ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/2031/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д
до Фізичної особи - підприємця Черсунова Сергія Івановича, АДРЕСА_1
простягнення 321 538,72 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до Фізичної особи - підприємця Черсунова Сергія Івановича про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.08.2021 року у загальному розмірі 321 538,72 грн., з яких: 279 538,72 грн. заборгованість за кредитом, 42 000,00 грн. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Також до стягнення заявлені судові витрати.

Ухвалою суду від 22.05.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/2031/23. Розгляд справи № 922/2031/23 призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Як вбачається із матеріалів справи, ухвалу суду від 22.05.2023 року про відкриття провадження у справі № 922/2031/23 було направлено на адресу Фізичної особи - підприємця Черсунова Сергія Івановича, АДРЕСА_1 , яка відповідає адресі, зазначеній у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як адреса місцезнаходження. Вищевказана адреса, також була визначена позивачем у позовній заяві.

Проте, ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 року № 543/2023 у справі № 922/2031/23 неможливо було направили на адресу Фізичної особи - підприємця Черсунова Сергія Івановича, АДРЕСА_1 відправлення кореспонденції Акціонерним товариством «Укрпошта» не відправлено у зв`язку із призупиненням приймання та пересилання поштових відправлень до тимчасово окупованих територій України та районів ведення бойових дій, на території яких не працюють відділення поштового зв`язку у зв`язку з повномасштабною збройною агресією російської федерації проти України, а саме до поштового відділення 63701. Про вищевказане свідчить акт Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 року.

Для належного повідомлення відповідача у справі про відкриття провадження у справі, судом листом від 21.08.2023 року за вих. № 021002 повторно було направлено на адресу відповідача копію ухвали від 22.05.2023 року про відкриття провадження у справі № 922/2031/23.

Проте, як вбачається із наявних у матеріалах справи актів Господарського суду Харківської області від 21.08.2023 року № 954/2023 та № № 955/2023 про неможливість відправки кореспонденції лист Господарського суду Харківської області від 21.08.2023 по справі № 922/2031/23 (вих. 021002) та ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 по справі № 922/2031/23 (вих. 021001), що адресовано: Фізичній особі-підприємцю Черсунову Сергію Івановичу не відправлено у зв`язку із призупиненням Акціонерним товариством «Укрпошта» приймання та пересилання поштових відправлень до тимчасово окупованих територій України та районів ведення бойових дій, на території яких не працюють відділення поштового зв`язку у зв`язку з повномасштабною збройною агресією російської федерації проти України - до поштового відділення 63701.

Також, суд намагався повідомити відповідача у справі про відкриття провадження у справі, шляхом передачі телефонограми, проте, як вбачається із наявної у матеріалах справи телефонограми від 18.09.2023 року за № 971/23 з якої вбачається, що телефонограма не передана оскільки Фізична особа - підприємець Черсунов Сергій Іванович на зазначені у Єдиному державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засоби зв`язку не відповідає, а саме: телефон 1: НОМЕР_1 (збій з`єднання) та телефон 2: НОМЕР_2 (номер не обслуговується).

Ухвалою суду від 05.10.2023 року судом було витребувано у Міністерства соціальної політики України відомості щодо перебування на обліку (реєстрації) в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб та місце реєстрації на підконтрольній Україні території щодо Фізичної особи Черсунова Сергія Івановича.

06.12.2023 року від Міністерства соціальної політики України на виконання вимог ухвали суду від 05.10.2023 року надійшов лист (вх. № 33573/23 електронна пошта) із зазначенням відомостей про адресу, за якою внутрішньо переміщена особа може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Враховуючи вищевикладене, та наданих Міністерством соціальної політики України відомостей щодо адреси відповідача як внутрішньо переміщеної особи, судом супровідним листом від 07.12.2023 року за вих. № 030793 повторно було направлено на надану Міністерством соціальної політики України адресу відповідача копію ухвали від 22.05.2023 року про відкриття провадження у справі № 922/2031/23.

