ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2023 р. Справа№ 910/5880/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Майданевича А.Г.

секретар судового засідання Ніконенко Є.С.

за участю представників сторін згідно із протоколом судового засідання

від позивача: Тецька І.М. (в залі суду);

Леськов В.П. (в залі суду);

від відповідача: Пахомова О.А. (в залі суду);

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2023 (повний текст складено 28.06.2023)

у справі № 910/5880/23 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Містіндустрія"

до Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про зобов`язання поставити товар, -

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

Товариство з обмеженою відповідальністю "Містіндустрія" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про зобов`язання відповідача поставити (відвантажити) товар на суму 153 892 984,93грн. згідно Договору від 29.12.2022 № та Специфікації до зазначеного Договору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що незважаючи на те, що товар у повному обсязі в сумі 153 892 984,93грн був оплачений ще 03.01.2023, станом на день звернення до суду Відповідач незаконно користується сплаченою йому попередньою оплатою та ухиляється від поставки товару Позивачу, чим спричиняє прострочення Позивача по договірним зобов`язанням з відновлення важливої інфраструктури держави України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.06.2023 позов товариства з обмеженою відповідальністю "Містіндустрія" задоволено повністю. Зобов`язано акціонерне товариство "Укртрансгаз" поставити (відвантажити) товариству з обмеженою відповідальністю "Містіндустрія" товар на суму 153 892 984,93 грн з ПДВ згідно договору від 29.12.2022 № та Специфікації до зазначеного Договору. Стягнуто з акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Містіндустрія" 939 400,00 грн судового збору.

Рішення мотивоване тим, що після виконання ТОВ "Містіндустрія" свого обов`язку з оплати товару 03.01.2023, в АТ "Укртрансгаз" особі Філії "Управління "Укргазтехзв`язок" виникло передбачене пп. 5.3.1 п. 5.3 Договором зустрічне зобов`язання з поставки товару, строк виконання якого визначений моментом подання ТОВ "Містіндустрія" замовлення на приймання-передачу товару. З матеріалів справи вбачається, що поставка оплаченого за Договором Товару філією "Управління "Укргазтехзв`язок" АТ "Укртрансгаз" не здійснювалась, а позивач належним чином виконав свої обов`язки за договором та вчасно оплати товар в повному обсязі. Аналіз порядку відвантаження товару за договором (розділ 4 договору), прав та обов`язків сторін в процедурі відвантаження товару, а також мотивація Відповідача з приводу незгоди із ціною продажу товару, викладена в листі про розірвання договору, свідчать фактично про те, що дійсною підставою для невиконання договору слугували не певні об`єктивні обставини, які б перешкоджали його виконувати зі сторони продавця, а незгода продавця із визначеною ним ціною продажу товару та небажання виконувати умови дійсного договору. Дії Філії "Управління "Укргазтехзв`язок" щодо розірвання Договору, з огляду на зміст ст.598, 599 Цивільного кодексу України, не можуть мати юридичного наслідку у вигляді припинення обов`язку поставити товар, який виник у Філії після проведення ТОВ "Містіндустрія" повної оплати вартості товару за Договором. Дострокове розірвання відповідачем (припинення на майбутнє строку) Договору не припиняє тих зобов`язань, що виникли у період дії Договору з 29.12.2022 по 17.05.2023.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2023 у справі № 910/5880/23, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю, витраті по сплаті судового збору за апеляційною скаргою покласти на позивача.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

На думку скаржника, суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, невірно визначив правову природу договору та всупереч умовам договору та ст. 655 ЦК України, прийшов до помилкового висновку, що вказаний договір є договором поставки та відповідно задовольнив позовні вимоги та зобов`язав відповідача поставити (відвантажити) товар, не врахувавши, що за умовами договору відповідач не є постачальником, а обов`язки щодо відвантаження товару, за умовами договору, покладені на позивача, та не врахував, що сторони погодили порядок купівлі-продажу товару, визначення з дати приймання-передачі товару та порядок передачі товару. За умовами договору, відповідач у разі погодження між сторонами дати приймання-передачі товару, повинен передати товар позивачу, який за умовами договору самостійно готує товар до відвантаження, відвантажує та перевозить.

Скаржник зазначає про те, що за умовами договору, відповідач у разі погодження між сторонами дати приймання-передача товару, повинен передати товар позивачу, який за умовами договору самостійно готує товар до відвантаження, відвантажує та перевозить, однак, оскільки замовлення надане позивачем, не відповідало вимогам п. 4.2 договору, про що було повідомлено позивача листом № 3301ВИХ-23-71 від 06.02.2023, зазначене свідчить, що замовлення не було та не є узгоджене сторонами договору, а за змістом стосується прохання надати дозвіл на допуск представників покупця для підготовки товарів до приймання-передачі і вивезенню.

Також скаржник зазначає про те, що оскільки, враховуючи кінцевий строк передачі труб визначений як у договорі, так і у замовленні (яке суд першої інстанції вважає узгодженим) 31.12.2023, то станом як на дату звернення з позовом до суду, так і на дату ухвалення оскаржуваного рішення, відповідачем не було порушено строк передачі товару, оскільки вказаний строк закінчується 31.12.2023, а відтак і не порушені права позивача, що є одним із аргументів про незаконність оскаржуваного рішення.

