ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"21" грудня 2023 р. Справа № 903/72/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Олексюк Г.Є.

судді Мельник О.В.

судді Гудак А.В.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши заяви Ковельської окружної прокуратури та Ковельської міської ради про забезпечення позову у справі

за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Шлюєва Юрія Миколайовича, правонаступниками якого у справі є: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Волинської області від 17.08.2021 у справі № 903/72/21 (суддя Шум М.С., повний текст рішення складено 25.08.2021)

за позовом Заступника керівника Ковельської окружної прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Ковельської міської ради Волинської області

до Фізичної особи - підприємця Шлюєва Юрія Миколайовича

про скасування рішення державного реєстратора та витребування майна з чужого незаконного володіння

за участю представників сторін:

прокурор - Кректун О.А.;

позивача - Сидорук Р.В.;

відповідачів - не з`явилися;

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Ковельської окружної прокуратури Волинської області (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Ковельської міської ради Волинської області (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Волинської області із позовом до Фізичної особи - підприємця Шлюєва Юрія Миколайовича (далі - відповідач) про скасування рішення державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг про державну реєстрацію права приватної власності ФОП Шлюєва Ю.М. на будівлю стадіону "Сільмаш" (літера А) площею 424 кв.м., розташовану у м. Ковелі по вул. Грушевського, 8а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 104) з одночасним припиненням речових прав Шлюєва Ю.М., а саме: права приватної власності на будівлю стадіона "Сільмаш" (літера А) площею 424 кв. м., розташовану у м. Ковелі по вул. Грушевського, 8а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №104) та витребування з приватної власності відповідача до комунальної власності територіальної громади м. Ковель об`єкту нерухомого майна - будівлі стадіону "Сільмаш" (літера А) площею 424 кв. м., розташовану у м. Ковелі по вул. Грушевського, 8а з одночасним визнанням за територіальною громадою права власності на об`єкт нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог прокурор, з посиланням на норми ст. ст. 3, 15, 16, 328, 346, 387, 773, 778 ЦК України, ст. ст. 2, 11, п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 26, ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", в редакції чинній з 16.01.2020 р., ст. ст. 23, 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), ст. ст. 10, 16, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та умови договору оренди від 15.05.2003 № 296, зазначає, що відповідач неправомірно набув права власності на будівлю стадіону "Сільмаш" (літера А-2) у м.Ковелі по вул. Грушевського, 8 а, площею 424 кв. м., тому наявні підстави для скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності відповідача на дану будівлю з одночасним припиненням речових прав на це майно у відповідача та витребування вказаного майна у відповідача на користь Ковельської міської ради.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 17.08.2021 у справі № 903/72/21 позов задоволено частково; скасовано рішення державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг про державну реєстрацію права приватної власності ФОП Шлюєва Ю.М. на будівлю стадіону "Сільмаш" (літера А) площею 424 кв. м., розташовану у м. Ковелі по вул. Грушевського, 8а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 104) з одночасним припиненням речових прав Шлюєва Ю.М., а саме: права приватної власності на будівлю стадіона "Сільмаш" (літера А) площею 424 кв. м., розташовану у м. Ковелі по вул. Грушевського, 8а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №104). В частині позовних вимог про витребування з приватної власності ФОП Шлюєва Ю.М. до комунальної власності територіальної громади м. Ковель об`єкта нерухомого майна - будівлі стадіону "Сільмаш" (літера А) площею 424 кв. м., розташовану у м. Ковелі по вул. Грушевського, 8а з одночасним визнанням за територіальною громадою права власності на об`єкт нерухомого майна - відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що відповідачем в порушення умов договорів оренди цілісного майнового комплексу та земельної ділянки для його обслуговування неправомірно зареєстровано за собою право власності на добудову другого поверху будівлі стадіону "Сільмаш" (літера А-2) у м. Ковелі по вул. Грушевського, 8 а, площею 424 кв. м., тому підлягає скасування, як таке, що порушує законні права Ковельської міської ради, спірне рішення державного реєстратора з одночасним припиненням речових прав відповідача на вказану будівлю стадіона. Відмовляючи в задоволенні позову в частині позовних вимог про витребування з приватної власності відповідача до комунальної власності територіальної громади м. Ковель будівлі стадіону "Сільмаш" (літера А-2) у м. Ковелі по вул. Грушевського, 8 а, площею 424 кв.м. з одночасним визнанням за територіальною громадою права власності на об`єкт нерухомого майна, суд першої інстанції зазначив, що спірне майно перебуває у відповідача в оренді на підставі укладеного із власником договору, тому дана позовна вимога є передчасною та не може бути задоволена за конкретних обставин справи.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ФОП Шлюєв Ю.М. звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині задоволення позову про скасування рішення державного реєстратора, прийняти в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 відповідачу поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи на 17.11.2021 о 14:30 год.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.12.2023 зупинено провадження за апеляційною скаргою ФОП Шлюєва Ю.М. на рішення Господарського суду Волинської області від 17.08.2021 у справі № 903/72/21 до здійснення правонаступництва та залучення до участі у справі правонаступника ФОП Шлюєва Ю.М.

