номер провадження справи 16/8/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2023 Справа № 908/2043/23 (908/603/23)

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ніколаєнка Романа Анатолійовича, за участі секретаря судового засідання Петруніної С.А., розглянувши матеріали справи № 908/2043/23(908/603/23)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Азовтехгаз (вул. Чорновола В`ячеслава, буд. 4, офіс 8, м. Одеса, 65031; )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест Інжиніринг (Південне шосе, буд. 74, каб. 23, м. Запоріжжя, 69008; )

про стягнення 6 211 645 грн 42 коп.

в межах справи № 908/2043/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Інжиніринг» (вул.Південне шосе, буд.74, каб. 23, м.Запоріжжя, 69008; )

розпорядник майна - арбітражний керуючий Дробот Денис Миколайович (пл.Вокзальна, 2, літ.Н, поверх 4, м.Дніпро, 49038)

За участі представників:

від позивача /в режимі відеоконференції/ - Сінькова Ю.К., адвокат, договір про надання правової (правничої) допомоги від 25.12.2022

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Азовтехгаз про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест Інжиніринг Відповідача 6 211 645 грн 42 коп., з яких: 4 648 918 грн 82 коп. - основний борг, 1 110 252 грн 67 коп. - інфляційні втрати та 452 473 грн 93 коп. - пеня.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2023 справу № 908/603/23 за зазначеним позовом передано на розгляд судді Науменку А.О.

Ухвалою від 01.03.2023 у справі № 908/603/23 суд залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 22.03.2023 у справі № 908/603/23 суд прийняв позов до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначив судове засідання на 19.04.2023, яке відкладалося.

Ухвалою від 19.06.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу № 908/603/23 до розгляду по суті, судове засідання з розгляду справи по суті призначив на 05.07.2023, у судовому засіданні оголошувалась перерва до 17.07.2023.

В той же час, ухвалою від 04.07.2023 Господарський суд Запорізької області у складі судді Ніколаєнка Р.А. відкрив провадження у справі № 908/2043/23 про банкрутство боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Інжиніринг» (Відповідача за позовом); ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів; ввів процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна боржника призначив арбітражного керуючого Дробота Дениса Миколайовича.

Офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Метінвест Інжиніринг» суд здійснив 04.07.2023 (номер публікації 70922).

Частиною 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства (КУзПБ) передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

За правилами частини 3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Ухвалою від 17.07.2023 у справі № 908/603/23 Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О. передав матеріали справи № 908/603/23 до Господарського суду Запорізької області для розгляду в межах справи № 908/2043/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест Інжиніринг.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.07.2023 матеріали справи передано на розгляд судді Ніколаєнка Р.А., у провадженні якого перебуває справа про банкрутство ТОВ Метінвест Інжиніринг.

У зв`язку із перебуванням судді Ніколаєнка Р.А. на той час у відпустці розгляд справи визначено судді Черкаському В.І. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2023).

Ухвалою від 03.08.2023 Господарський суд Запорізької області у складі судді Черкаського В.І. справу № 908/603/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Азовтехгаз до Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест Інжиніринг про стягнення 6 211 645 грн 42 коп. прийняв до розгляду в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест Інжиніринг, відкрив провадження з розгляду заяви. Ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті суд призначив на 23.08.2023.

Після виходу судді Ніколаєнка Р.А. з відпустки, ухвалою від 17.08.2023 (суддя Черкаський В.І.) матеріали справи № 908/2043/23(908/603/23) за позовом ТОВ Азовтехгаз до ТОВ Метінвест Інжиніринг про стягнення 6 211 645 грн 42 коп. передані до Господарського суду Запорізької області для розгляду в межах справи №908/2043/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест Інжиніринг, яка перебуває у провадженні судді Ніколаєнка Р.А.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2023 розгляд справи № 908/2043/23(908/603/23) призначено судді Ніколаєнку Р.А.

Ухвалою від 22.08.2023 Господарський суд Запорізької області у складі судді Ніколаєнка Р.А. прийняв справу № 908/2043/23 (908/603/23) за позовом ТОВ Азовтехгаз до ТОВ Метінвест Інжиніринг про стягнення 6 211 645 грн 42 коп. до розгляду в межах справи № 908/2043/23 про банкрутство ТОВ Метінвест Інжиніринг; враховуючи характер спірних правовідносин, предмет позову та предмет доказування, ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства; підготовче засідання суд призначив на 21.09.2023 о 15.00.

Ухвалою від 21.09.2023 суд закрив підготовче провадження з розгляду в межах справи № 908/2043/23 про банкрутство ТОВ Метінвест Інжиніринг позову ТОВ Азовтехгаз до ТОВ Метінвест Інжиніринг про стягнення 6 211 645 грн 42 коп. та призначив справу №908/2043/23(908/603/23) до судового розгляду по суті, судове засідання з розгляду справи по суті призначив на 19.10.2023 о 14.00.

Ухвалою від 19.10.2023 судове засідання було відкладено до 14.11.2023 о 14.30.

Судове засідання 14.11.2023 відбулося за участі представника Позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та зафіксовано за допомогою програмного забезпечення «vkz.court.gov.ua».

Представник Позивача позов підтримала.

Представник Відповідача у судове засідання не з`явився, що суд не знайшов підставою для відкладення розгляду справи.

Явка сторін у судове засідання ухвалами від 21.09.2023, від 19.10.2023 визнавалася необов`язковою.

Відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового засідання шляхом надсилання ухвал суду на повідомлені адреси електронної пошти, до кабінету Електронного суду.

Позиції сторін є доведеними суду поданими заявами по суті справи, додатковими поясненнями та є суду зрозумілими.

Доцільно зазначити, що з аналізу положень ст.202 ГПК України слідує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Наразі в Україні триває воєнний стан, який введений згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та неодноразово продовжувався.

Діяльність судів України в період воєнного стану регламентується, зокрема, Законом України «Про правовий режим воєнного стану», ст. 12-2 якого встановлено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України (ч.1). Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені (ч.2).

Згідно зі ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України (ч.1). Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється (ч.2). У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів (ч.3).

Господарський суд Запорізької області не зупиняв та здійснює судочинство в умовах воєнного стану, враховуючи роз`яснення Верховного Суду про особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, оприлюднені 04.03.2022.

За положеннями ст.195 ГПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку (ч.1). Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті (ч.2).

У ч.5 ст.240 ГПК України визначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У ч.6 ст.233 ГПК України передбачено, що у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів,

Суд розглянув справу по суті в межах встановлених процесуальних строків, але повне рішення складено поза межами передбаченого процесуального строку, однак у об`єктивно можливі строки, які через військову збройну агресію проти України стали залежними від умов та обставин воєнного стану, зважаючи на оголошення воєнних тривог через загрози ракетних обстрілів, періодичне значне підвищення рівню небезпекової ситуації у м.Запоріжжі, необхідністю у зв`язку з цим убезпечення як відвідувачів так і працівників суду. Наряду з цим існує надмірне навантаження судді у справах.

Повний текст рішення складено без жодних невиправданих зволікань, наскільки це було можливим за вказаних умов.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, ТОВ «Азовтехгаз» - Позивач зазначило про невиконання ТОВ «Метінвест Інжиніринг» - Відповідачем зобов`язань з оплати виконаних підрядних робіт за укладеним сторонами договором субпідряду № 3012/21 від 05.03.2021 та утворення у зв`язку з цим заборгованості в сумі 4 648 918,82 грн по актах від 18.01.2022 та від 17.02.2022, що в свою чергу потягло наслідком нарахування за період прострочення виконання зобов`язань втрат від інфляції в сумі 1 110 252,67 грн та пені в сумі 452 473,93 грн.