Скаржник вважає, що договір розірваний з 17.05.2023 та враховуючи не виникнення (відсутність) у відповідача зобов`язання поставити позивачу товар до моменту розірвання договору, як під час дії договору, так і на дату звернення позивача до суду з відповідним позовом, зобов`язання сторін за договором є припиненими з 17.05.2023, відповідно у позивача не виникає права на вимогу до відповідача про виконання умов договору.

На думку скаржника, судом першої інстанції не враховано, що вимогою позивача у даній справі є - зобов`язання відповідача поставити (відвантажити) позивачу товар на суму 153 892 984,93 грн згідно із договором від 29.12.2022 № , а умовами договору не передбачено зобов`язання у відповідача поставити (відвантажити) товар, що свідчить про нікчемність вимог позивача, та відсутність реальної можливості у відповідача виконати оскаржуване рішення, оскільки такі обов`язки за договором на відповідача не покладені, тобто, враховуючи розірвання договору в односторонньому порядку, подана позивачем позовна заява з позовними вимогами, які ґрунтуються на умовах розірваного договору № від 29.12.2022 унеможливлює подальший розгляд судом вимог та зумовлює необхідність закриття провадження у справі № 910/5880/23, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Також на думку скаржника, позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки так вимоги не передбачені п. 5.3.1. договору.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач у відзиві на апеляційну скаргу вказав на те, що договором не передбачено подання разом із замовленням жодних доказів, а подане позивачем замовлення вх. №3301ВХ-23-60 від 31.01.2023 із додатками повністю задовольняє вимоги п. 4.1., 4.2. договору, а подання наказу про призначення бригади, про наявність недоліків у якому зазначено філією у листі від 06.02.2023 та будь-яких вимог до цього наказу договором не передбачено. Крім того, після подання відкоригованого наказу жодних зауважень від філії щодо форми замовлення, в тому числі протягом 5 днів, не надходило, а в подальшому, філія неодноразово визнавала своє зобов`язання із поставки товару, тобто замовлення за своєю формою у будь-якому випадку є узгодженим філією.

Позивач вказує на те, що право позивача на звернення до суду починається обчислюватись від дати, коли філія була зобов`язана, однак не розпочала передачу товару, а саме після 15.02.2023.

Так, у резолютивній частині оскаржуваного рішення, суд першої інстанції зобов`язав відповідача здійснити постачання/відвантаження товару у місці поставки, яке вказане у Специфікації, тобто, рішення суду щодо зобов`язання поставити/відвантажити, не передбачає покладення на відповідача додаткових обов`язків, які не передбачені договором.

Жодних порушень позивачем при виконанні договору не припускалось, філією у повідомленні про розірвання договору про наявність порушень також не зазначалось; позивач зацікавлений у виконанні філією своїх зобов`язань з поставки товару, тому одностороннє розірвання від договору філією є незаконним і не має юридичної сили. Крім того, припинення дії договору також не припиняє зобов`язань боржника, що виникли під час дії договору та не були ним виконані, натомість після здійснення оплати товару у філії виникло зустрічне зобов`язання з поставки товару, яке та зобов`язана виконати.

Позивач вважає, що оскільки зобов`язання відповідача щодо поставки позивачу товару виникли до моменту розірвання договору поставки, такі зобов`язання незалежно від закінчення строку дії договору мають бути виконані.

29.11.2023 від позивача до суду надійшло повідомлення про те, що докази про розмір судових витрат позивача під час апеляційного провадження у справі № 910/5880/23 будуть подані до Північного апеляційного господарського суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення Північним апеляційним господарським судом.

Узагальнені доводи письмових пояснень

Відповідач у письмових поясненнях, поданих до суду 08.09.2023, зазначив про порушення позивачем вимог договору № від 29.12.2022, оскільки зазначення позивачем в заявці від 30.01.2023 загального переліку товару згідно із специфікацією, без вказівки на назву, кількість і асортимент товарів, дату приймання-передачі товарів, інформації про вантажоотримувачів, дати і час прибуття представників покупця на склад продавця для підготовки товарів до приймання-передачі і вивезення в розрізі вказівки на партію товарів, оскільки п. 4.1 та п. 4.7 договору визначено, що приймання-передача товарів здійснюється партіями, тобто саме позивач не виконав вимог та умов договору, що ставляться до заявки, чим позбавив відповідача можливості вжити усіх необхідних заходів для забезпечення допуску працівників покупця до місцезнаходження товарів на території продавця та визначити покупцеві місце для підготовки товарів до приймання-передачі і вивезення, з урахуванням вимог, що ставляться до робіт в межах охоронної зони магістральних газопроводів та на території об`єктів підвищеної небезпеки.

Крім того, внаслідок укладення договору, позивач прийняв на себе зобов`язання дотримуватись вимог діючого законодавства, зокрема у дотриманні вимог, що ставляться до робіт в межах охоронної зони магістральних газопроводів та на території об`єктів підвищеної небезпеки.