20.01.2022 до суду від Ковельської міської ради Волинської області надійшла заява, в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії (продаж, дарування, застава) відносно будівлі стадіону "Сільмаш" (літера А) площею 424 кв. м. за адресою: м. Ковель, вул. Грушевського, 8 а.

Листом Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2022 повідомлено Ковельську міську раду, що з огляду на те, що відповідач у справі - ФОП Шлюєв Ю.М. помер, а провадження у справі зупинено до здійснення правонаступництва, заява позивача про забезпечення позову у справі буде вирішена судом вже після залучення до участі у справі правонаступника ФОП Шлюєва Ю.М.

01.02.2022 до суду від Ковельської міської ради Волинської області надійшла повторна заява, в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на будівлю стадіону "Сільмаш" (літера А) площею 424 кв. м. за адресою: м. Ковель, вул. Грушевського, 8 А, заборони державним реєстраторам ті іншим уповноваженим законом особам вчиняти будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, затвердженого постановою КМ України від 25.12.2015 р. № 1127 щодо будівлі стадіону "Сільмаш" (літера А) площею 424 кв. м. за адресою: м. Ковель, вул. Грушевського, 8 А.

Листом Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2022 повідомлено Ковельську міську раду, що з огляду на те, що відповідач у справі - ФОП Шлюєв Ю.М. помер, а провадження у справі зупинено до здійснення правонаступництва, заява позивача про забезпечення позову у справі буде вирішена судом вже після залучення до участі у справі правонаступника ФОП Шлюєва Ю.М.

11.02.2022 р. до суду від Ковельської окружної прокуратури надійшла заява, в якій прокурор просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на будівлю стадіону "Сільмаш" (літера А) площею 424 кв. м. за адресою: м. Ковель, вул. Грушевського, 8 А та заборони державним реєстраторам та іншим уповноваженим законом особам вчиняти реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та "Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", затвердженим постановою КМ України від 25.12.2015 р. № 1127, пов`язані з відчуженням будівлі стадіону "Сільмаш" (літера А) площею 424 кв. м. за адресою: м. Ковель, вул. Грушевського, 8 А.

Листом Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.02.2022 повідомлено Ковельську міську раду, що з огляду на те, що відповідач у справі - ФОП Шлюєв Ю.М. помер, а провадження у справі зупинено до здійснення правонаступництва, заява позивача про забезпечення позову у справі буде вирішена судом вже після залучення до участі у справі правонаступника ФОП Шлюєва Ю.М.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.12.2023 поновлено провадження у справі № 903/72/21; замінено у справі відповідача - ФОП Шлюєва Ю.М. його правонаступниками: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Шевчук - Шлюєвою Х.Ю. Розгляд справи призначено на 21.12.2023 о 14:10 год.

Розпорядженням керівника апарату суду від 19.12.2023 № 01-05/935 у зв`язку із перебуванням у відпустці судді - члена колегії Маціщук А.В., відповідно до ст. 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 18, 20 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді - члена колегії у судовій справі.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2023 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В., суддя Мельник О.В.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2023 апеляційну скаргу ФОП Шлюєва Ю.М., правонаступниками якого у справі є: Шевчук О.М., ОСОБА_2 , Шевчук - Шлюєва Х.Ю. на рішення Господарського суду Волинської області від 17.08.2021 у справі № 903/72/21 прийнято до провадження у новому складі суду.

