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 58 коп.

Завантаживши товар відповідної якості згідно п.1.1 та п.1.2 Специфікації №2 та відповідно до кількості та строків зазначених у Специфікації №2 СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» вважає, що виконав усі свої зобов`язання перед ТОВ "УКРАГРОАЛЬЯНС". Поставка товару згідно п.4.7 Договору Поставки здійснювалася автомобільним транспортом Позивача (Покупця).

Відповідно до п.п. а) п.5.3.1 Договору поставки № 300123-СП від 30 січня 2023 року - поставка товару у разі, якщо постачальник є виробником товару, що постачається за цим договором супроводжується видатковою накладною оформленою на підставі довіреності покупця на отримання товарно-матеріальних цінностей.

Разом з тим, згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами передбачено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88.

Підпунктом 2.1 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88 визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Частинами 1, 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Аналіз приписів статей 1, 3, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" дозволяє зробити висновок про те, що бухгалтерський облік ведеться підприємством з метою надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства; на даних бухгалтерського обліку ґрунтується податкова звітність підприємства. Бухгалтерському обліку підлягають господарські операції - дії (події), що викликають зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, а також їх результати, що полягають у реальній зміні майнового стану суб`єкта господарювання. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складаються під час їх здійснення, а якщо це неможливо - безпосередньо після закінчення господарських операцій.

Доказами реального здійснення господарської операції є первинні документи, які підтверджують фактичну поставку товарів продавцем та їх отримання покупцем, а також документи, що підтверджують факт використання придбаних товарів у власній господарській діяльності покупця (Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.03.2019 у справі №925/291/18).

За своєю правовою природою первинні документи є документами, які посвідчують виконання зобов`язань (констатують, фіксують певні факти господарської діяльності у правовідносинах між сторонами) та мають юридичне значення для встановлення обставин такого виконання (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.02.2020 у справі №909/146/19).

Висновок щодо підтвердження факту господарської операції саме первинними документами викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.08.2020 у справі №922/2081/19, від 04.11.2020 у справі №910/9739/19, від 18.11.2020 у справі №920/61/19.

Всі господарські операції повинні підтверджуватися первинними документами. До таких зокрема належать: видаткові накладні, рахунок фактура, товарно-транспортна накладна, акт виконаних робіт або акт прийманні виконаних робіт, акти приймання - передачі наданих послуг, банківські виписки, платіжні доручення, оборотно-сальдові відомості, касові ордери (прибутковий та видатковий), бухгалтерська довідка. Саме вказані документи розкривають внутрішню суть господарської операції, її справжність, економічну вигоду, ділову мету.

В якості таких доказів СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» надав видаткові накладені №146 від 10.03.23 та №147 від 14.03.23 у яких зазначено про поставку товару відповідачем позивачу у кількості 95,58 тон по ціні 15150,00 гр за тону (з ПДВ) на загальну суму 1448036,60 грн. (а.с.105,109 т.1). Разом з тим вказані видаткові накладні не містять узгодження їх позивачем, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вищевказані видаткові накладні не підтверджують поставку.

Також СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» в якості доказів поставки товару у кількості 95,58 тон надані товарно-транспортні накладні №50, №51, №52 від 10.03.23, №53 від 14.03.23 (а.с.106-107, 108, 110 т.1). Зі змісту цих накладних вбачається, що замовником перевезення та вантажоотримувачем є ТОВ "УКРАГРОАЛЬЯНС", вантажовідправником є СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС». У товарно-транспортних накладних зазначено, що вантаж до перевезення прийняли водії, зазначено прізвища водіїв та їх підписи. Разом з тим СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» не надано доказів наявності повноважень у водіїв (довіреностей) на отримання товару. Відсутні також будь-які інші докази, які підтверджують зв`язок між водіями та ТОВ "УКРАГРОАЛЬЯНС". Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані товарно-транспортні накладні не є належним доказом факту поставки СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» товару в кількості 95,58 тон.

Проте, колегія суддів відзначає, що перевагу варто надавати реальності здійснення господарської операції та її економічному змісту, а не оформленню такої операції. У свою чергу, реальність господарської операції визначається фактом руху активів та зміною стану зобов`язань суб`єкта господарювання.