Відповідач вважає, що оскільки на дату розірвання договору, (на думку відповідача, станом на 17.05.2023 договір є розірваним), строк виконання зобов`язання з поставки товару не закінчився, а зобов`язання відповідача припинилось внаслідок розірвання договору, то порушень прав позивача не настало, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідач вказує на те, що неодноразово повертав кошти 28.04.2023 - у момент повідомлення про розірвання договору, 16.05.2023 - до дати розірвання договору, 18.05.2023 після дати розірвання договору, однак позивач безпідставно перераховував їх як помилково надіслані та вимагає виконання договору, а саме поставки товару за договором, а оскільки договір є розірваним, то і зобов`язання є припиненими, а отже у відповідача відсутній обов`язок виконувати зобов`язання передбачені договором щодо поставки товару.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2023 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Андрієнко В.В., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/5880/23 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2023 до надходження матеріалів справи №910/5880/23.

02.08.2023 матеріали справи № 910/5880/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2023 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Демидова А.М., Корсак В.А. (у зв`язку з відпусткою судді Андрієнка В.В.).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2023 у справі №910/5880/23. Розгляд справи призначено на 06.09.2023.

Колегією суддів 06.09.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 11.09.2023 на підставі ст. 216 ГПК України.

У процесі здійснення підготовчих дій відповідно до ст. 267 ГПК України суддя Євсіков О.О. заявив самовідвід від розгляду справи № 910/5880/23. Заява судді про самовідвід заявлена з метою недопущення сумнів у його неупередженості, що можуть виникнути у зв`язку з тим, що близька йому особа працює в Товаристві, яке відповідно до статутних документів входить до Групи Нафтогаз у значенні цього терміну, наданому у п. 1.6.1 статуту Товариства. Інтереси Товариства співпадають з інтересами акціонерного товариства «Національне акціонерне товариство «Нафтогаз України» як корпоративного центру Групи Нафтогаз, що діє в інтересах всієї Групи Нафтогаз.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2022 заяву про самовідвід судді Євсікова О.О. від розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2023 у справі № 910/5880/23 задоволено; справу № 910/5880/23 передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суддів відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 18.09.2023, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Гаврилюк О.М. - головуючий суддя, судді - Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2023 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2023 у справі № 910/5880/23 прийняти до провадження у визначеному складі колегії суддів: Гаврилюк О.М., судді - Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 31.10.2023.

У судовому засіданні 31.10.2023 оголошено перерву до 30.11.2023, а у судовому засіданні 30.11.2023 оголошено перерву до 05.12.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2023 клопотання Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про призначення у даній справі судової економічної експертизи у справі № 910/5880/23 залишено без розгляду.

Також колегія суддів апеляційного господарського суду у судовому засіданні 05.12.2023 повідомила про те, що з урахуванням положень ч.2 ст. 207 ГПК України, додаткові пояснення відповідача від 30.10.2023, заперечення позивача на додаткові пояснення від 30.10.2023 з доданими доказами у справі № 910/5880/23, залишені без розгляду.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, зміну колегії суддів, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/5880/23 розглядалась протягом розумного строку.

Явка учасників справи та позиції учасників справи

Представник позивача у судовому засіданні 05.12.2023 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2023 у справі № 910/5880/23 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача у судовому засіданні 05.12.2023 підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2023 у справі № 910/5880/23 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

15.12.2022 Акціонерним товариством "Укртрансгаз" на порталі "Прозорро продажі" (https://prozorro.sale/auction/BSE001-UA-319) проведено електронний аукціон №BSE001-UA-319 з продажу майна: "ДК 021:2015:44160000-9 - Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби, що були у використанні). (1) Труби 1420х1; (2) Труби 57х3,5, 89х4, 108х4, 219х6, 325х10, 1420х15,7, 1420х18,7; (3) Труби 57х3, 57х4,5, 159х6, 219х6, 1420х16,5; (4) Труби 1020х16, 1420х18,7".

Згідно із додатком № 1 до Документації про проведення торгів "Відомості про майно, його склад, характеристики, місцезнаходження, опис за родовими чи індивідуальними ознаками" предмет торгів - труби, вкриті пошкодженою та місцями відшарованою ізоляцією, крайки демонтовано газорізкою, присутня корозія на видимих ділянках труби. Місцезнаходження товару: Склади Золотоніського ЛВУ МГ ПМ КС-36 Вінницька обл.,Іллінецький р-н, с. Тягун.

За результатами проведеного відповідачем 15.12.2022 електронного аукціону, оформленими протоколом від № BSE001-UA-319, його переможцем визначено позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Містіндустрія" ().

За результатами відкритих торгів (аукціону) ДК 021:2015: 44160000-9 (номер торгів BSE001-UA-319), 29.12.2022 між Акціонерним товариством "Укртрансгаз" в особі його філії "Управління "Укргазтехзвязок" (відокремлений підрозділ АТ "Укртрансгаз"), в якості Продавця та Товариством з обмеженою відповідальністю "Містіндустрія", як покупцем, укладено Договір № (надалі - Договір).