Позивач пояснив, що підписані з його боку акти проміжної здачі-прийняття робіт, покладені у підставу позову, були передані для підписання Генпідряднику Відповідачу, однак останнім не повернуті, при цьому Відповідач не висунув вмотивованих відмов проти підписання актів, які підписані його відповідальними спеціалістами, на завершальному етапі. Також Позивач пояснив, що за наслідками загальновідомих військових подій у м.Маріуполі в нього наявні не всі документи, необхідні для належного підтвердження позовних вимог та передачі договірної документації Відповідачу для підписання, оскільки первинні документи знаходилися у офісному приміщенні Позивача за адресою: м.Маріуполь Донецької обл., вул. Таганрозька, 48В, та є частково втраченими, однак є збереженим оригінал договору субпідряду № 3012/21 від 05.03.2021, акти в електронній формі на електронних носіях. Крім того Позивач зазначив, що в процесі електронного листування сторін, починаючи з березня 2022 року, Позивач неодноразово просив Відповідача розрахуватись за договором, на що Відповідач, посилаючись на дію форс-мажорних обставин, відмовився здійснити розрахунки у повному обсязі, сплативши у червні 2022 року лише 612 180,31 грн.

Відповідач у поданому відзиві на позовну заяву (б/н від 03.05.2023) звернув увагу, що Позивач визнає факт відсутності в нього актів проміжної здачі-прийняття робіт та будь-яких доказів на підтвердження передання цих актів з іншими документами Відповідачу, і поставив під сумнів надані Позивачем докази скан-копії актів, зазначивши, що акти не скріплені електронним цифровим підписом і з них, враховуючи можливості сучасних технологій, неможливо встановити справжність наведеної у них інформації та підписів. Підсумувавши, що Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження виконання у січні та лютому 2022 року підрядних робіт, Відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач, у свою чергу, подав відповідь на відзив (б/н від 23.05.2023), де з аргументами Відповідача не погодився. Пославшись на висновки постанови Верховного Суду від 18.01.2023 у справі № 910/15383/21, підкреслив, що відомості в електронній формі є фактично електронними доказами, і на відміну від електронного документа електронний доказ це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи. Додатково Позивач звернув увагу на часткову оплату робіт Відповідачем, що означає визнання боргу, та на той факт, що у електронному листуванні Відповідач не заперечував проти виникнення заборгованості та крім того, надсилав Позивачу електронною поштою акт звірки взаєморозрахунків, у якому визнавав заборгованість за договором субпідряду № 3012/21 від 05.03.2021 за січень 2022 року в сумі 4 422 238,17 грн.

Зважаючи на заперечення відзиву Відповідача, Позивач із відповіддю на відзив подав у якості додаткового доказу заяву свідка колишнього працівника ТОВ «Азовтехгаз» ОСОБА_1 щодо обставин передання спірної документації для підписання. Звернув увагу на подані власні податкові накладні як на підтвердження вчинення оподаткування господарських операцій з виконання робіт (надання послуг) по спірних актах.

Крім того, Позивач подав два клопотання про витребування доказів (б/н від 23.05.2023).

Так, від ТОВ «Метінвест Інжиніринг» (Відповідача) Позивач просив витребувати інформацію про робітників ТОВ «Метінвест Інжиніринг», прізвища та підписи яких міститься на актах проміжної здачі-приймання виконаних робіт за січень та лютий 2022 року за договором субпідряду № 3012/21 від 05.03.2021: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (рос.), в.о. начальника ІО та УСП ОСОБА_6 , а саме: чи працювали такі працівники у ТОВ «Метінвест Інжиніринг» на дату укладення договору субпідряду № 3012/21 від 05.03.2021 та на дати складання актів від 18.01.2022 та від 17.02.2022, повне їх ПІБ, РНОКПП, на якій посаді, з якого часу працювали та чи працюють на сьогодні такі співробітники у ТОВ «Метінвест Інжиніринг».

Від Головного управління ДПС у Запорізькій області, Головного управління ДПС у Донецькій області та у Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Позивач просив витребувати копії податкової звітності платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Інжиніринг» з ПДВ за 2022 рік, а саме: декларації з ПДВ з додатками № 1 до них, в яких відображені податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовтехгаз»: № 117 від 18.01.2022 на суму 102917, 53 грн, № 118 від 18.01.2022 на суму 35477,63 грн, № 119 від 18.01.2022 на суму 4887,05 грн, № 120 від 18.01.2022 на суму 64604,69 грн, № 121 від 18.01.2022 на суму 16715,89 грн, № 122 від 18.01.2022 на суму 551390,99 грн, № 123 від 18.01.2022 на суму 2520,44 грн, № 124 від 18.01.2022 на суму 27309,91 грн, № 125 від 18.01.2022 на суму 32606,69 грн, № 126 від 18.01.2022 на суму 15896,04 грн, № 127 від 18.01.2022 на суму 585631,15 грн, № 128 від 18.01.2022 на суму 53052,44 грн, № 129 від 18.01.2022 на суму 73304,09 грн, № 130 від 18.01.2022 на суму 147163,18 грн, № 131 від 18.01.2022 на суму 46689,86 грн, № 132 від 18.01.2022 на суму 170398,27 грн, № 295 від 18.01.2022 на суму 249908,11 грн, № 133 від 18.01.2022 на суму 787132,85 грн, № 134 від 18.01.2022 на суму 460411,90 грн, № 135 від 18.01.2022 на суму 575362,24 грн, № 136 від 18.01.2022 на суму 282659,17 грн, № 137 від 18.01.2022 на суму 47931,70 грн, № 138 від 18.01.2022 на суму 40033,68 грн, № 139 від 18.01.2022 на суму 48232,67 грн, № 191 від 17.02.2022 на суму 5308,55 грн, № 192 від 17.02.2022 на суму 214,93 грн, № 193 від 17.02.2022 на суму 80906,03 грн, № 194 від 17.02.2022 на суму 197309,94 грн, № 195 від 17.02.2022 на суму 257430,64 грн, № 196 від 17.02.2022 на суму 34172,69 грн, № 199 від 17.02.2022 на суму 22659,60 грн, № 200 від 17.02.2022 на суму 155974,10 грн, № 201 від 17.02.2022 на суму 27377,92 грн, № 202 від 17.02.2022 на суму 8585,42 грн, № 203 від 17.02.2022 на суму 917,14 грн, № 204 від 17.02.2022 на суму 1125,90 грн, № 205 від 17.02.2022 на суму 29190,66 грн, № 206 від 17.02.2022 на суму 17710,16 грн та їх реєстрацію контрагентом.

Ухвалою від 24.05.2023 у справі № 908/306/23 господарський суд обидва клопотання задовольнив та витребував запитані докази, інформацію.

Східне міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на ухвалу від 24.05.2023 із супровідним листом вих.№ 1756/5/32-00-51-03-08 від 05.06.2023 направило суду копії податкової звітності платника податків ТОВ «Метінвест Інжиніринг» з ПДВ за січень, лютий 2022 року, а саме декларації з ПДВ з додатками № 1 до них, в яких відображені податкові накладні ТОВ «Азовтехгаз».

ТОВ «Метінвест Інжиніринг» - Відповідач листом вих.№ 389 від 09.06.2023 на ухвалу від 24.05.2023 повідомило про працевлаштування у ТОВ «Метінвест Інжиніринг» осіб, відносно яких було заявлено клопотання Позивача.

