номер провадження справи 15/32/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.12.2023 Справа № 908/400/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С, за участю секретаря судового засідання Кабак І.Ю. розглянувши матеріали скарги заступника керівника Запорізької обласної прокуратури на дії (бездіяльність) державного виконавця

у справі № 908/400/23

за позовом заступника керівника Запорізької обласної прокуратури (адреса для листування: 69005, м. Запоріжжя, вул. Матросова, буд. 29-а) в інтересах держави в особі органу, який уповноважений від імені держави здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, Комітету фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України, 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 46

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Волна-Плюс, 69096, місто Запоріжжя, вул. Силова, буд. 32-А

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Запорізьке обласне відділення комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України, 69093, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 8; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Запорізьке обласне відділення (Філія) комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України, 69093, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 8;

про зобов`язання вчинити певні дії

орган виконання: Державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд. 16

за участю представників учасників справи:

від прокуратури Ліпартія А.О. прокурор посвідчення № 075797 від 01.03.2023;

від позивача Гуртовенко П.А. адвокат посвідчення № 907 від 01.10.2021;

від відповідача не з`явилися;

від третіх осіб Гуртовенко П.А. адвокат посвідчення № 907 від 01.10.2021;

від ВДВС Петренко Б.Б., довіреність б/н від 17.08.2023;

суть спору

05.12.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла скарга заступника керівника Запорізької обласної прокуратури на дії (бездіяльність) державного виконавця у справі № 908/400/23, в якій просить суд:

- визнати постанову державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 21.11.2023 про закінчення виконавчого провадження № 72814449 протиправною та скасувати;

- зобов`язати державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути порушення (поновити порушене право) шляхом вчинення виконавчих дій щодо відновлення виконавчого провадження № 72814449.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду заяву передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 07.12.2023 скаргу прийнято до розгляду, засідання призначено на 18.12.2023.

У судовому засіданні 18.12.2023 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Технічна фіксація здійснювалась на комплексі «Акорд».

Прокурор та представник позивача підтримали вимоги скарги з наступних підстав: державним виконавцем не вжито усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» усіх заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про не повноту виконавчих заходів, рішення суду не виконано. Оскаржувана постанова державного виконавця винесена всупереч вимог ст. ст. 10, 18, 39, 60, 63 Закону України «Про виконавче провадження», є такою, що порушує права стягувача на належне і своєчасне виконання рішення суду, а отже інтереси держави, за захистом яких прокурор звертався до суду у справі № 908/400/23, постанова державного виконавця від 21.11.2023 у виконавчому провадженні № 72814449 підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Державний виконавець щодо скарги заперечив з тих підстав, що порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, врегульовано ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження». У виконавчому документів чітко вказаний спосіб та порядок виконання, за яким боржник зобов`язаний повернути майно шляхом підписання акту приймання передачі. Державний виконавець повинен здійснювати заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядок, які встановлені виконавчим документом та зазначені у резолютивній частині рішення суду. Просить скаргу залишити без задоволення.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до частини першої ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (частина друга ст. 342 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, наведеними приписами ГПК України встановлено десятиденний строк розгляду відповідної скарги і не передбачено права суду на його продовження та відкладення розгляду скарги.

Зважаючи на належне повідомлення всіх учасників процесу про розгляд скарги, суд вирішив за доцільне розглянути скаргу по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення скарги по суті, за відсутністю в судовому засіданні представника позивача та органу виконання.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи та скаргу, суд установив наступне.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.07.2023 у справі № 908/400/23 позов задоволено повністю.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Волна Плюс повернути на користь Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України поліпшене без дозволу орендодавця майно (баня літ. Ч, навіс літ. Ч1, згідно із Технічним паспортом від 25.11.2021 № 213672, виготовленим ТОВ ЗМБТІ), розташоване за адресою: вул. Привокзальна 17 А, м. Запоріжжя шляхом підписання акту приймання передачі.

06.09.2023 на виконання судового рішення видано відповідний наказ.

19.09.2023 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 72713392 та направлено сторонам.