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що філія "Управління "Укргазтехзвязок" АТ "Укртрансгаз", згідно із ст. 95 ЦК України є відокремленим підрозділом АТ "Укртрансгаз" та не є самостійною юридичною особою, не наділена цивільною правоздатністю і дієздатністю та не може бути самостійною стороною у судовому процесі, тому позивачем правомірно визначено відповідачем у цій справі АТ "Укртрансгаз" .

Пунктом 1.1 Договору визначено, що відповідач, за договором продавець, зобов`язується передати у власність позивача, за договором покупця, труби, які були у використанні, далі - Товари, а позивач зобов`язується прийняти та оплатити Товари на умах цього Договору.

Згідно із 1.2 Договору найменування Товарів, місце поставки, одиниці виміру, кількість та вартість, зазначені у Специфікації, наведеній у додатку до цього Договору, який є його невід`ємною частиною, далі - Специфікація.

Ціна Договору складається із загальної вартості Товарів, наведених у Специфікації до цього Договору і становить 153 892 984,93 грн. (п.2.1 Договору).

Сторонами підписано Специфікацію у вигляді додатку до Договору № від 29.12.2022, на поставку труб загальною вартістю 153 892 984,93 грн.

Розрахунки за Товари проводяться на умовах попередньої оплати, яка здійснюється позивачем у розмірі 100% від ціни Договору, зазначеної в п. 2.1, протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати укладення (п.3.1 Договору).

Як зазначає позивач, вартість товару у повному обсязі в сумі 153 892 984,93 грн сплачена позивачем 03.01.2023, проте станом на день звернення до суду відповідач ухиляється від поставки товару позивачу, чим спричиняє прострочення позивача по договірним зобов`язанням з відновлення важливої інфраструктури держави України, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу, що укладається на конкурсах, аукціонах (публічних торгах), застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Згідно із статтею 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму; до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з пп. 5.2.2 п. 5.2 Договору позивач має право вимагати від відповідача належного виконання зобов`язання з передачі товарів після здійснення їх попередньої оплати.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач сплатив на користь Філії "Управління "Укргазтехзвязок" АТ "Укртрансгаз" в якості попередньої оплати повну вартість товару 153 892 984,93 грн, що підтверджується платіжними дорученнями за № 91 від 29.12.2022 на суму у розмірі 30 000 000,00 грн, за № 92 від 30.12.2022 на суму у розмірі 60 000 000,00 грн, за № 95 від 03.01.2023 на суму у розмірі 25 500 000,00 грн, № 96 від 03.01.2023 на суму у розмірі 27 000 000,00 грн та за № 97 від 03.01.2023 на суму у розмірі 11 392 984,93 грн.

Згідно ст.538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що після виконання позивачем свого обов`язку з оплати товару 03.01.2023, у відповідача особі Філії "Управління "Укргазтехзв`язок" виникло передбачене пп. 5.3.1 п. 5.3 Договором зустрічне зобов`язання з поставки товару, строк виконання якого визначений моментом подання позивачем замовлення на приймання-передачу товару.

Відповідно до п. 4.7 Договору передбачено, що приймання-передача кожної партії Товарів здійснюється Сторонами у строк, погоджений Сторонами у Замовленні, за умови отримання відповідачем від позивача попередньої оплати за Товар згідно з п. 3.1 Договору.

Згідно із п. 4.1 Договору приймання-передача Товарів здійснюється партіями в межах специфікації на підставі замовлень позивача, які позивач надсилає відповідачу в письмовій формі після здійснення попередньої оплати згідно з п. 3.1 Договору.

Форма замовлення визначена у п. 4.2 Договору, зокрема, у замовленнях позивача зазначається:

- назва, кількість, асортимент Товарів;

- дата приймання-передачі Товарів (не менше 10 робочих днів до запланованої дати вивозу Товарів);

- інформація про вантажоотримувачів;

- дата і час прибуття представників позивача на склад відповідача для підготовки Товарів для приймання-передачі і вивезення.

31.01.2023 відповідно до реєстру документів вх.№3301ВХ-23-60 позивач передав, а відповідач в особі Філії "Управління "Укргазтехзвязок", прийняв замовлення вих. №14 від 30.01.2023 на передачу усієї номенклатури товару, зазначеної у Специфікації до Договору, зі складу за адресою: Золотоніського ЛВУ, МГ ПМ кс-36, Вінницька обл., Іллінецький р-н, с. Тягyн, яке містило необхідні відомості, а саме: зазначено номенклатуру товарів, місця поставки, кількості, ваги, довжини; дату та час прибуття представників позивача на склад відповідача - з 15.02.2023 з 08 год. 30 хв. по 16 год. 00 хв.; зазначено вантажоотримувача - позивача (ТОВ "Містіндустрія"), прізвища матеріально-відповідальних осіб, на яких виписано довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей (Шевченко С.В. - довіреність № 13 від 30.01.2023, Ільчук В.Л. - довіреність № 14 від 30.01.2023, Чумаков Д.В. - довіреність № 15 від 30.01.2023, Гаїнський І.М. - довіреність № 16 від 30.01.2023, Шимко В.Ф. довіреність № 17 від 30.01.2023, Клочко П.П. - довіреність № 18 від 30.01.2023, Голуб С.М. - довіреність № 19 від 30.01.2023); зазначено період вивезення труб - з 15.02.2023 по 31.12.2023 у робочі дні з 08 год. 30 хв. по 16 год. 00 хв.