В судовому засіданні 21.12.2023 прокурор та представник позивача підтримали заяви про забезпечення позову у справі, просять їх задоволити.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, розглянувши подані заяви про забезпечення позову, дійшла висновку про відсутність правових підстав для їх задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України визначено заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з останньою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з позовом про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Згідно зі статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування (стаття 76 ГПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, предметом судового розгляду у справі № 903/72/21 є вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права приватної власності відповідача на будівлю стадіону "Сільмаш" (літера А) площею 424 кв.м., розташовану у м. Ковелі по вул. Грушевського, 8а з одночасним припиненням речових прав та витребування з приватної власності відповідача до комунальної власності майна з одночасним визнанням за територіальною громадою права власності на об`єкт нерухомого майна.

Правовими підставами позову визначено ст. ст. 3, 15, 16, 328, 346, 387, 773, 778 ЦК України, ст. ст. 2, 11, п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 26, ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", в редакції чинній з 16.01.2020, ст. ст. 23, 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), ст. ст. 10, 16, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та умови договору оренди від 15.05.2003 № 296.

Предметом же апеляційного розгляду є рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права приватної власності відповідача на будівлю стадіону "Сільмаш" (літера А) площею 424 кв.м., розташовану у АДРЕСА_1 з одночасним припиненням речових прав, в іншій частині судове рішення не оскаржувається.

Враховуючи те. що предметом розгляду в суді апеляційної інстанції є позовна вимога немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Звертаючись із заявами про забезпечення позову, заявники обґрунтовують їх тим, що невизначене коло осіб (з числа правонаступників) матиме можливість винити дії, пов`язані з відчуженням на користь інших осіб спірного об`єкту - будівлі стадіону "Сільмаш" (літера А) площею 424 кв.м., розташованої у АДРЕСА_1 , що унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів держави та невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Також у заяві про забезпечення позову (вх. 421/22 від 01022022) Ковельська міська рада вказує, що 19.01.2022 з інформаційної довідки № 295358235 Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, міській раді стало відома інформація, що об`єкт нерухомості реєстраційний № 104 будівля стадіону "Сільмаги" (літера А-2) загальною площею 424 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 29.05.2020 набула статусу спільної часткової власності після поділу у рівних частках (по 1/2 частці кожному) між подружжям: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Ковельська міська рада вважає, що відповідач навмисно приховав перед судом інформацію стосовно розподілу 29.05.2020 в рівних частках (по 1/2 частки) спірного майна між подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Оцінивши дані доводи та аргументацію заявників, суд апеляційної інстанції вказує, що вони не відповідають наведеним вище вимогам, оскільки заявниками, станом на час подання даних заяв так і під час їх розгляду, не надано суду належних та допустимих доказів в розумінні ст. 76, 77 ГПК України вчинення дій (або їх підготовку), пов`язаних із відчуженням на користь інших осіб спірного об`єкту - будівлі стадіону "Сільмаш" (літера А) площею 424 кв.м., розташованої у АДРЕСА_1 , а самі лише посилання заявників на можливість вчинення таких дій не є достатньою підставою для вжиття визначених заявниками заходів забезпечення позову.

В матеріалах даної справи відсутні будь - які докази того, що правонаступники відповідача у справі мають намір відчужити на користь інших осіб спірний об`єкт. Заявники, на час подання даних заяв так і під час їх розгляду судом апеляційної інстанції, не надали суду доказів в підтвердження обставин необхідності вжиття у даній справі заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти будь-які дії щодо спірного майна.

Посилання міської ради на те, що 29.05.2020 спірне майно набуло статусу спільної часткової власності після поділу у рівних частках (по 1/2 частці кожному) між подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, оскільки такі дії були вчиненні ще до звернення прокурора в суд із даним позовом - 03.02.2021.

Суд звертає увагу на те, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача покладається саме на заявника.

Отже, враховуючи те, що заяви про вжиття заходів забезпечення позову ґрунтуються на необґрунтованих припущеннях заявників, ними не обґрунтовано належним чином необхідності вжиття заходів до забезпечення позову, під час вирішення даних заяв, не надано суду жодного належного, допустимого та достовірного доказу в розумінні ст. ст. 76-78 ГПК України в підтвердження наведених ними обставин, тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи заявників про наявність підстав для забезпечення позову є необґрунтованими.

Отже, виходячи із фактичних обставин справи, встановлених судом апеляційної інстанції, оцінивши обґрунтованість доводів заявників щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для їх застосування.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" суд вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Керуючись ст. ст. 140 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяв Ковельської окружної прокуратури та Ковельської міської ради про забезпечення позову у справі, відмовити.

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Гудак А.В.