номер провадження справи 26/13/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.12.2023 Справа № 908/1339/23(908/1911/23)

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Черкаського Володимира Івановича, розглянувши заяву представника позивача Гришка І.І. (вх. № 27189/08-08/23 від 19.12.2023) про відвід судді Юлдашева О.О. у справі № 908/1339/23 (908/1911/23)

за позовом: Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма "АКВА ВИТА", (вул. Патріотична, 70, кв. 22, м. Запоріжжя, 69000)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАМАНТ", (вул. Максима Берлінського, 20, офіс 4, м. Київ, 04060)

про визнання договору від 04.01.2021 року № 01/01-2021 недійсним

в межах справи № 908/1339/23

про банкрутство - Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма "АКВА ВИТА", (вул. Патріотична, 70, кв. 22, м. Запоріжжя, 69000)

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР КОНСУЛЬТАЦІЙНО-АУДИТОРСЬКОЇ ПІДТРИМКИ СЕРТИФІКАЦІЇ І СТАНДАРТИЗАЦІЇ", (01042, м. Київ, вул. Маккейна Джона, 37, офіс 16)

Без участі представників сторін

УСТАНОВИВ:

У провадженні судді Господарського суду Запорізької області Юлдашева О.О. перебуває справа № 908/1339/23 про банкрутство - Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма "АКВА ВИТА", .

Суддею Юлдашевим О.О. в межах справи № 908/1339/23 розглядається позовна заява Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма "АКВА ВИТА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАМАНТ" про визнання договору від 04.01.2021 року № 01/01-2021 недійсним.

19.12.2023 до суду надійшла заява представника позивача - Гришка І.І. про відвід судді Юлдашева О.О.

В обґрунтування заяви про відвід судді, заявник зазначає, що приписами чинного ГПК України детально регламентовано порядок та підстави дій, які вчиняються судом з метою вирішення спору, і розраховує, що вимоги ГПК України будуть дотримані під час розгляду цієї справи судом в повному обсязі, більш того, недотримання встановлених законодавством вимог щодо розгляду справи, яке унеможливило реалізацію учасниками судового процесу наданих їм процесуальних прав є підставою для дисциплінарної відповідальності судді відповідно до приписів ст. 106 Закону України "Про судоустрій і статус суддів". За положеннями ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Частиною 2 ст. 13 ГПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Частиною 5 ст. 242 ГПК України передбачено, що якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Частиною 6 цієї статті передбачено, що днем вручення судового рішення є: 1. день вручення судового рішення під розписку; 2. день отримання судом повідомлення про поставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3. день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4. день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5. день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Частиною 11 цієї ж статті передбачено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

ПП ВКФ "Аква Вита" зареєструвало електронний кабінет 16.11.2023, проте, станом на цей час ні паперової, ні електронної копії форми ухвали суду від 30.11.2023 отримано не було, що свідчить про недотримання встановленого ГПК України порядку направлення судових рішень.

При цьому з ухвали суду від 30.11.2023 вбачається, що справу було призначено до розгляду по суті на 19.10.2023 в той же час судові засідання 19.10.2023 та 30.11.2023 були відкладені судом з технічних причин, при цьому зміст технічних причин залишається невідомими.

Окрім цього, 19.10.2023 представником позивача було подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, яке не розглядається судом третій місяць, що перешкоджає позивачу в реалізації його процесуальних прав.

За таких обставин, заявник дійшов висновку про упередженість та об`єктивність суду у вирішенні цієї справи.

Ухвалою суду від 21.12.2023 (суддя Юлдашев О.О.) заяву представника позивача Гришка І.І. про відвід судді Юлдашева О.О. залишено без задоволення. Заяву представника позивача Гришка І.І. про відвід судді Юлдашева О.О. у справі № 908/1339/23 (908/1911/23), передано на автоматизований розподіл для визначення судді в порядку ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про відвід.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2023 розгляд заяви представника позивача Гришка І.І. про відвід судді Юлдашева О.О. передано судді Черкаському В.І.

Суд, ознайомившись із заявою представника позивача Гришка І.І. про відвід судді Юлдашева О.О. від розгляду справи № 908/1339/23 (908/1911/23), дійшов висновку про її необґрунтованість.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України, закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу встановлений статтею 39 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Підстави для відводу (самовідводу) визначені ст. 35 ГПК України.

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суд знаходить, що заява заявника не узгоджується з приведеними положеннями, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

У відповідності до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законодавством про банкрутство.

Відповідно до частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд зазначає, що заява про відвід судді Юлдашева О.О. зводиться саме до виклику сумніву у заявника в об`єктивності та неупередженості судді.

Крім того, встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 35 цього Кодексу, статті 36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Отже, даними приписами встановлено, що відвід повинен бути саме вмотивованим і, що встановлення обставин, вказаних саме у пунктах 1-4 частини першої статті 35 цього Кодексу, а не пункту 5 вказаної частини, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Обставини для відводу, вказані у пунктах 1-4 частини першої статті 35 ГПК України, статті 36 цього Кодексу, судом не встановлені.

Статтею ст. 43 ГПК України унормовано, що учасники судового процесу (їх представники) повинні добросовісно користуватись процесуальними правами.

Підстави для задоволення заяви про відвід судді повинні ґрунтуватися з посиланням на обставини із зазначенням та поданням доказів, які їх підтверджують; не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також твердження представника сторони, які не ґрунтуються на нормах процесуального законодавства України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява № 7577/02) від 03 травня 2007 року встановлено, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Статтею 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доводи, якими заявник обґрунтував заяву про відвід не можуть бути підставою для відводу у відповідності до ст.ст. 35, 36 ГПК України.

Відповідно до вимог статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Пунктом 13 ст. 32 ГПК України визначено, що справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 5 статті 13 ГПК України суду надано право, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, керувати ходом судового процесу.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Судочинство провадиться суддею одноособово, колегією суддів чи судом присяжних.

Основними засадами судочинства є:

1) законність;

2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом;

3) забезпечення доведеності вини;

4) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості;

5) підтримання державного обвинувачення в суді прокурором;

6) забезпечення обвинуваченому права на захист;

7) гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами;

8) забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом;

9) обов`язковість рішень суду.

Законом можуть бути визначені також інші засади судочинства в судах окремих судових юрисдикцій.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява № 33949/02) від 9 листопада 2006 року сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Згідно із ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Особиста думка представника позивача стосовно процесуальних дій судді у судовому провадженні, особисте бачення їх спрямованості є суб`єктивними факторами, які не означають неупередженість судді.

Враховуючи вищевикладене, суд, розглянувши заяву представника позивача Гришка І.І. (вх. № 27189/08-08/23 від 19.12.2023) не вбачає підстав для її задоволення, оскільки наведені заявником доводи в її обґрунтування в розумінні статті 35 ГПК України не можуть бути підставою для відводу судді Юлдашева О.О., та не містять даних про наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 12 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 35, 36, 38-39, 232-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма "АКВА ВИТА" (вх. № 27189/08-08/23 від 19.12.2023) про відвід судді Юлдашева О.О. у справі № 908/1339/23 (908/1911/23) відмовити.

Копію ухвали направити представнику позивача Гришку І.І. (електронною поштою/до електронного кабінету).

Ця ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 26.12.2023.

Суддя Володимир ЧЕРКАСЬКИЙ