Відповідно до п. 4.2. договору замовлення вважається узгодженим Сторонами та прийнятим до виконання, якщо протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту його отримання відповідач не повідомить листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо позивача про мотивовану відмову від прийняття Замовлення або про заперечення по окремих його умовах.

В подальшому, у вказаний в замовленні позивачем час - 15.02.2023 о 08-30 представники позивача прибули до складів Золотоніського Лінійного виробничого управління, МГ ПМ кс-36, Вінницька обл., Іллінецький р-н, с. Тягyн, що використовуються відповідачем на підставі Договору зберігання від 29.12.2019 №8 із ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", натомість представники відповідача 15.02.2023 о 08-30 за вказаним місцем передачі труб не з`явились, не розпочавши процедуру допуску представників позивача до складу та перевірки наявності у них передбачених п. 5.1.7 Договору.

Факт неприбуття представників АТ "Укртрансгаз" до складів Золотоніського Лінійного виробничого управління, МГ ПМ кс-36, Вінницька обл., Іллінецький р-н, с. Тягyн відповідачем не заперечується та підтверджується наданими позивачем до матеріалів справи актом недопуску, доповідною запискою, реєстрацією повідомлення до відділу поліції.

З відповіді ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" від 05.05.2023 на адвокатський запит від 07.04.2023 представника позивача вбачається, що товарно-матеріальні цінності відповідача зберігаються на Іллінецькому промисловому майданчику Золотоніського лінійного виробничого управління ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" (Вінницька область, Іллінецький район, с. Тягун) на підставі Договору зберігання від 29.12.2019 №, укладеного між відповідачем та ТОВ "Оператор газотранспортної системи України".

Як вказує ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", відповідно до п.2.1. Договору зберігання від 29.12.2019 № повернення (передача) майна зі зберігання здійснюється зберігачем виключно на письмову вимогу АТ "Укртрансгаз", як поклажодавця. Однак, така вимога (повідомлення) зберігачу - ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" від відповідача не надходила. З цієї причини 15.02.2023 ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" не видало труби (товар) представникам позивача та не дозволило організувати заходи з відвантаження труб.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду та критично оцінює твердження відповідача про те, що Замовлення від 30.01.2023 №14 не було та не є узгоджене сторонами Договору, з огляду на лист від 06.02.2023, в якому відповідач повідомив позивача про наявність зауважень щодо оформлення наказу про призначення бригади від 13.01.2023 №2, а саме: в наказі не перелічено склад бригади (ПІБ, посада) та не визначено керівника робіт, а склад комісії по перевірці знань з питань охорони праці, який зазначений в п.2 наказу, не відповідає складу комісії, зазначеної в протоколі № 3001 від 30.01.2023. Філія "Управління "Укргазтехзвязок" АТ "Укртрансгаз" просила виправити зауваження, враховуючи наступне.

Так, згідно із п. 4.2 Договору не визначено обов`язковість подання наказу про формування колективу бригади, про перевірку знань членів бригади, протоколу з перевірки знань працівників позивача щодо охорони праці, а відповідно до п. 4.3. договору, безпосередній допуск представників позивача до складських площ за місцезнаходженням Товарів має відбуватись після отримання відповідачем документів, зазначених у пункті 5.1.7 Договору.

Тобто, на переконання колегії суддів, зауваження відповідача щодо замовлення позивача не є обгрунтованими та такими, що перешкоджають виконанню умов договору.

Крім того, відповідач взагалі не прибув 15.02.2023 у вказаний в замовленні позивача від 30.01.2023 № 14 час за місцем передачі труб для того, щоб встановити наявність чи відсутність необхідних документів для оформлення допуску на склад.

Також відповідачем не надано доказів завчасного доведення до відома позивача змісту локальних актів, що станом на 15.02.2023 діяли у відповідача, та визначали перелік документів, необхідний для отримання безпосереднього допуску представників позивача на територію Золотоніського лінійного виробничого управління МГ ПМ КС-36, що належить ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" (Вінницька область, Іллінецький район, с. Тягун) та використовується відповідачем на підставі Договору зберігання від 29.12.2019 № , укладеного між АТ "Укртрансгаз" та ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", як не надано таких локальних нормативних актів відповідачем і до матеріалів справи.

Відповідно до п. 5.1.7 Договору обов`язок контролю за дотриманням своїми працівниками правил і норм охорони праці і техніки безпеки, правил внутрішнього трудового розпорядку, чистоти і порядку при передачі Товарів покладається на позивача.

Таким чином, склад бригади працівників, призначення керівника робіт, склад комісії по перевірці знань з питань охорони праці не входить до переліку визначених пунктом 4.2 Договору обов`язкових відомостей, що мають вказуватись у замовленні позивача.

