ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.12.2023 Справа № 917/1552/23

Суддя Мацко О.С., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Гірник» б/н від 01.12.2023 р. (вх. № 15491 від 01.12.2023 р.) про розстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 28.11.2023 р. у справі № 917/1552/23

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ», 39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Свіштовська, 2, ,

до Приватного акціонерного товариства «Гірник», 39631, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Київська, 85А, ,

про стягнення 239 549,84 грн.,

Секретар судового засідання Токар А.В.

Представники: відсутні

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 28.11.2023 року у даній справі було частково задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ» у даній справі, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Гірник» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ» 121 766,63 грн. заборгованості за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 289 від 01.06.2010 р., 43 300,98 грн. втрат від інфляції, 7 681,09 грн. 3 % річних та 1 383,70 грн. судового збору.

01.12.2023 року від Приватного акціонерного товариства «Гірник» до Господарського суду Полтавської області надійшла заява б/н від 01.12.2023 р. (вх. № 15491) про розстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 28.11.2023 р. у справі № 917/1552/23 на 6 місяців.

В обґрунтування необхідності розстрочення виконання вказаного рішення ПрАТ «Гірник» посилається на своє тяжке фінансове становище.

Крім того, боржник стверджує, що внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України він майже повністю зупинив підприємницьку діяльність та через відсутність на даний момент грошових коштів позбавлений можливості виконати рішення суду у даній справі.

Ухвалою від 12.12.2023 року вказану заяву прийнято до розгляду та призначено її розгляд в судовому засіданні на 20.12.2023 р.

11.12.2023 року ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» надало до суду заперечення на заяву ПрАТ «Гірник» про розстрочення виконання рішення суду у даній справі, у якому стверджує, що відповідачем не надано доказів, які вказують на існування виняткових обставин, що є підставою для надання розстрочки виконання рішення суду, а задоволення відповідного клопотання відповідача позбавить кредитора можливості захистити свої права.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Гірник» про розстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 28.11.2023 р. у справі № 917/1552/23, суд дійшов висновку про наступне:

Згідно зі ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Дана позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.12.2022 р. у справі № 910/11949/21, що відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України має враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні заяви про розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що її задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Як зазначено вище, боржник стверджує, що внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України він майже повністю зупинив підприємницьку діяльність та через відсутність на даний момент грошових коштів позбавлений можливості виконати рішення суду у даній справі.

Так, указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. введено в Україні воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався, і діє на даний час.

Торгово-промисловою палатою України було оприлюднено лист № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 р., яким повідомлено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили).

При цьому, згідно з роз`ясненнями Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеними у постанові від 25.01.2022 р. у справі № 904/3886/21, форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

З огляду на викладене, введення воєнного стану на території України є форс-мажорною обставиною, але тільки у тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання договірних зобов`язань.

Тобто, сторона, посилаючись на форс-мажорні обставини, має довести зв`язок між невиконанням зобов`язань та воєнними діями в Україні.

Натомість, відповідачем таких доказів до суду не надано.

Крім того, у пункті 3 указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правовою режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Вказаним положенням Закону не передбачено жодних безпосередніх обмежень у здійсненні підприємницької діяльності в місцевостях, де введено воєнний стан.

Водночас, пунктом 3 частини 1 статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», зокрема, встановлено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування використовувати потужності та трудові ресурси підприємств, установ і організацій усіх форм власності для потреб оборони, змінювати режим їхньої роботи, проводити інші зміни виробничої діяльності, а також умов праці відповідно до законодавства про працю.

Заявником, однак, не надано жодних доказів, що свідчили б про запровадження таких заходів щодо потужностей чи трудових ресурсів Приватного акціонерного товариства «Гірник».

Таким чином, посилання відповідача на настання форс-мажорних обставин є необґрунтованим.

Крім того, як встановлено в рішенні суду від 28.11.2023 р. у даній справі, обов`язок відповідача щодо сплати вартості отриманої в листопаді 2021 року січні 2022 року теплової енергії за договором № 289 від 01.06.2010 р. виник до моменту запровадження на території України воєнного стану. Поважних причин невиконання вказаних грошових зобов`язань протягом кінця 2021 початку 2022 рр. відповідачем не наведено.

Заявником також не надано доказів на підтвердження того, що виконання рішення стане можливим для боржника за умови його розстрочення.

Отже, судом встановлено, що в даному випадку відсутні виняткові обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Один лише незадовільний майновий стан боржника не є підставою для розстрочки виконання рішення суду. Розстрочення виконання рішення в даному випадку призведе до порушення принципу співрозмірності і пропорційності забезпечення прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Приватного акціонерного товариства «Гірник» про розстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 28.11.2023 р. у справі № 917/1552/23.

Керуючись ст.ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Гірник» б/н від 01.12.2023 р. (вх. № 15491 від 01.12.2023 р.) про розстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 28.11.2023 р. у справі № 917/1552/23 відмовити.

2. Копію ухвали направити сторонам у справі.

Повна ухвала складена і підписана 15.01.2024 року, після повернення судді Мацко О.С. з відпустки.

Ухвала набирає законної сили 15.01.2024 р. та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (ст.ст.235, 255-256 ГПК України). Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя О.С. Мацко