Також Відповідач надав заперечення на відповідь на відзив по справі № 908/603/23 (б/н від 16.06.2023), у якому підкреслив, що спірним договором встановлений порядок приймання робіт, який передбачає, що після підписання відповідальними особами акту проміжного приймання робіт, Генпідрядник здійснює перевірку об`єму та якості робіт, переліку та змісту наданих документів і тільки після здійснення такої перевірки Генпідрядник здійснює підписання Акту проміжного приймання робіт або направляє вмотивовано відмову. Спираючись на такі умови, Відповідач звернув увагу, що Позивач не надав докази на підтвердження передання повного пакету документів, передбаченого договором для здійснення відповідного виду приймання робіт, а також спірних актів проміжного приймання робіт в порядку, передбаченому п. 12.1.2 договору (з рук в руки). До заяви свідка ОСОБА_1 , згідно з якою акти виконаних робіт у лютому 2022 року були передані 23.02.2022 ОСОБА_5 , Відповідач поставився критично. Зазначив, що спірні підрядні роботи проводились у м.Маріуполі, у якому військові дії розпочались з 24.02.2022, що є загальновідомим фактом і продовження робіт стало об`єктивно неможливим, наказом від 24.02.2022 № 29/2 на ТОВ «Метінвест Інжиніринг» був оголошений режим простою. Зауважив, що внаслідок активних військових дій у Відповідача була відсутня можливість вивезення документів з м.Маріуполя, в тому числі щодо виконання зобов`язань по спірному договору, більшість мешканців міста, в тому числі працівники ТОВ «Метінвест Інжиніринг», не мали змоги покинути місто і певна кількість працівників Відповідача залишилася на окупованій території. В розрізі цього Відповідач повідомив, що ОСОБА_5 залишилася на окупованій території та була звільнена з роботи 24.06.2022 на підставі її фото-заяви, можливість чого була установлена на підприємстві, відповідно, якщо навіть припустити факт передання ОСОБА_1 актів проміжного прийняття робіт, у Відповідача була відсутня будь-яка об`єктивна можливість отримати ці акти та здійснити перевірку приймання спірних робіт на території ПрАТ «ММК ім.Ілліча» (де виконувались роботи) у порядку, передбаченому п.12.12 -12.14 договору. Відносно часткової оплати актів за січень 2022 року, на що звернув увагу Позивач, Відповідач зазначив, що у наданій на підтвердження цього банківській виписці у відповідній графі щодо призначення платежу міститься посилання лише на спірний договір № 3012/21 та відсутні будь-які посилання на здійснення оплати по актах за січень 2022 року, у зв`язку з чим не відповідають дійсності твердження Позивача про визнання боргу Відповідачем. Відносно представлених Позивачем його власних податкових накладних Відповідач вказав, що це є лише свідченням вчинення оподаткування, але не є підтвердженням господарської операції. Як і раніше Відповідач підсумував, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження виконання у січні, лютому 2022 року спірних робіт, внаслідок чого просить відмовити в задоволенні позову.

Позивач представив додаткові пояснення з урахуванням нових доказів, що надані до справи (б/н від 03.07.2023). Відзначив, що наданою на ухвалу від 24.05.2023 відповіддю Відповідач підтвердив, що підписи на спірних актах є підписами його співробітників, а відтак відображена у актах інформація є достовірною. Крім того Позивач зазначив, що факт прийняття Відповідачем виконаних робіт за актами підтверджується прийняттям ним, як контрагентом, податкових накладних, складених Позивачем за першою подією згідно договору - виконанням робіт та реєстрацією в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до кожного акту проміжної здачі-приймання виконаних будівельно-монтажних робіт, що підтверджено відповіддю на ухвалу суду Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Зазначається, що на судове засідання, призначене на 14.11.2023, суд отримав від Позивача письмові пояснення (б/н від 11.11.2023), у яких Позивач фактично визначив інакший (зменшений) період розрахунків нарахувань у вигляді втрат від інфляції та пені на заборгованість по актах за лютий 2022 року та заявив про стягнення зменшених сум в цій частині. Проте, згідно з п.2 ч.2 ст.46 ГПК України позивач вправі зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання. Зважаючи на відсутність з боку Позивача обґрунтувань причин невчасного зменшення позовних вимог, заявлення в цій частині суд залишив без розгляду.

Водночас, суд взяв до уваги заявлення Позивача у тих же поясненнях про стягнення з Відповідача на його користь 43000,00 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги, про що ним заявлялося й у позовній заяві із зазначенням орієнтовної суми витрат та доданням до позовної заяви доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу у цій сумі. Крім того, заявлення про стягнення з Відповідача на користь Позивача цієї суми судових витрат, які вже підтверджені наданими у справу доказами, заявила представник Позивача у судовому засіданні до судових дебатів.

Також зазначається, що Відповідач у відзиві звернув увагу суду, що сума витрат Позивача на професійну правничу допомогу є на його думку надто завищеною, а матеріали справи не свідчать про доцільність та неминучість витрат, спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, без особливостей у правовідносинах щодо таких спорів є сталою судова практика.

Вивченням матеріалів справи, наданням оцінки правовідносинам сторін, суд встановив наступне та дійшов таких висновків.

Предметом розгляду справи є позовні вимоги ТОВ «Азовтехгаз» - Позивача до ТОВ «Метінвест Інжиніринг» - Відповідача про стягнення 6 211 645 грн 42 коп., з яких: 4 648 918 грн 82 коп. - основний борг, 1 110 252 грн 67 коп. - інфляційні втрати та 452 473 грн 93 коп. - пеня.

У підставу позову покладено умови укладеного між ТОВ «Метінвест Інжиніринг», як Генпідрядником, та ТОВ «Азовтехгаз», як Субпідрядником, Договору субпідряду № 3012/21 (на будівельно-монтажні, пусконалагоджувальні роботи) від 05.03.2021 (далі Договір, Договір субпідряду).

На підтвердження правовідносин Позивач суду представив (у належно завірених копіях) зазначений Договір субпідряду, а також додатки до нього графік виконання робіт, 14 кошторисів, зразки договірної документації.

Зокрема, Додатком № 5 до Договору є зразок Акту проміжної здачі-приймання виконаних будівельно-монтажних робіт, Додатком № 9 зразок Акту на передачу матеріалів, деталей, вузлів, конструкцій, обладнання та інших товарно-матеріальних цінностей Генпідрядника Субпідряднику для проведення робіт, Додатком № 10 зразок Акту на матеріали, деталі, вузли, конструкції, обладнання та інші товарно-матеріальні цінності Генпідрядника, використані при проведенні робіт.

Договір субпідряду, додатки до нього підписані та скріплені печатками з обох сторін Договору.

В тому числі підписані та скріплені печатками з обох сторін Договору кошториси, у яких узгоджені майбутні роботи по певних напрямках, майданчиках виконання з відображенням відповідних статей витрат (вартості окремих робіт, обладнання, матеріалів тощо).

Також у кошторисах відображено обладнання, матеріали, механізми, т.інш., що належать до поставки Субпідряднику Генпідрядником.

У відповідності до п.2.1. Договору Генпідрядник доручає, а Субпідрядник зобов`язується на свій ризик виконати в порядку та на умовах Договору будівельно-монтажні

та пусконалагоджувальні роботи зовнішніх мереж енергоносіїв за проектом «Будівництво комплексу повітрянорозподільчої установки ПРУ-25 та станції газифікації на ПрАТ «ММК ім.Ілліча» (Замовника), що передбачені затвердженою проектною документацією (за текстом Договору - роботи) для досягнення мети виконання робіт.

Згідно з п. 2.1, 2.2 Договору Генпідрядник зобов`язується надати Субпідряднику об`єми робіт, прийняти та оплатити належним чином виконані відповідно до умов Договору роботи в порядку та строки, передбачені Договором. Склад та обсяги робіт, які доручаються для виконання Субпідряднику, визначаються проектною документацією, а також дозволом осіб, які здійснюють авторський нагляд, що видаються в процесі будівництва.

У п.4.1 Договору сторони погодили ціну Договору, яка становить 38 900 000,00 грн без ПДВ. Крім того, Генпідрядник сплачує ПДВ за ставкою 20%, діючою на момент укладення Договору, в розмірі 7 780 000,00 грн. Всього ціна робіт по Договору 46 680 000,00 грн з ПДВ.