19.09.2023 державним виконавцем було винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій керуючись статтею 42 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5.

19.09.2023 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору згідно з ст. 27 ЗУ "Про виконавче провадження".

05.10.2023 державним виконавцем направлено виклик боржнику з зобов`язанням надати пояснення керівника або іншої уповноваженої особи за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання

12.10.2023 державним виконавцем направлено сторонам виконавчого провадження вимогу щодо повідомлення про виконання боржником Товариством з обмеженою відповідальністю «Волна-Плюс» наказу № 908/400/23 виданого 06.09.2023 Господарським судом Запорізької області, а саме: чи повернуто на користь на користь Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України поліпшене без дозволу орендодавця майно(баня літ. "Ч", навіс літ. "41", згідно із Технічним паспортом від 25.11.2021 № 213672, виготовленим ТОВ "ЗМБТІ"), розташоване за адресою: Привокзальна 17А, м. Запоріжжя шляхом підписання акту приймання-передачі.

12.10.2023 державним виконавцем перевірено факт виконання рішення боржником та встановлено, що боржником рішення не виконано, про що був складений акт державного виконавця.

12.10.2023 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу згідно з ст. ст. 63,75 ЗУ «Про виконавче провадження». Цією постановою боржникові надано повторний строк на виконання рішення, та попереджено про можливе повторне накладення штрафу за невиконання рішення в подвійному розмірі та попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання рішення.

30.10.2023 державним виконавцем направлено вимогу сторонам виконавчого провадження про надання інформації, щодо виконання боржником рішення суду

30.10.2023 державним виконавцем направлено вимогу сторонам виконавчого провадження, в якій зазначено: 1. Підготувати акт приймання-передачі майна (баня літ. "Ч", навіс літ. "41", згідно із Технічним паспортом від 25.11.2021 № 213672, виготовленим ТОВ "ЗМБТІ"), розташоване за адресою: вул. Привокзальна, 17А, м. Запоріжжя для подальшого його підписання згідно наказу № 908/400/23 виданого 06.09.2023 року Господарським судом Запорізької області. 2. З`явитися 08.11.2023 на 10:00 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 17А для підписання акту приймання-передачі майна (баня літ. "Ч", навіс літ. "41", згідно із Технічним паспортом від 25.11.2021 № 213672, виготовленим ТОВ "ЗМБТІ"), розташоване за адресою: вул. Привокзальна, 17А, м. Запоріжжя. Та встановлено дату та час проведення виконавчих дій за місцезнаходженням майна.

30.10.2023 до відділу надійшла скарга заступника керівника Запорізької обласної прокуратури на бездіяльність державного виконавця, а саме: не проведено у строки, визначені ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження» належну перевірку виконання рішення боржником.

03.11.2023 начальником відділу у порядку ст. 74 Закону було винесено постанову про задоволення скарги та направлено сторонам виконавчого провадження, в якій зобов`язано державного виконавця перевірити факт виконання/ невиконання рішення суду, про що скласти відповідний акт державного виконавця.

03.11.2023 державним виконавцем перевірено факт виконання рішення боржником та встановлено, що боржник рішення не виконав, у зв`язку з чим державним виконавцем була винесена постанова про накладення штрафу у подвійному розмірі у порядку ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження»

08.11.2023 державним виконавцем проведені виконавчі дії за місцезнаходженням майна, спрямовані на підписання акту приймання-передачі сторонами виконавчого провадження, про що був складений акт державного виконавця, в якому зазначається, що боржник, будучи належним чином повідомленим, не з`явився на місце проведення виконавчих дій, що унеможливлює підписання акту прийому-передачі.

09.11.2023 державним виконавцем направлено повідомлення про вчинення злочину у порядку ст. ст. 75, 63 ЗУ «Про виконавче провадження» до відділу поліції №4 ЗРУП в Запорізькій області.

16.11.2023 до відділу надійшло клопотання заступника керівника Запорізької обласної прокуратури про вчинення подальших виконавчих дій у порядку ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» без участі боржника.