Проте, 18.12.2023 року поштовим відділення «Укрпошта» супровідний лист від 06.12.2023 року із копією ухвали про відкриття провадження у справі було повернута на адресу суду.

Крім того, 15.12.2023 року від Міністерства соціальної політики України на виконання вимог ухвали суду від 05.10.2023 року надійшли листи (вх. № 34616/23 та вх. № 34617/23 через «Укрпошту»), який було отримано судом - 06.12.2023 року через електронну пошту.

Враховуючи вищевикладене, судом було вжито усіх належних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у суді.

Згідно з пунктами 3, 4, 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року (надалі - Правила), і які регулюють відносини між ними.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою "Вручити особисто", рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (пункти 11, 17 Правил).

Пунктом 99 Правил визначено, що рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою Судова повістка), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Рекомендовані поштові відправлення з позначкою Судова повістка, адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (п. 992 Правил).

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Системний аналіз статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічна позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 року у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 року у справі № 904/2584/19).

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 року у справі № 902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Крім того, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.12.2022 року у справі № 910/1730/22 Верховний Суд зробив висновок, що якщо судове рішення направлено судом за поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про прийняття певного рішення суду. Господарського процесуального кодексу України не передбачено обов`язку суду повторно направляти на адреси учасників справи процесуальні документи, які раніше вже повернулися до суду з відміткою про неможливість вручення.

Також судом для забезпечення належного повідомлення відповідача про розгляд справи, 20 червня 2023 року було розміщено на сайті суду (https://hr.arbitr.gov.ua/sud5023/povidomlennya/1440312/) повідомлення про розгляд справи № 922/1596/23.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно з приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012 року).

Європейський суд, щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

У зв`язку із чим, судом огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, з метою дотримання розумного строку, та забезпечення прав позивача та відповідача у справі, судом було здійснено розгляд справи по суті поза межами строку встановленого Господарським процесуальним кодексом України, та здійснено розгляд справи у впродовж розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, судом було вжито усіх належних заходів, щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у суді.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд, має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно вимог статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

При цьому, будь-яких клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до вимог статті 252 Господарського процесуального кодексу України від учасників справи не надходило.

Разом з тим, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач, 25.08.2021 року фізичною особою - підприємцем Черсунов Сергій Іванович (клієнт, відповідач) через систему інтернет клієнт банкінг було підписано із використанням електронного цифрового підпису анкету заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг КУБ.

Підписанням цієї заяви відповідач, на підставі статті 634 Цивільного кодексу України приєднується до розділу 1.1. Загальні положення та підрозділу 3.2.8. Умов та правил надання банківських послуги КУБ Умов та Правил надання банківських послуг що розміщені на сайті позивача pb.ua. на дату укладання договору. Ця заявка та Умови разом складають кредитний договір між Банком та клієнтом.

Пунктом 1.1. визначено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та інших винагород обумовлених цим договором терміни.

Розмір кредиту 500 000, 00 грн. Строк кредитування 12 місяців з дати видачі коштів клієнту (пункти 1.2., 1.3 заявки).

Відповідно до пункту 2 клієнт підтверджує ознайомлення із розділом 1.1. Загальні положення а також підрозділом 3.2.8. Умов та правил надання банківських послуги КУБ Умов та Правил надання банківських послуг що розміщені на офіційному сайті позивача за адресою http://privatbank.ua/terms, у редакції, чинні на дату підписання цієї заявки.

Згідно заяви, та відповідно до пункту 3.2.8.1. клієнт приєднується до послуги шляхом підписання кваліфікованим електронним підписом заяви в системі прват24 або у сервісі "Paperless" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладання сторонами кредитного договору.

Таким чином, за твердженнями позивача, 25.08.2021 року між відповідачем та позивачем було укладено кредитний договір № б/н.

25.08.2021 року, на підставі укладеного договору, позивачем було перераховано на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 500 000.00 грн. (про що свідчить надана до позовної заяви позивачем копія виписки банку).