У п.4.2 Договору закріплено, що ціна робіт визначена на підставі кошторисів, включає прибуток Субпідрядника та компенсацію всіх витрат, які Субпідрядник понесе або може понести в процесі виконання робіт, передбачених Договором, та є твердою ціною. Ціни, визначені в кошторисах, є твердими цінами.

У відповідності до п. 5.2 Договору розрахунки за Договором здійснюються на підставі рахунків Субпідрядника у безготівковому порядку у національній валюті шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Субпідрядника.

Пунктом 5.3. Договору передбачено, що оплата ціни робіт, що підлягає сплаті Субпідряднику на підставі відповідного Акту проміжного приймання, здійснюється з відстрочкою 45 (сорок п`ять) календарних днів з дня настання останньої з подій: 1) підписання сторонами відповідних Актів проміжного приймання; 2) отримання Генпідрядником рахунку Субпідрядника. Якщо вимоги пункту 11.1.21 цього Договору не виконані до спливу цього строку, Генпідрядник має право здійснити оплату після виконання Субпідрядником вимог пункту 11.1.21 цього договору.

У розділі 11 Договору визначені права та обов`язки його сторін.

Так, Субпідрядник зокрема зобов`язався якісно виконати роботи за договором згідно із затвердженою Генпідрядником проектною документацією, а також вимог діючого законодавства, ДБН, ДСТУ, ТУ, БНіП (п.11.1.1 Договору); виконати роботи в строки, встановлені графіком виконання робіт (п.11.1.2); узгоджувати з представниками Генпідрядника будь-які дії, що впливають на виробничий процес Генпідрядника та/або Замовника (п.11.1.3); забезпечити цілодобовий вільний та безпечний доступ до місць проведення робіт у робочі, вихідні та святкові дні (під час проведення робіт на будівельному майданчику) представникам Замовника, Генпідрядника, осіб, які здійснюють авторський та технічний нагляд, наглядових органів, членам приймальних комісій, іншим підрядникам та субпідрядникам, що здійснюють роботи на об`єкті робіт (п.11.1.5); виконувати вимоги осіб, уповноважених здійснювати авторський та технічний нагляд за виконанням робіт, а також осіб, що здійснюють контроль за виконанням вимог з охорони праці та промислової безпеки; виконувати отримані в ході виконання робіт вказівки Генпідрядника, якщо такі вказівки не суперечать умовам Договору та не являють собою втручання у оперативно-господарську діяльність Субпідрядника (п. 11.1.5, 11.1.6).

За умовами п.11.1.8 Договору Субпідрядник повинен своєчасно оформляти та передавати Генпідряднику виконавчу та технічну документацію на будівельно-монтажні роботи, в тому числі документи, що свідчать про відповідність використаних матеріалів, конструкцій, виробів та обладнання встановленим вимогам нормативних документів.

За вимогами п.11.1.21 Договору Субпідрядник зобов`язаний з дотриманням вимог діючого законодавства, в тому числі з застосуванням відображеного в установленому порядку цифрового підпису уповноваженої Субпідрядником особи та спеціалізованого програмного забезпечення, що використовується для реєстрації податкових накладних, здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- податкову накладну на всю суму, що виникла у Субпідрядника податкових зобов`язань з ПДВ з дотриманням строків, передбачених діючим законодавством, але не пізніше 5-го (п`ятого) числа календарного місяця, наступного за місяцем виникнення податкових зобов`язань з ПДВ;

- розрахунку корегування до податкової накладної на всю суму збільшення компенсації вартості робіт з додержанням строків, передбачених діючим законодавством, але не пізніше 5-го (п`ятого) числа календарного місяця, наступного за місяцем вказаного збільшення суми компенсації вартості.

Субпідрядник зобов`язаний протягом 5-ти (п`яти) календарних днів з моменту зменшення суми компенсації вартості робіт скласти та надати Генпідряднику способом, узгодженим з Генпідрядником, розрахунок корегування до податкової накладної на всю суму вказаного зменшення компенсації вартості.

Субпідрядник зобов`язаний при оформленні первинних документів, пов`язаних з виконанням договору, відображати в них інформацію про коди УКТ та ВЕД і коди Державного класифікатора продукції та послуг, визначену з дотриманням вимог діючого законодавства.

У разі, якщо внаслідок порушення субпідрядником встановлених діючим законодавством та даним договором вимог до форми, порядку заповнення, надання та/або реєстрації податкової накладної або розрахунку корегування до податкової накладної або первісних документів, пов`язаних з виконанням договору, Генпідрядник втратить право на включення у податковий кредит суми ПДВ, вказаної у податковій накладній, Субпідрядник зобов`язаний відшкодувати генпідряднику всі пов`язані з таким порушенням збитки протягом трьох робочих днів з моменту відправлення йому відповідного повідомлення Генпідрядником або у інші строки, що узгоджені сторонами.

У разі, якщо на підставі документів, що оформлені за наслідками перевірки, що проведена уповноваженими державними органами будуть виявлені порушення Субпідрядником або контрагентами Субпідрядника встановлені діючим законодавством вимоги, що підлягають виконанню платниками податків (в тому числі, але не виключно, вимог пов`язаних з державною реєстрацією, знаходженням за місцем реєстрації та своєчасною сплатою податків, зборів та інших обов`язкових платежів), в зв`язку з якими для Генпідрядника настануть негативні фінансові наслідки у вигляді втрати права на включення у податковий кредит визначених сум податку на додану вартість, у штрафних санкціях, що підлягають застосуванню до Генпідрядника, або в іншій формі, умови виконання заснованих на Договорі грошових зобов`язань Генпідрядником перед Субпідрядником будуть вважатись зміненими з дати оформлення документів по результатам перевірки у визначеному у цьому ж пункті Договору (п.11.1.21) порядку.

В свою чергу Генпідрядник за Договором зобов`язаний для виконання робіт надати Субпідряднику доступ до об`єкту робіт та інших необхідних об`єктів у відповідності з проектною документацією (проектом організації будівництва), за умови належного виконання Субпідрядником вимог пунктів 7.2, 7.9 Договору (щодо оформлення дозвільної документації, тимчасових перепусток для задіяних у роботах осіб) (п. 11.3.1 Договору); прийняти роботи, виконані Субпідрядником, провести огляд їх результатів, при виявлені відступів від умов Договору або інших недоліків заявити про них Субпідряднику (п.11.3.2).

У відповідності до умов п. 11.3.3 Договору Генпідрядник зобов`язаний повідомити Субпідрядника про призначення наступних представників: Куратора, Інженера технічного відділу, Спеціаліста кошторисного відділу, Координатора програм, Керівника будівельного майданчика із зазначенням їх контактних даних та повноважень, а також повідомити про представників авторського нагляду та технічного нагляду із зазначенням їх контактної інформації.

За вимогою п.11.3.5 Договору Генпідрядник зобов`язався оплатити прийняті роботи в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, а згідно з п.11.2.1 Договору Субпідрядник має право отримувати плату за виконані роботи у розмірі та в строки, які передбачені в цьому Договорі за умови досягнення мети виконання робіт.

За домовленостями п. 11.4.1, 11.4.2 Договору Генпідряднику надано право здійснювати контроль та нагляд за ходом та якістю робіт, що виконуються, дотриманням строків та технології їх виконання, використанням Субпідрядником матеріалів та обладнання, а також станом охорони праці та промислової безпеки, не втручаючись при цьому в оперативно-господарську діяльність Субпідрядника та/або осіб, які залучені Субпідрядником; вимагати від субпідрядника усунення недоліків, які виникли за його вини або вини осіб, що були залучені субпідрядником, без збільшення загальної тривалості та ціни робіт протягом 10 (десяти) календарних днів з дати направлення такої вимоги, якщо інший строк не узгоджений сторонами додатково.