Так, як вбачається із матеріалів справи, 07.02.2023 позивач надало відкоригований наказ про призначення бригади № 02 від 30.01.2023, який зареєстрований Філією "Управління "Укргазтехзвязок" АТ "Укртрансгаз" під реєстровим № 3301 ВХ-23-82 від 07.02.2023, чим виконало вимоги Філії та усунуло наявні у замовленні вих. № 14 від 30.01.2023 недоліки.

Заперечень на відкоригований наказ, зареєстрований за № 3301 ВХ-23-82 від 07.02.2023 протягом п`яти днів з моменту отримання, та інших зауважень по формі замовлення від Філії "Управління "Укргазтехзвязок" АТ "Укртрансгаз" не надходило.

Отже, 15.02.2023 о 8.30 Філія "Управління "Укргазтехзвязок" (відповідач) зобов`язаний був здійснити передачу товару позивачу.

Також, позивачем на підтвердження факту прийняття відповідачем Замовлення від 30.01.2023 №14 на передачу усієї номенклатури товару, зазначеної у Специфікації до Договору подало листування між ТОВ "Містіндустрія" та Філією "Управління "Укргазтехзвязок" АТ "Укртрансгаз", а саме:

- лист позивача від 07.02.2023 № 22, яким останнє звернулося до відповідача щодо сприяння у оперативному прийманні-передачі товару у зв`язку з тим, що придбані труби необхідні для поставки на будівництво об`єктів критичної інфраструктури України, в тому числі відновлення мостів, зруйнованих внаслідок воєнних дій;

- лист відповідача за № 1001ВИХ-23-1125 від 17.02.2023, яким повідомлено про отримання депутатського запиту з вимогою проведення перевірки формування ціни товару;

- претензія позивача № 32 від 20.02.2023 та № 33 від 20.02.2023, у яких позивач вимагає від відповідача та Філії "Управління "Укргазтехзвязок" АТ "Укртрансгаз", відповідно, не пізніше 23.02.2023 розпочати відвантаження товарів, придбаних згідно з договором від 29.12.2022 № ;

- лист від 21.02.2023 №3301ВИХ-23-115, у якому Філія "Управління "Укргазтехзв`язок" АТ "Укртрансгаз" зазначила про те, що у зв`язку з загостренням військової агресії та високою ймовірністю обстрілів території України відсутня можливість відвантаження товару до 28.02.2023;

- відповідь відповідача на претензію від 23.02.2023 № 1001ВИХ-23-1280, у якій зазначено, що через службову перевірку і військову агресію не має можливості відвантажувати товари;

- лист позивача № 35 від 22.02.2023, у якому позивач просить Філію "Управління "Укргазтехзв`язок" АТ "Укртрансгаз", підтвердити готовність забезпечити присутність матеріально-відповідальної особи на місці зберігання товару та передачу товару щоденно з 01.03.2023 до дня повного вивезення товару з 08-30 до 16-00 годин;

- лист від 23.02.2023 № 3301ВИХ-23-125, у якому Філія "Управління "Укргазтехзв`язок" АТ "Укртрансгаз" повідомила, що не має наміру затягувати процес відвантаження товару, що про причини затримки повідомлялося листом відповідача від 17.02.2023 № 1001ВИХ-23-115 та листом Філія "Управління "Укргазтехзв`язок" АТ "Укртрансгаз". У зв`язку з застереженням про можливі удари Російською Федерацією в період з 22 по 28 лютого запропоновано відкоригувати замовлення;

- відповідь на претензію № 1001ВИХ-23-1280 від 23.02.2023, у якій відповідач запропонував позивачу відмовитися від Договору.

- лист відповідача від 01.03.2023 № 40, у якому зазначає про свою готовність приймати та вивозити труби у наступні дати березня 2023 року: 02.03.2023, 03.03.2023, 06.03.2023, 07.03.2023, 08.03.2023, 09.03.2023, 10.03.2023, 13.03.2023, 14.03.2023, 15.03.2023, 16.03.2023, 17.03.2023, 20.03.2023, 21.03.2023, 22.03.2023, 23.03.2023, 24.03.2023, 27.03.2023, 28.03.2023, 29.03.2023, 30.03.2023, 31.03.2023;

- лист від 02.03.2023 № 3301ВИХ-23-203, у якому Філія "Управління "Укргазтехзв`язок" АТ "Укртрансгаз" зазначила, що з другої половини березня 2023 року може розглянути можливість погодження дати відвантаження труби, про що буде повідомлено додатково;

- лист позивача від 16.03.2023 №55, у якому повідомляє Філію "Управління "Укргазтехзв`язок" АТ "Укртрансгаз" про свою готовність приймати та вивозити труби у наступні дати: 20.03.2023, 21.03.2023, 22.03.2023, 23.03.2023, 24.03.2023, 27.03.2023, 28.03.2023, 29.03.2023, 30.03.2023, 31.03.2023;

- лист Філії "Управління "Укргазтехзв`язок" АТ "Укртрансгаз" №3301ВИХ-23-237 від 21.03.2023, у якому остання зазначає, що про можливість розгляду питання стосовно відгрузки товару повідомить додатково, як тільки з`явиться можливість.