У зв`язку з цим необхідно враховувати, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, у розгляді справ, у яких необхідно досліджувати обставини поставки товару, слід з`ясовувати, крім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару. Зокрема, обставини здійснення перевезення товару, поставленого за спірними видатковими накладними, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця, інші обставини, які будуть переконливо підтверджувати реальний рух активів, свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару та які давали б змогу встановити реальність здійснених господарських операцій.

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постановах від 04.11.2019 у справі №905/49/15, від 29.11.2019 у справі №914/2267/18, від 29.01.2020 у справі №916/922/19, від 25.06.2020 у справі №924/233/18, від 10.12.2020 у справі №910/14900/19.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ "УКРАГРОАЛЬЯНС" визнає факт отримання від СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» товару в кількості 95,52 тон зазначаючи про це в первісній позовній заяві та доданих до неї накладних №146 від 11.03.2023, №147 від 13.03.2023, №148 від 15.03.2023 (а.с. 1-7, 16 18 т.1).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на виконання умов договору поставки № 300123-СП від 30 січня 2023 року СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» поставив ТОВ "УКРАГРОАЛЬЯНС" товар у кількості 95,52 тон за ціною 15150,00 грн. за тону (з ПДВ) на загальну суму 1447128,00 грн.

Факт отримання ТОВ "УКРАГРОАЛЬЯНС" на виконання умов договору поставки №300123-СП від 30 січня 2023 року від СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» товару соняшника врожаю 2022 року відповідачем за зустрічною позовною заявою в апеляційній скарзі не заперечується.

Відповідно до п. 5.1 договору поставки №300123-СП від 30 січня 2023 року, покупець здійснює оплату в розмірі 86% вартості розвантаженого Товару на поточний рахунок Постачальника протягом одного банківського дня з моменту надання рахунку-фактури та підписаного договору поставки, 14% протягом 2 (двох) банківських днів після реєстрації постачальником податкової накладної/розрахунку коригування податкової накладної в ЄРПН.

Згідно з умовами договору поставки №300123-СП від 30 січня 2023 року, СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» виставив ТОВ "УКРАГРОАЛЬЯНС" рахунок №14 від 09.03.2023 на суму 1 514 999,58 грн. разом з ПДВ (а.с.98 т.1).

В свою чергу, ТОВ "УКРАГРОАЛЬЯНС" з посиланням на договір поставки №300123-СП від 30 січня 2023 року та на рахунок №14 оплатило на користь СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» 1333199,63 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №68710936 від 09.03.2023 (а.с.14 т.1).

Поряд з цим, СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» зареєструвало 28.03.2023 податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.99 -104 т.1)

Таким чином, враховуючи обставини справи та сукупність доказів наявних в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» на виконання умов договору поставки №300123-СП від 30 січня 2023 року поставив ТОВ "УКРАГРОАЛЬЯНС" товар у кількості 95,52 тон на суму 1447128,00 грн. Проте, ТОВ "УКРАГРОАЛЬЯНС" частково оплатив товар в розмірі 1333199,63 грн. та неоплаченою залишилась сума 113 928,37 грн., строк оплати якої настав 31.03.2023,

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з ТОВ "УКРАГРОАЛЬЯНС" на користь СФГ «ЕДЕЛЬВЕЙС» заборгованості по оплаті за поставлений на виконання умов договору поставки №300123-СП від 30 січня 2023 року товар в розмірі 113 928,37 грн, задовольняючи таким чином частково зустрічний позов.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд також вважає за необхідне послатися на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010р. у якому зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частинами 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Житомирської області від 02.10.2023 в частині відмови у задоволенні первісного позову та в частині задоволення зустрічного позову в сумі 113 928,37 грн. у справі №906/642/23 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАГРОАЛЬЯНС" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 02.10.2023 в частині відмови у задоволенні первісного позову та в частині задоволення зустрічного позову в сумі 113 928,37 грн. у справі №906/642/23, без змін.

2. Справу №906/642/23 повернути Господарському суду Житомирської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "26" грудня 2023 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Олексюк Г.Є.