Порядок здачі та прийняття робіт, в тому числі проміжних робіт, унормований у розділі 12 Договору субпідряду.

Так, прийняття робіт проводиться на території Замовника, з обов`язковою присутністю відповідальних виконавців Субпідрядника відносно пред`явлених до прийняття робіт, призначених у порядку, передбаченому п. 11.1.10 Договору. Повний пакет документів, передбачених Договором для здійснення прийняття робіт відповідного виду, передається Субпідрядником Генпідряднику з «рук у руки», про що здійснюється відповідна відмітка на накладній, у супровідному документі або в реєстрі передачі документів, або іншим узгодженим сторонами способом (п. 12.1.1, 12.1.2 Договору).

Згідно із пунктом 12.1.3 Договору субпідряду приймання здійснюється на підставі зданої Субпідрядником виконавчої та технічної документації в обсязі, передбаченому цим Договором та діючим законодавством у сфері будівництва, а також на підставі цього Договору та додатків до нього, комісією у складі представників сторін та, за бажанням Генпідрядника, представників осіб, які здійснюють технічний та авторський нагляди, які протягом п`яти робочих днів з дати початку приймання здійснюють перевірку відповідності робіт вимогам до їх якості та обсягу, шляхом огляду, замірів, іспитів, вводу в експлуатацію та іншими способами на розсуд представників учасником комісії.

За умовами положень розділу 12 Договору проміжні прийняття робіт здійснюються сторонами щомісячно у наступній послідовності:

Відповідно до п. 12.3 Договору Субпідрядник (в особі відповідального за виконання робіт, призначеного у відповідності з п. 11.1.10 Договору) отримує у Генпідрядника (в особі Куратора, що підписує відповідні графи журналів форми КБ-6) попереднє підтвердження обсягів виконаних робіт за поточний місяць, для чого надає Куратору для перевірки на предмет повноти та правильності оформлення наступні документи: повний комплект виконавчої документації та технічної документації на виконання будівельно-монтажних робіт, передбачені Договором та діючим законодавством, як необхідні для здавання об`єкта в експлуатацію, в тому числі документи, що засвідчують якість поставлених матеріалів, та які свідчать про відповідність використаних матеріалів, конструкцій, виробів та обладнання встановленим вимогам нормативних документів, в тому числі сертифікати або паспорти якості Субпідрядника або виробників (у випадку, якщо Субпідрядник не є виконавцем), санітарно-гігієнічні висновки, сертифікати радіологічного контролю (у передбачених законодавством випадках), протоколи іспитів матеріалів у відповідності з вимогами нормативної документації, монтажну документацію для реєстрації, пред`явлення до огляду об`єкта та отримання допуску до експлуатації у відповідності з вимогами нормативно-технічної документації в органах Держмістпромнагляду України та Держенергонагляду (п.12.3.1); документи, що підтверджують кількість та/або обсяг виконаних робіт та обсяги поставлених матеріалів (результати провішування, відомості змонтованих елементів/вузлів/агрегатів, креслення конструкцій металевих деталірованих (п.12.3.2).

Після виконання пункту 12.3 договору Субпідрядник формує в 7 екземплярах Акт проміжного приймання, який підлягає оформленню на підставі кошторисів, фактично виконаних обсягів робіт, що підтверджується підписом Куратора в журналі за формою КБ-6, але не більше узгоджених сторонами в проектній та кошторисній документації. Витрати на зведення тимчасових будівель та споруд, інші роботи та витрати, що не враховані в кошторисних нормативах (витрати відрядження, витрати на здійснення робіт у зимовий та літній періоди, на доставку робочих до місця роботи та інші витрати), передбачені кошторисом, включаються до Акту проміжного прийняття пропорційно ціні виконаних робіт, розрахованих за одиничними розцінками (п. 12.4 Договору).

Субпідрядник пред`являє для перевірки Куратору Акт проміжного прийняття, Акт на матеріали, деталі, вузли, конструкції та інші товарно-матеріальні цінності Генпідрядника, використані при проведенні робіт (Додаток № 10), виконавчу та технічну документацію, перелік (опис) усієї надані виконавчої та технічної документації та журнал за формою КБ-6. За відсутності зауважень, в тому числі до повноти та правильності оформлення виконавчої та технічної документації, Куратор попередньо підтверджує вказані в Акті обсяги та види виконаних робіт шляхом проставлення підпису в графі: «Підтвердження обсягів та видів робіт» Акту проміжного прийняття, а також підписує перелік (опис) наданої виконавчої та технічної документації (п.12.5 Договору).

Субпідрядник пред`являє Інженеру технічного відділу підписаний Куратором Акт проміжного прийняття та документи, вказані у п.12.3.1 Договору разом з переліком (описом) виконавчої та технічної документації. Інженер технічного відділу здійснює попередню перевірку виконавчої та технічної документації в частині повноти та правильності оформлення наданих документів та, за відсутності зауважень, консолідує документацію та проставляє підпис у графі «Передача виконавчої документації» Акту проміжного прийняття (п.12.6 Договору).

Субпідрядник надає Керівнику будівельного майданчика таку документацію: звіт про хід виконання робіт за Договором, підготовлений за формою місячно-добового графіка виконаних робіт на звітний період; місячно-добовий графік виконання робіт на наступний звітний період; передбачений п. 5.10 Договору щомісячний графік фінансування; другі екземпляри усіх заявок на ввезення/вивезення матеріально-технічних ресурсів за звітний місяць зі штампом охорони Замовника; реєстри ввезення/вивезення матеріально-технічних ресурсів за звітний період (Додаток № 8); перелік працівників Субпідрядника та осіб, залучених Субпідрядником, яким оформлені перепустки на територію Замовника (п.12.7 Договору).

Керівник будівельного майданчика здійснює попередню перевірку документів, вказаних у п.12.7 Договору, на відповідність Договору та Додатків до нього та, за відсутності зауважень, проставляє підпис в графі «Передача виробничої документації» Акту проміжного прийняття (п.12.8 Договору).

Субпідрядник надає Спеціалісту кошторисного відділу для перевірки відповідності ціни виконаних робіт ціні, установленій Договором, наступні документи: Акт проміжного прийняття, підписаний згідно з п. 12.5, 12.6 та 12.8 Договору, Довідку про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 та Акт на матеріали, деталі, вузли, конструкції, обладнання та інші товарно-матеріальні цінності Генпідрядника, використані при проведенні робіт (Додаток № 10). За відсутності зауважень за наслідками попередньої перевірки, Спеціаліст кошторисного відділу проставляє підпис в графі «Розцінки відповідають Договору» Акту проміжного прийняття (п.12.8 Договору).

Субпідрядник передає Координатору програм: Акт проміжного прийняття, підписаний згідно з п. 12.5, 12.6, 12.8, 12.9 Договору; Акт на матеріали, деталі, вузли, конструкції, обладнання та інші товарно-матеріальні цінності Генпідрядника, використані при проведенні робіт; Довідку про вартість виконаних робіт за формою КБ-3; рахунок-фактуру на суму виконаних робіт у звітному періоді (п.12.10 Договору).

Субпідрядник виконує дії, передбачені п. 12.3 12.10 Договору у строк до двадцятого числа звітного місяця. На випадок здійснення цих дій після двадцятого числа звітного місяця, роботи підлягають прийняттю та оплаті у наступному звітному періоді (п.12.11. Договору).