Відповідно до пункту 3.2.8.3.1. заяви на приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку у сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у заявці.

За умовами пункту 3.2.8.5.2. "Умов та правил надання банківських послуг" клієнт зобов`язується оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з пунктом 3.2.8.3.2.

За твердженнями позивача, відповідач, зобов`язання за договором виконав неналежним чином, у зв`язку із чим, за розрахунком позивача, у відповідача станом на 07.04.2023 року наявна заборгованість за договором № б/н від 25.08.2021 року у загальному розмірі 321 538,72 грн., з яких: 279 538,72 грн. заборгованість за кредитом, 42 000,00 грн. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Вищевказані обставини, стали підставою із звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Пунктом 1 частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно вимог частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач в порушення домовленості сторін, зобов`язання за вказаними договорами належним чином та вчасно не виконав (розрахунок заборгованості позивача), не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості за кредитом у розмірі 279 538,72 грн., (яка розраховано позивачем відповідно до наданого позивачем розрахунку суми позовних вимог станом на 07.04.2023 року) та не надав до суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку суми боргу (відповідно до наданого позивачем розрахунку суми позовних вимог та визначені у розрахунку періоди) та встановлено, що відповідні нарахування здійснено арифметично вірно.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення із відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитом у розмірі 279 538,72 грн.

Також позивачем було заявлено до стягнення заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії у розмірі 42 000,00 грн. (що відповідно до наданого позивачем розрахунку позовних вимог розрахована станом на 07.04.2023 року за період з 25.03.2022 року по 07.04.2023 року)

Статтею 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Пунктом 1.4. заявки визначено, що у період з дати підписання заяви, процентна ставка за користування кредитом перші 6 місяців дії кредиту становить 1,6 % у місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця користування кредитом - 1,4 % в місяць від початкового розміру кредиту (в. т.ч. при достроковому погашення кредиту).

Проценти за користування кредитом у розі виникнення прострочення зобов`язань за кредитним договором 4 % в місяць від суми простроченої заборгованості (пункт 1.5. заяви).

Згідно пункту 1.6. заяви, порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; погашення процентів щомісяця до календарного числа місяця, у яке було надано кредит, включно із цим числом.

За умовами пункту 3.2.8.5.2. "Умов та правил надання банківських послуг" клієнт зобов`язується оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з пунктом 3.2.8.3.2.

За користування послугою клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом у розмірі та згідно графіку, визначених в заяві та тарифах. При несплаті процентів у строк, визначених графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з пунктом 3.2.8.6.2.) (пункт 3.2.8.3.2. умов).

Пунктом 3.2.8.9.3. Умов передбачено, що сплата процентів за користування кредитом здійснюється в дати платежів, зазначених у заяві (пункт 3.2.8.3.1.).

Згідно з пунктом 3.2.8.9.1. Умов за користування кредитом у період з дати списання котів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з пунктами 3.2.8.1. та 3.2.8.3. цього договору, клієнт сплачує проценти у розмірі, зазначеному у пункті 3.2.8.3.2..

При порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов`язання, позивальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому пунктом 1.6. заяви.

Пунктом 3.2.8.9.7. Умов визначено, що розрахунок і нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у терміни, вказані у заяві, кожного місяця, на наступний день після дня отримання клієнтом кредиту або дня погашення чергової частини боргу і проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на первісну суму кредиту.

Як встановлено судом, позивачем відповідно до наданого розрахунку суми позовних вимог, було здійснено нарахуванням 42 000,00 грн. відсотків у вигляді щомісячної комісії станом на 07.04.2023 року за період з 25.03.2022 року по 07.04.2023 року), у зв`язку із чим, суд зазначає наступне.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану (далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18.

Відповідно до пункту 18 "Прикінцевих та перехідних положень" Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

При цьому, строк дії таких обмежень триває включно із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Стаття 625 Цивільного кодексу України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 Цивільного кодексу України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц).