Тобто, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду про те, що у зазначеному листуванні Філія "Управління "Укргазтехзв`язок" АТ "Укртрансгаз" неодноразово визнавала наявність в неї зобов`язання з поставки товару перед позивачем, зокрема у листах від 21.02.2023 №3301ВИХ-23-115, від 23.02.2023 №3301ВИХ-23-125, від 02.03.2023 №3301ВИХ-23-203, №3301ВИХ-23-237 від 21.03.2023.

В подальшому, через 30 днів після звернення позивача до суду, листом від 26.04.2023 №3301ВИХ-23-412 Філія "Управління "Укргазтехзв`язок" АТ "Укртрансгаз" повідомила позивача про розірвання Договору № від 29.12.2022, яке мотивоване тим, що відповідно до Дослідження "Ретроспективний аналіз - моніторинг ринку трубної продукції б/в станом на грудень 2022року", проведене Торгово-промисловою палатою України, у якому зазначено про невідповідність ціни за одиницю товару, що вказана у Договорі, рівню цін (є значно нижчою) на такий товар. У зв`язку з чим, в якості підстави для розірвання Договору Філія застосувала п.10.3 Договору, відповідно якого відповідач має право достроково розірвати цей Договір, повідомивши в письмовій формі про це позивача у строк 20-ть календарних днів до дати розірвання. З посиланням на п.10.3 Договору, ч.1, 3 ст.651 Цивільного кодексу України повідомлено про розірвання Договору, починаючи з 17.05.2023.

З огляду на викладене, 28.04.2023 Філія "Управління "Укргазтехзв`язок" АТ "Укртрансгаз" повернула позивачу попередню оплату в сумі 153 892 984,93 грн, а позивач, в свою чергу, платіжною інструкцією №611 від 28.04.2023 здійснив повернення помилково перерахованих коштів в сумі 153 892 984,93 грн на банківський рахунок Філії "Управління "Укргазтехзвязок" АТ "Укртрансгаз" .

Як вже зазначалось, за змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 598 ЦК України визначено підстави припинення зобов`язання. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Особливості припинення зобов`язань за правочинами щодо фінансових інструментів, вчиненими на організованому ринку капіталу та поза ним, встановлюються законодавством. Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобов`язань на певних підставах не допускається.

Також відповідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із положеннями статей 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі статтею 599 ЦК України такою умовою є виконання, проведене належним чином.

Так, відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

За загальним правилом, визначеним у частині першій статті 651 Цивільного кодексу України, розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Пунктом 10.1 Договору визначено, що даний Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до передачі товарів по 31.12.2023, а в частині розрахунків - до їх повного завершення.

Водночас, згідно з пунктом 6.11 Договору закінчення строку дії цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.

Закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.

Поняття "строк виконання зобов`язання" і "термін виконання зобов`язання" охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, що прямо передбачено частиною четвертою статті 631 Цивільного кодексу України. Проте поняття "строк дії договору" та "строк виконання зобов`язання" не є тотожними.

Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.11.2019 у справі № 910/16750/18, від 07.10.2021 у справі № 904/2903/20.

Отже, сам факт закінчення строку дії двостороннього правочину, виконання якого здійснено тільки однією стороною, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін цього правочину та не звільняє другу сторону такого правочину від відповідальності за невиконання нею свого обов`язку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 21.12.2016 у справі №905/2187/13.

Закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України, частиною першою статті 202 Господарського кодексу України такою умовою є виконання, проведене належним чином. При цьому слід розрізняти припинення безпосередньо дії договору та припинення зобов`язань, визначених ним.

Навіть після припинення дії договору, невиконані стороною зобов`язання за ним залишаються чинними для такої сторони-боржника, і вказана обставина не звільняє останнього від виконання обов`язку протягом того часу, коли існує відповідне зобов`язання.

Аналогічної позиції дотримувався Верховний Суд у постанові від 10.10.2019 року у справі № 911/2793/18 за позовом АТ "Укртрансгаз" до ТОВ "Швейне об`єднання "Робочий Стиль" про стягнення неустойки за недопоставку частини партії товарів та зобов`язання поставити товар в натурі.

Як вбачається із матеріалів справи, договір не передбачає можливості для Філії "Управління "Укргазтехзв`язок" відмовитися від виконання зобов`язання в односторонньому порядку, у зв`язку із чим, одностороння відмова Філії "Управління "Укргазтехзв`язок" від свого зобов`язання з поставки товару є незаконною.

Дії Філії "Управління "Укргазтехзв`язок" щодо розірвання Договору, з огляду на зміст ст.598, 599 Цивільного кодексу України, не можуть мати юридичного наслідку у вигляді припинення обов`язку поставити товар, який виник у Філії після проведення позивачем повної оплати вартості товару за договором. Крім того, дострокове розірвання відповідачем (припинення на майбутнє строку) Договору не припиняє тих зобов`язань, що виникли у період дії Договору з 29.12.2022 по 17.05.2023.