Умовами п.12.12 Договору передбачено, що у разі, якщо у Куратора та/або Інженера технічного відділу та/або Керівника будівельного майданчика та/або Спеціаліста кошторисного відділу та/або Координатора програм виникають зауваження до наданих документів та/або до пред`явлених до приймання робіт (до обсягу, якості виконаних робіт, переліку, змісту та оформленню наданих документів, а також у разі порушення Субпідрядником обов`язків, передбачених пунктами 9.5.5. або п. 11.1.19 Договору), кожна із зазначених осіб має право відмовитися від проставлення підпису у відповідній графі Акту проміжного прийняття, надавши письмову мотивовану відмову з переліком виявлених порушень та/або недоліків. До усунення виявлених порушень та/або недоліків Субпідрядником, Субпідрядник не має права включати такі роботи до Акту проміжного прийняття за звітний період та такі роботи належать до прийняття в період, коли недоліки/порушення були усунені. В будь-якому із зазначених в даному пункті випадків вся відповідальність за ймовірні порушення строків виконання робіт, несвоєчасну їх оплату та інші негативні наслідки, пов`язані з подальшим наступними порушеннями сторонами своїх обов`язків та зобов`язань за Договором, покладається на Субпідрядника. Задля уникнення непорозумінь Куратор, Інженер технічного відділу, Спеціаліст кошторисного відділу та Керівник будівельного майданчика не мають повноважень на підписання Акту проміжного прийняття від імені Генпідрядника. Підписання Акту проміжного прийняття Куратором та/або Керівником будівельного майданчика та/або Інженером технічного відділу та/або Спеціалістом кошторисного відділу не є доказом відсутності у Генпідрядника претензій або зауважень до відомостей Акту проміжного прийняття та/або до якості робіт та/або наданої виконавчої або технічної документації.

У п.12.13 Договору узгоджено, що Генпідрядник протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання Координатором програм усіх документів, зазначених у пункті 12.10 договору, здійснює їх перевірку та за умови відсутності зауважень до обсягу та якості виконаних робіт, а також до переліку та змісту наданих документів - підписує акт проміжного приймання та повертає один екземпляр акту проміжного приймання Субпідряднику у строк, що не перевищує 10 (десяти) робочих днів з дати його підписання.

У п.12.13 Договору обумовлено, якщо в процесі приймання робіт виявлені недоліки або Підрядником порушено порядок приймання виконаних робіт, передбачених Договором, Генпідрядник не підписує Акт проміжного прийняття та надає Субпідряднику вмотивовану відмову, в якій зазначає перелік недоліків та/або порушення зобов`язань та строк їх усунення. Субпідрядник не має права включати такі роботи до Акту проміжного прийняття за звітний період. Роботи, за якими були виявлені недоліки при їх прийнятті у звітному періоді, після усунення виявлених недоліків, підлягають включенню до Актів проміжних прийнять майбутніх періодів. Усунення недоліків/виконання порушених зобов`язань здійснюється Субпідрядником за власний рахунок, у строки та на умовах, обумовлених сторонами у мотивованій відмові, але в обов`язковому порядку без продовження загальних строків виконання робіт. Повторне прийняття виконаних робіт після усунення обставин, що послугували підставою для відмови від прийняття виконаних робіт, здійснюється в порядку, передбаченому Договором.

Ст.629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні приписи містить Господарський кодекс України, ч. 1, 7 ст.193 якого встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Ст.610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як на підтвердження виконання зі свого боку передбачених Договором субпідряду робіт, заборгованість з оплати яких заявлена до стягнення, Позивач представив такі, складені за формою Додатку № 5 до Договору, Акти проміжної здачі-прийняття виконаних будівельно-монтажних робіт (далі, також Акти), які містять відомості про види робіт, які узгоджуються з кошторисами до Договору та їх вартість:

- Акти від 18.01.2022 за № 107/3012 на суму 102 917, 53 грн, № 108/3012 на суму 35 477,63 грн, № 109/3012 на суму 4 887,05 грн, № 110/3012 на суму 64 604,69 грн, № 111/3012 на суму 16 715,89 грн, № 112/3012 на суму 551 390,99 грн, № 113/3012 на суму 2 520,44 грн, № 114/3012 на суму 27 309,91 грн, № 115/3012 на суму 32 606,69 грн, № 116/3012 на суму 15 896,04 грн, № 117/3012 на суму 585 631,15 грн, № 118/3012 на суму 53 052,44 грн, № 119/3012 на суму 73 304,09 грн, № 120/3012 на суму 147 163,18 грн, № 121/3012 на суму 46 689,86 грн, № 122/3012 на суму 170 398,27 грн, № 123/3012 на суму 249 908,11 грн, № 124/3012 на суму 787 132,85 грн, № 125/3012 на суму 460 411,90 грн, № 126/3012 на суму 575 362,24 грн, № 127/3012 на суму 282 659,17 грн, № 128/3012 на суму 47 931,70 грн, № 129/3012 на суму 40 033,68 грн, № 130/3012 на суму 48 232,67 грн (суми з ПДВ);

- Акти від 17.02.2022 № 131/3012 на суму 5 308,55 грн, № 132/3012 на суму 214,93 грн, № 133/3012 на суму 80 906,03 грн, № 134/3012 на суму 197 309,94 грн, № 135/3012 на суму 257 430,64 грн, № 136/3012 на суму 34 172,69 грн, № 137/3012 на суму 22 659,60 грн, № 138/3012 на суму 155 974,10 грн, № 139/3012 на суму 27 377,92 грн, № 140/3012 на суму 8 585,42 грн, № 141/3012 на суму 917,14 грн, № 142/3012 на суму 1 125,90 грн, № 143/3012 на суму 29 190,66 грн, № 144/3012 на суму 17 710,16 грн (суми з ПДВ).

До ряду актів Позивач надав підписані та скріплені печатками з обох сторін Договору Акти на передачу матеріалів, деталей, вузлів, конструкцій, обладнання та інших товарно-матеріальних цінностей Генпідрядника Субпідряднику для проведення робіт, а також, однак підписані лише з боку Позивача, кореспондуючі з ними Акти на матеріали, деталі, вузли, конструкції, обладнання та інші товарно-матеріальні цінності Генпідрядника, використані при проведенні робіт. Ці документи за змістом узгоджуються з відповідними Актами проміжної здачі-прийняття виконаних будівельно-монтажних робіт та кошторисами до Договору, у яких, як вже згадувалось, позначено обладнання, матеріали, механізми, т.інш., що належать до поставки Субпідряднику Генпідрядником.

Загальна сума вартості робіт по Актах складає 5 261 099,13 грн ПДВ, з яких по січневих Актах - 4 422 238,17 грн, по лютневих Актах 838 860,96 грн.

Як зазначив Позивач, з урахуванням часткової сплати за Договором однією сумою в розмірі 612 180,31 грн, що відбулось 28.06.2022, заборгованість по Актах за січень 2022 року зменшилася, залишок склав 3 810 057,86 грн, заборгованість по Актах за лютий 2022 року дорівнює 838 860,96 грн, загальний розмір утвореної заборгованості Відповідача за Договором складає 4 648 918,82 грн і цю суму основного боргу Позивач просить стягнути в судовому порядку.

Як на підтвердження визнання факту існування заборгованості за Договором, Позивач звернув увагу за часткову сплату за Договором у червні 2022 року, також звернув увагу на отриманий ним електронною поштою безпосередньо від Відповідача 10.06.2022 Акт звірки взаєморозрахунків, у якому Відповідач зазначив про заборгованість у сумі 4 422 238,17 грн по Актах за січень 2022 року.

Також Позивач надав інші докази щодо електронного листування сторін (із скріншотами про надсилання/отримання), в тому числі претензію (вих.№ 19/09/2022 від 19.09.2022) про сплату заборгованості за Договором в сумі 4 648 918,82 грн або надання графіку погашення цієї суми, докази реагування на яку з боку Відповідача відсутні.