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова КГС ВС від 14.01.2020 року № 924/532/19).

Формулювання статті 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу (постанова Великої Палати ВС від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц).

З аналізу вищевикладеного слідує, що після 24.02.2022 року платежі (неустойка (штраф, пеня), інші платежі), сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Крім того, як вбачається із наявної у матеріалах справи відповіді Міністерства соціальної політики України (вх. № 34617 від 15.12.2023 року) на запит суду (ухвала від 05.10.2023 року) , вбачається, що згідно відомостей х Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, відповідач зареєстрований, як внутрішньо переміщена особа.

Як вбачається із матеріалів справи, місце реєстрації фізичної особи - підприємця Черсунова Сергія Івановича - АДРЕСА_1 .

При цьому, м. Куп"янськ, Харківської обл. перебуло під окупацією з 27 лютого 2022 року по 16.09.2022 року.

Відповідно до даних Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), Зведення Генерального штабу України Куп`янська міська територіальна громада перебуває з 09.09.2022 року.

До того ж, обставини здійснення бойових дій та тимчасової окупації м. Куп"янськ є загальновідомими, а тому в силу частини 3 статті 75 Господарського процесуального кодексу України не потребують повторного доказування.

20.10.2014 року було внесено зміни до Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", даний Закон відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (із змінами та доповненнями) визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Статтею 9-4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" визначено звільнення внутрішньо переміщених осіб, які залишили або покинули своє місце проживання на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, території проведення антитерористичної операції та/або в районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, від негативних наслідків невиконання грошових зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики

Частинами 1, 2 статті 9-4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" встановлено, що загальна сума процентів за кредитним договором та/або договором позики, боржником за яким є внутрішньо переміщена особа, яка у період після дати початку тимчасової окупації залишила або покинула своє місце проживання на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України або у період після 14 квітня 2014 року залишила або покинула своє місце проживання на території проведення антитерористичної операції та/або в районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, не може перевищувати суми процентів, нарахованої протягом строку, на який надавався кредит (позика), за мінімальною ставкою, визначеною договором.

За невиконання чи неналежне виконання внутрішньо переміщеною особою, визначеною частиною першою цієї статті, зобов`язань за кредитним договором та/або договором позики не нараховується неустойка (штраф, пеня), не настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та процентів річних від простроченої суми, не застосовуються інші санкції майнового характеру.

Враховуючи вищевикладене, безпідставним є стягнення із відповідача заявленої заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії у розмірі 42 000,00 грн. за період з 25.03.2022 року по 07.04.2023 року в силу закону, у зв`язку із чим, позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії у розмірі 42 000,00 грн. не підлягають задоволенню.

Частинами 1, 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.08.2021 року у розмірі 279 538,72 грн.

В частині стягнення 42 000,00 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії за період з 25.03.2022 року по 07.04.2023 року - відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 та пункту 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, судовий збір у даній справі у розмірі 4 193,08 грн. підлягає стягненню із відповідача.

Щодо строків розгляду справи судом, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті статі 248 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Як вбачається із матеріалів справи місце реєстрації відповідача Фізичної особи - підприємця Черсунова Сергія Івановича, АДРЕСА_1 .

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

На виконання вищезазначених вимог Господарського процесуального кодексу України, судом на юридичну адресу відповідача було направлено копію ухвали суду від 22.05.2023 року про відкриття провадження у справі № 922/2031/23

Проте, ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 року № 543/2023 у справі № 922/2031/23 неможливо було направили на адресу Фізичної особи - підприємця Черсунова Сергія Івановича, АДРЕСА_1 відправлення кореспонденції Акціонерним товариством «Укрпошта» не відправлено у зв`язку із призупиненням приймання та пересилання поштових відправлень до тимчасово окупованих територій України та районів ведення бойових дій, на території яких не працюють відділення поштового зв`язку у зв`язку з повномасштабною збройною агресією російської федерації проти України, а саме до поштового відділення 63701. Про вищевказане свідчить акт Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 року.