Начальником відділу була надана відповідь, в якій зазначено, що виконати рішення в прядку ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» неможливо, оскільки рішенням суду передбачений спосіб виконання, а саме зобов`язання повернути майно шляхом підписання акту приймання - передачі. Враховуючи це, виконати рішення без участі боржника не виявляється можливим, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

16.11.2023 до відділу надійшла заява представника стягувача про вжиття заходів до передачі державного майна від органів ВДВС до власника, шляхом підписання акту прийому-передачі державного майна, керуючись ст. 60 ЗУ « Про виконавче провадження», тобто представник стягувача наполягав на здійсненні передачі майна та підписання акту приймання-передачі саме державним виконавцем, що суперечить виконавчому документу.

21.11.2023 начальником відділу надано відповідь представнику стягувача, в якій зазначено, що виконати рішення в прядку ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» неможливо, оскільки рішенням суду передбачений спосіб виконання, а саме зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Волна Плюс» повернути на користь Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України поліпшене без дозволу орендодавця майно розташоване за адресою: вул. Привокзальна 17А , м. Запоріжжя шляхом підписання акту приймання-передачі.

Державний виконавець зазначає, що виконати рішення без участі боржника не представляється можливим.

Суд не погоджується з позицією представника Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частина 3 надає виконавцю під час здійснення виконавчого провадження право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; залучати в установленому порядку понятих.

Порядок виконання рішень, з якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії, врегульований ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з повідомленням стягувача, про що зазначалось у клопотанні прокурора від 16.11.2023 № 15/3-2551-23, а також листом його представника від 29.11.2023 № 170, на місці розташування об`єкта нерухомості, який підлягає поверненню, майна боржника не виявлено. Отже, об`єкт є фактично звільненим боржником.

У свою чергу, частина 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» прямо зобов`язує виконавця, якщо рішення може бути виконано без участі боржника, вжити заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Такими заходами можуть бути заходи, визначені ст. 60 Закону, а саме під час виконання рішень про передачу стягувану предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про їх передачу стягувачу, виконавець повертає зазначені предмети боржникові, про що складає акт, і виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п. п. 23 - 24 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 (Інструкція), передача стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, здійснюється в установлений виконавцем строк за участю сторін виконавчого провадження. Виконавець у присутності понятих вилучає у боржника предмети, зазначені у виконавчому документі і передає їх стягувачу або його представнику, про що складає акт передачі. Акт складається у трьох примірниках. Один примірник акта залишається у виконавчому провадженні, інші - вручаються стягувачу та боржникові або їх представникам під підпис.

Відповідно до п. п. 25-26 Інструкції, у разі відсутності боржника та якщо рішення може бути виконано без його участі, виконання рішення проводиться за участю стягувача або його представника та двох понятих. Якщо під час виконання рішення про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виявлено лише частину таких предметів, виконавець здійснює їх передачу в порядку, встановленому п. 24 цього розділу, про що робить відмітку у виконавчому документі.

Таким чином, у разі, якщо боржник ухиляється від передачі оспорюваного майна стягувачу, проте фактично спірне приміщення не займає, а стягувач не заперечує проти прийняття майна у такий спосіб, то виконавцем може бути вжито інших, ніж у ст. 63 Закону, заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом, та майно може бути передано стягувачу в порядку ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», без особистої участі боржника, у присутності двох понятих.

У свою чергу, виконавцем під час виконавчого провадження не з`ясовано позиції стягувача щодо можливості прийняття майна без його участі із залученням двох понятих.

Згідно з указаним листом представника стягувача від 29.11.2023 № 170 останній самостійно пропонував виконавцю проводити подальші виконавчі дії у порядку ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Відтак, висновок виконавця про неможливість виконання цього рішення без особистої участі боржника є передчасним, тому закінчення виконавчого провадження саме з цієї підстави є неправомірним.