При цьому, як докладніше вже згадувалось в описовій частині даного рішення, Акти, покладені у підставу позову, Позивач представив у вигляді роздрукованих та завірених їх скан-копій, зазначивши про відсутність Актів у письмовій формі в зв`язку з переданням у такій формі Відповідачу та неповерненням підписаних Актів (як безпосередньо Генпідрядником) останнім, а також втратою частини первинних документів за наслідками військових подій у м.Маріуполі, де на території ПрАТ «ММК ім.Ілліча» виконувались субпідрядні роботи та де розміщувався офіс ТОВ «Азовтехгаз».

Також про втрату з тих самих обставин первинних документів, в тому числі й за спірним Договором субпідряду, зазначив й Відповідач, а його заперечення проти позову зводяться до висновків про покладення Позивачем у його підставу неналежних та недопустимих доказів. Зокрема Відповідач наголосив на тому, що представлені Акти не посвідчені електронним цифровим підписом, а з скан-копій документів, враховуючи сучасні технології, неможливо встановити справжність наведеної у них інформації, підписів.

Зазначається, що обставини військових подій у м.Маріуполі з самого початку повномасштабного вторгнення РФ в Україну та наслідки цих подій в тому числі для підприємств, розташованих у м.Маріуполі, є загальновідомими і суд безумовно бере їх до уваги.

Разом з тим, суд не знаходить підставними аргументи Відповідача відносно наданої Позивачем доказової бази та їх відхиляє.

Так, за положеннями ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

За визначенням ч.1 ст.96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Відомості в електронній формі фактично є електронними доказами.

Скан-копії Актів є відтворенням їх письмових оригіналів у цифровій формі, тому ці документи не потребують скріплення електронним цифровим підписом.

На даний випадок та зважаючи на зміст заперечень Відповідача, варто також звернутися до висновків Верховного Суду, відображених в постанові від 18.01.2023 у справі № 910/15383/21 (п. 33 38 постанови):

«На відміну від електронного документа, електронний доказ - це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи. Таким чином, повідомлення (з додатками), відправлені електронною поштою, є електронним доказом (п.77 постанови Верховного Суду від 13.10.2021 у справі №923/1379/20).

У ч.2 ст.96 ГПК передбачено, що електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. У ч. 3 зазначеної статті встановлено, що учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (частини 5, 6 ст. 96 ГПК).

Така роздруківка електронного листа та додатків до нього є паперовою копією електронного доказу. Відтак Закон не вимагає на копіях електронного цифрового підпису.

Листування шляхом надіслання електронних листів уже давно стало частиною ділових звичаїв в Україні, а здійснення електронної переписки як усталеного звичаю ділового обороту в Україні, що не вимагає договірного врегулювання, визнається цивільним звичаєм за ст.7 ЦК України (постанова Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №914/2505/17).

Обмін сторонами інформацією при виконанні договірних зобов`язань шляхом надіслання електронних листів уже давно став частиною ділових звичаїв в Україні. Відповідно до статей 3, 5, 8 Закону "Про електронні документи та електронний документообіг" електронні документи вже давно стали частиною ділового обороту та юридична сила електронного документа, як доказу, не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (п.84 постанови Верховного Суду від 13.10.2021 у справі №923/1379/20).».

Крім того, беручи до уваги обставини у справі та обсяг наданих доказів, суд звертає увагу на нормативні положення щодо доказування та оцінки доказів судом.

За приписом ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За положеннями ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

У відповідності до ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Ст. 79 ГПК України визначає положення щодо вірогідності доказів та встановлює, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ст.86 ГПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Варто зазначити, що Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування під час розгляду справи категорій стандартів доказування правил, які дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

В постанові від 09.06.2022 у справі № 922/313/20(922/3069/21) Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду зазначив, що стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок також викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування ствердженої обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Вивчивши зміст Актів проміжної здачі-прийняття виконаних будівельно-монтажних робіт в розрізі умов Договору субпідряду, які наведені вище, насамперед умов розділу 12 Договору, суд встановив наступне.

Акти складені в обумовлені п.12.11 Договору строки (до двадцятого числа звітного місяця).

З боку Субпідрядника Акти підписані директором ТОВ «Азовтехгаз» Бабіч Г.М. та скріплені печаткою ТОВ «Азовтехгаз».

Акти не підписані згідно з п.12.13 Договору уповноваженою особою Генпідрядника, якою за змістом акту є виконуючий обов`язки начальника ВІ та УБП Сидоров В.Г. на підставі довіреності № 661 від 22.12.2021, та не скріплений печаткою ТОВ «Метінвест Інжиніринг».

Відповідальними представниками Генпідрядника за змістом Актів виступали: ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (ПІБ мовою акту російська).

Відповідач на ухвалу від 24.05.2023 у справі № 908/603/23 про витребування доказів за клопотанням Позивача підтвердив працевлаштування перелічених в Актах осіб у ТОВ «Метінвест Інжиніринг» та що на дату укладення Договору субпідряду та дати складання Актів від 18.01.2022 та від 17.02.2022 до цього Договору: ОСОБА_10 працював на посаді інженера, період роботи з 29.08.2018 по 25.05.2022; ОСОБА_3 працювала на посаді інженера, період роботи з 02.07.2019 по 30.06.2022; ОСОБА_11 працював на посаді керівника будівельних проектів, період роботи з 10.04.2017 по 23.12.2022; ОСОБА_5 працювала на посаді старшого фахівця, період роботи з 07.05.2018 по 24.06.2022; ОСОБА_12 працював на посаді начальника відділу управління площадками і планування, період роботи з 15.11.2016 по теперішній час на посаді начальника відділу інжинірингу та управління будівельними площадками.

Всі Акти підписані ОСОБА_10 Куратором, ОСОБА_3 Інженером технічного відділу та ОСОБА_11 Керівником будівельної площадки, з чого слідує, що на розгляд відповідальним профільним спеціалістам Відповідача Позивач надавав повний комплект виконавчої та технічної документації, в тому числі документи, що підтверджують кількість/обсяг виконаних робіт та матеріалів, звіт про виконання робіт і з боку цих відповідальних представників не мали місця відповідні зауваження. Натомість, підтверджено правильність оформлення виконавчої та технічної документації, відповідність обсягів та видів відображених у Актах виконаних робіт.

Як на підтвердження своїх тверджень щодо передачі Актів з метою їх підписання Генпідряднику та підтвердження обставин такої щомісячної передачі Позивач представив заяву свідка ОСОБА_1 , яка відповідає вимогам ст.88 ГПК України, підпис посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського МНО Арсеньєвою А.А.

Пеньков М.В. довів, що з 11.01.2019 до 24.02.2022 працював у ТОВ «Автотехгаз» на посаді начальника виробничо-технічного відділу, до кола обов`язків входило готування, узгодження та передача виконавчої документації за договорами. При виконанні робіт згідно укладених договорів між ТОВ «Азовтехгаз» та ТОВ «Метінвест Інжиніринг» оригінали Актів виконаних робіт, після узгодження об`ємів виконаних робіт із співробітниками ТОВ «Метінвест Інжиніринг», які безпосередньо курирували роботи на будівельній ділянці, передавались у 7 примірниках у кошторисний відділ ТОВ «Метінвест Інжиніринг», а саме кошториснику ТОВ «Метінвест Інжиніринг» ОСОБА_5 . Попередньо ці Акти узгоджувались за допомогою електронного листування із співробітниками ТОВ «Метінвест Інжиніринг», оригінали актів передавались у кошторисний відділ до 25-го числа кожного місяця. Після отримання оригіналів Актів Зеленко Т.І. передавала їх на підпис керівнику ВІ та УБП ТОВ «Метінвест Інжиніринг». В подальшому оригінали Актів викопаних робіт відправлялись у м. Дніпро, де знаходився головний офіс ТОВ «Метінвест Інжиніринг», після підписання керівником один примірник актів повертався ТОВ «Азовтехгаз», орієнтовно через місяць. ОСОБА_1 показав, що 23.02.2022, після узгодження усіх виконаних об`ємів, що підтверджується підписами співробітників ТОВ «Метінвест Інжиніринг», які працювали на будівельній дільниці, передав оригінали Актів про виконані роботи у лютому 2022 року за усіма укладеними договорами між ТОВ «Азовтехгаз» та ТОВ «Метінвест Інжиніринг», в тому числі за договорами субпідряду на будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи № 3012/21 від 05 березня 2021 на суму 838 860,96 грн з ПДВ, № 2843/20 від 23 листопада 2020 року на суму 228 812,40 грн з ПДВ, № 2942/21 від 08 лютого 2021 року на суму 2 081 642,86 грн, № 3250/21 від 16 листопада 2021 року на суму 2 117 859,76 грн з ПДВ, № 3313/21 від 04 січня 2022 року на суму 4 262 639,57 грн з ПДВ Зеленко Тамілі Іванівні. Попередньо скан-копії цих Актів було відправлено на її електрону пошти, ніяких зауважень з боку працівників ТОВ «Метінвест Інжиніринг» до цих Актів було.