Також колегія суддів апеляційного господарського суду враховує те, що позивач звернувся з позовом до Господарського суду міста Києва 17.04.2023, в той час як відповідач ініціював питання розірвання договору лише листом від 26.04.2023, тобто після того, як позивач в установленому законом порядку ініціював перед судом питання примусового виконання договору.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду № 903/620/22 від 28.03.2023.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено те, що позивачем належним чином виконано свої обов`язки за договором та вчасно сплачено за товар в повному обсязі, натомість поставки (відвантаження) оплаченого за договором Товару філією "Управління "Укргазтехзв`язок" АТ "Укртрансгаз" не було здійснено.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що аналіз порядку відвантаження товару за договором (розділ 4 договору), прав та обов`язків сторін в процедурі відвантаження товару, а також мотивація відповідача з приводу незгоди із ціною продажу товару, викладена в листі про розірвання договору, свідчать фактично про те, що дійсною підставою для невиконання договору слугували не певні об`єктивні обставини, які б перешкоджали його виконувати зі сторони продавця, а незгода продавця із визначеною ним ціною продажу товару та небажання виконувати умови дійсного договору.

Відповідно до ч. 2 ст.693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Умовою застосування ч. 2 ст. 693 ЦК України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю, і саме покупець у разі настання такої умови має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

При цьому, припис частини 2 статті 693 ЦК України містить в собі альтернативу щодо реалізації покупцем своїх прав у випадку не поставки товару у встановлений договором строк, а саме: покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Наведена норма наділяє саме покупця як сторону правочину правами, і яке з них покупець реалізує, - залежить виключно від волевиявлення покупця. Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки є виключним правом покупця, а не продавця. (Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 08.02.2019 у справі №909/524/18, від 07.05.2018 р. у справі №910/11185/17, від 05.06.2018 р. у справі №904/8972/17).

Як вбачається із матеріалів справи, позивач у листі від 02.05.2023 № 89 заперечив проти повернення відповідачем коштів, сплачених позивачем за товар, а наполягав на реальному виконанні відповідачем зобов`язання по поставці труб в натурі.

Посилання відповідача на проведене дослідження ринкової вартості труб, та його результатів, яке проведене Торгово-промисловою палатою України, оцінюється колегією суддів апеляційного господарського суду критично, оскільки відповідно до проведеного тендеру (https://prozorro.sale/auction/BSE001-UA-319) замовником торгів зазначено, що вартість реалізації труб є ринковою, визначеною незалежним оцінювачем, отже, ціна труб, які позивач придбав у Філії, була визначена відповідачем самостійно із залученням незалежного суб`єкта оціночної діяльності. В подальшому, за такою оцінкою товар було виставлено для продажу на аукціон в системі Прозоро, натомість позивач не мав відношення до процедури визначення ціни товару. Його було придбано за результатами продажу через систему Прозоро.

Також колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що в будь якому разі, чинне законодавство України не передбачає таких положень, що продавець товару після його продажу (тим більше на конкурсних торгах) може повертатись до питання зміни ціни проданого товару, самовільно міняти таку ціну чи розривати в односторонньому порядку договори, через майбутню незгоду із ціною, яку він сам визначав, по якій товар був проданий і якщо, тим більше, така ціна була сплачена.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, у зв`язку із чим, підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2023 у справі № 910/5880/23, відсутні.

Враховуючи обставини справи, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін, що були покладені в основу оскаржуваного судового рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає про те, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994; п. 29-30), однак, це право не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Проніна проти України" від 18.07.2006; п. 23; рішення у справі "Hirvisaari v. Finland" ("Хірвісаарі проти Фінляндії; п. 32).

Так, враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що наведене місцевим судом мотивування є достатнім для обґрунтування свого рішення за аргументами та доказами, які наявні у матеріалах справи. При цьому, рівень деталізації судом своїх доводів в будь-якому разі не призвів до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2023 у справі № 910/5880/23, відсутні.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Твердження скаржника про те, що зобов`язання може бути виконаним до 31.12.2023 є безпідставним, оскільки як вбачається із матеріалів справи, обов`язок відвантажити товар виник у відповідача саме з 15.02.2023, крім того, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує лист відповідача за № 3301ВИХ-23-412 від 26.04.2023 про розірвання договору.

Також колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає про те, що зобов`язання поставити/відвантажити, не передбачає покладення на відповідача додаткових обов`язків, які не передбачені договором, оскільки відповідач зобов`язаний здійснити постачання/відвантаження товару у місці поставки, яке вказане у Специфікації.

Колегія суддів апеляційної інстанції, з огляду на викладене, зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, що такі аргументи враховані апеляційним судом, при цьому оскаржуване рішення є вмотивованим, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2023 у справі № 910/5880/23 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2023 у справі № 910/5880/23 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника, в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2023 у справі № 910/5880/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2023 року у справі № 910/5880/23 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/5880/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 286-291 Господарського. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Текст постанови складено та підписано 15.01.2024, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Ткаченка Б.О. з 19.12.2023, та перебуванням судді Ткаченко Б.О. у відпустці по 12.01.2024.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.О. Ткаченко

А.Г. Майданевич