Велика Палата Верховного Суду у п. п. 8.5-8.7 постанови від 16.11.2022 у справі № 910/7310/20 дійшла висновку, що в обох випадках, про які йдеться в абзацах другому та третьому частини третьої статті 63 Закону № 1404-VIII, виконавець має звернутись до органу досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення. Однак ухвалити постанову про закінчення виконавчого провадження після такого звернення виконавець може лише у разі невиконання боржником рішення суду, яке не може бути виконане без його участі (абзац третій частини третьої статті 63 Закону № 1404-VIII). Якщо ж судове рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець після відповідного звернення до правоохоронних органів не закінчує виконавче провадження, а продовжує вживати передбачені Законом № 1404-VIII заходи, спрямовані на примусове виконання такого рішення. При цьому накладення штрафів і направлення подання (повідомлення) правоохоронним органам про притягнення боржника до кримінальної відповідальності самі собою не є достатніми заходами з виконання судового рішення. Звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не означає, що виконавець вжив усіх можливих заходів для виконання рішення суду, а свідчить лише про вжиття ним передбачених законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.

Схожі висновки викладені у постанові КЦС ВС від 22.06.2022 у справі № 607/2547/20. Разом із цим зазначено, що судове рішення про зобов`язання передати предмети (в нашому випадку зобов`язання повернути майно) може бути виконано також у порядку, передбаченому статтями 10 і 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Верховним Судом у справі № 902/862/15 (постанова від 13.09.2021) досліджувалась можливість виконання рішення суду саме про зобов`язання повернути орендоване майно шляхом передачі предметів стягувану в порядку ст. 60 Закону. За висновком суду державним виконавцем такий порядок застосований правомірно.

Верховним Судом у постанові від 29.01.2020 у справі № 127/2606/17 (п. п. 41-43) також роз`яснено, що накладення штрафів та внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо при цьому відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. Тож звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем ужито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання. Направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника, не є останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених Законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду. Здійснюючи примусове виконання судових рішень немайнового характеру, за якими боржники зобов`язані особисто вчинити певні дії, державний Виконавець має право здійснювати інші заходи примусового характеру після внесення відповідного подання, і не може вийти за межі наданих йому повноважень та діяти лише в спосіб, установлений Законом, оскільки сам факт направлення подання до правоохоронних органів не є безумовною підставою для закінчення виконавчого провадження.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 25.11.2020 у справі № 554/10283/18. Крім того, зауважено, що за наслідками прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження рішення суду не лише залишилось невиконаним, а й не буде виконаним у майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провадження.

У постанові Верховного Суду від 20.01.2021 у справі № 619/562/18 суд наголосив, що належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду. Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на статтю 1291 Конституції України.

Указані висновки судів повністю узгоджуються з тим, що з метою реалізації покладеного державою на державного виконавця обов`язку від її імені гарантувати виконання обов`язкового судового акта, останньому надано широкий спектр повноважень.

Перелік заходів примусового виконання рішень згідно зі статтею 10 Закону, не є вичерпним. Окрім зазначеного вище такого заходу як вилучення в боржника і передача стягувачу предметів (ст. 60 Закону), п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону надає державному виконавцю і інші права, а саме: право, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення тощо.

Згідно з п. 1 розділу II Інструкції виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

На час розгляду скарги рішення Господарського суду Запорізької області від 20.07.2023 у справі № 908/400/23 про повернення орендованого майна не виконано.

Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України вказано, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи принцип обов`язковості виконання рішень, встановлений ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку, що подана скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, при задоволенні даної скарги необхідно одночасно зобов`язати державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право) шляхом вчинення виконавчих дій щодо відновлення виконавчого провадження № 72814449.

Керуючись ст. ст. 233 - 235, 339, 340 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив

Скаргу заступника керівника Запорізької обласної прокуратури на дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), задовольнити.

Визнати постанову державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 21.11.2023 про закінчення виконавчого провадження № 72814449 протиправною та скасувати.

Зобов`язати державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути порушення (поновити порушене право) шляхом вчинення виконавчих дій щодо відновлення виконавчого провадження № 72814449.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 03 січня 2024 року.

Суддя І. С. Горохов