Для належного повідомлення відповідача у справі про відкриття провадження у справі, судом листом від 21.08.2023 року за вих. № 021002 повторно було направлено на адресу відповідача копію ухвали від 22.05.2023 року про відкриття провадження у справі № 922/2031/23.

Проте, як вбачається із наявних у матеріалах справи актів Господарського суду Харківської області від 21.08.2023 року № 954/2023 та № 955/2023 про неможливість відправки кореспонденції лист Господарського суду Харківської області від 21.08.2023 по справі № 922/2031/23 (вих. 021002) та ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 по справі № 922/2031/23 (вих. 021001), що адресовано: Фізичній особі-підприємцю Черсунову Сергію Івановичу не відправлено у зв`язку із призупиненням Акціонерним товариством «Укрпошта» приймання та пересилання поштових відправлень до тимчасово окупованих територій України та районів ведення бойових дій, на території яких не працюють відділення поштового зв`язку у зв`язку з повномасштабною збройною агресією російської федерації проти України - до поштового відділення 63701.

Також, суд намагався повідомити відповідача у справі про відкриття провадження у справі, шляхом передачі телефонограми, проте, як вбачається із наявної у матеріалах справи телефонограми від 18.09.2023 року за № 971/23 з якої вбачається, що телефонограма не передана оскільки Фізична особа - підприємець Черсунов Сергій Іванович на зазначені у Єдиному державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засоби зв`язку не відповідає, а саме: телефон 1: НОМЕР_1 (збій з`єднання) та телефон 2: НОМЕР_2 (номер не обслуговується).

Ухвалою суду від 05.10.2023 року судом було витребувано у Міністерства соціальної політики України відомості щодо перебування на обліку (реєстрації) в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб та місце реєстрації на підконтрольній Україні території щодо Фізичної особи Черсунова Сергія Івановича.

06.12.2023 року від Міністерства соціальної політики України на виконання вимог ухвали суду від 05.10.2023 року надійшов лист (вх. № 33573/23 електронна пошта) із зазначенням відомостей про адресу, за якою внутрішньо переміщена особа може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Враховуючи вищевикладене, та наданих Міністерством соціальної політики України відомостей щодо адреси відповідача як внутрішньо переміщеної особи, судом супровідним листом від 07.12.2023 року за вих. № 030793 повторно було направлено на надану Міністерством соціальної політики України адресу відповідача копію ухвали від 22.05.2023 року про відкриття провадження у справі № 922/2031/23.

Проте, 18.12.2023 року поштовим відділення «Укрпошта» супровідний лист від 06.12.2023 року із копією ухвали про відкриття провадження у справі було повернута на адресу суду.

Крім того, 15.12.2023 року від Міністерства соціальної політики України на виконання вимог ухвали суду від 05.10.2023 року надійшли листи (вх. № 34616/23 та вх. № 34617/23 через «Укрпошту») який були судом отримано 06.12.2023 року через електронну пошту.

Згідно частини 2статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вищевикладене, та оскільки розгляд справи здійснюються в порядку спрощеного позовного провадження без участі (виклику) учасників справи, та з метою забезпечення права відповідача на належне повідомлення про відкриття провадження у справі, суд у період з моменту відкриття провадження у справі (22.05.2023 року) вживав усіх належних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у суді.

У зв`язку із чим, суд був вимушений вийти за межі строку, встановленого статтею 248 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Черсунова Сергія Івановича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , рік народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.08.2021 року у розмірі 279 538,72 грн. та 4 193,08 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 42 000,00 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Інформацію щодо роботи суду та щодо розгляду конкретних судових справ можна отримати на сайті суду, а також за допомогою Телеграм-бота Господарського суду Харківської області https://t.me/GospSud_kh_bot.

Реквізити сторін:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, );

відповідач: Фізична особа - підприємець Черсунов Сергій Іванович ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , рік народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Повне рішення складено "26" грудня 2023 р.

Суддя О.О. Ємельянова