Суд знайшов заяву свідка, як доказ, прийнятною, надані пояснення узгоджуються з умовами Договору.

В підтримку своїх доводів про належне виконання умов Договору, а саме п.11.1.21 щодо своєчасної реєстрації податкових накладних на суми виниклих податкових зобов`язань з ПДВ, в тому числі, як виходить з умов Договору, з метою недопущення втрати Генпідрядником права на включення до податкового кредиту відповідних сум ПДВ та настання негативних наслідків, Позивач представив податкові накладні № 117 від 18.01.2022 на суму 102917, 53 грн, № 118 від 18.01.2022 на суму 35477,63 грн, № 119 від 18.01.2022 на суму 4887,05 грн, № 120 від 18.01.2022 на суму 64604,69 грн, № 121 від 18.01.2022 на суму 16715,89 грн, № 122 від 18.01.2022 на суму 551390,99 грн, № 123 від 18.01.2022 на суму 2520,44 грн, № 124 від 18.01.2022 на суму 27309,91 грн, № 125 від 18.01.2022 на суму 32606,69 грн, № 126 від 18.01.2022 на суму 15896,04 грн, № 127 від 18.01.2022 на суму 585631,15 грн, № 128 від 18.01.2022 на суму 53052,44 грн, № 129 від 18.01.2022 на суму 73304,09 грн, № 130 від 18.01.2022 на суму 147163,18 грн, № 131 від 18.01.2022 на суму 46689,86 грн, № 132 від 18.01.2022 на суму 170398,27 грн, № 295 від 18.01.2022 на суму 249908,11 грн, № 133 від 18.01.2022 на суму 787132,85 грн, № 134 від 18.01.2022 на суму 460411,90 грн, № 135 від 18.01.2022 на суму 575362,24 грн, № 136 від 18.01.2022 на суму 282659,17 грн, № 137 від 18.01.2022 на суму 47931,70 грн, № 138 від 18.01.2022 на суму 40033,68 грн, № 139 від 18.01.2022 на суму 48232,67 грн, № 191 від 17.02.2022 на суму 5308,55 грн, № 192 від 17.02.2022 на суму 214,93 грн, № 193 від 17.02.2022 на суму 80906,03 грн, № 194 від 17.02.2022 на суму 197309,94 грн, № 195 від 17.02.2022 на суму 257430,64 грн, № 196 від 17.02.2022 на суму 34172,69 грн, № 199 від 17.02.2022 на суму 22659,60 грн, № 200 від 17.02.2022 на суму 155974,10 грн, № 201 від 17.02.2022 на суму 27377,92 грн, № 202 від 17.02.2022 на суму 8585,42 грн, № 203 від 17.02.2022 на суму 917,14 грн, № 204 від 17.02.2022 на суму 1125,90 грн, № 20 за січень та лютий 5 від 17.02.2022 на суму 29190,66 грн, № 206 від 17.02.2022 на суму 17710,16 грн.

Отже, податкові накладні є кореспондуючими з січневими та лютневими Актами проміжної здачі-прийняття виконаних будівельно-монтажних робіт до Договору по сумах вартості робіт з ПДВ. В опису товарів/послуг вказано: будівельно-монтажні роботи та пусконалагоджувальні роботи зовнішніх мереж енергоносіїв за проектом «Будівництво комплексу повітрянорозподільчої установки ПРУ-25 та станції газифікації на ПрАТ «ММК ім.Ілліча» із позначеннями держкласифікаторів товарів/послуг, як того вимагає п.11.1.21 Договору.

Реєстрація перелічених податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних підтверджена відповідними квитанціями про реєстрацію.

Щоб підтвердити прийняття виконаних робіт Відповідачем шляхом доведення формування останнім податкового кредиту на підставі цих податкових накладних ТОВ «Азовтехгаз», Позивач заявив клопотання про витребування податкової звітності Відповідача від податкових органів, що мало під собою підґрунтя.

Так, згідно з правовим висновком, що міститься у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.06.2022 у справі № 922/2115/19, податкова накладна (залежно від фактичних обставин певної справи) може бути допустимим доказом, на підставі якого суд установлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним, якщо сторона, яка заперечує факт поставки, вчинила юридично значимі дії: зареєструвала податкову накладну; сформувала податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом тощо, оскільки підставою для виникнення у платника права на податковий кредит є факт лише реального (фактичного) здійснення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг із метою їх використання у власній господарській діяльності.

На ухвалу від 24.05.2023 у справі № 908/603/23, якою суд клопотання Позивача задовольнив, Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків надало у справу копії податкових декларацій з податку на додану вартість ТОВ «Метінвест Інжиніринг» за січень та лютий 2022 року з Додатками № 1 до них.

Дослідженням відомостей отриманої звітності суд встановив, що в розділі ІІ «Податковий кредит» податкової декларації ТОВ «Метінвест Інжиніринг» за січень 2022 року відображено прийняття Відповідачем, як контрагентом, зареєстрованих Позивачем податкових накладних за січень 2022 року по господарських операціях у загальному обсязі постачання 9 383 010,05 грн без ПДВ (сума ПДВ 1 876 602,03 грн) та формування податкового кредиту.

В розділі ІІ «Податковий кредит» податкової декларації ТОВ «Метінвест Інжиніринг» за лютий 2022 року відображено прийняття Відповідачем, як контрагентом, зареєстрованих Позивачем податкових накладних за лютий 2022 року по господарських операціях у загальному обсязі постачання 8 076 973,76 грн без ПДВ (сума ПДВ 1 615 394,76 грн) та формування податкового кредиту.

Отже, податковий кредит у січні лютому 2022 року сформований Відповідачем за рахунок декларування господарських операцій щодо отримання від Позивача обсягів постачання на загальну суму 20 951 980,60 грн з урахуванням ПДВ.

Втім, відображення загальних сум, а також укладення між сторонами низки договорів, що простежується з наявних у справі матеріалів, не дозволяє достеменно встановити по яких саме угодах з Позивачем та господарських операціях у їх рамках Відповідач сформував податковий кредит.

Водночас у матеріали справи Позивач надав його лист вих.№ 05.04-01 від 05.04.2022 до Відповідача як у відповідь на лист останнього вих.№ 01/1590-11.20 від 31.03.2022 про неможливість виконання зобов`язань за договорами № 2942/21 від 02.08.2021 та № 3250/21 від 16.11.2021 через введення в Україні воєнного стану, у якому Позивач зазначає, що виконав на користь Відповідача роботи за договорами № 2843/20 від 23.11.2020, № 2942/21 від 18.02.2021, № 3012/21 від 05.03.2021 (спірний Договір), № 3250/21 від 16.11.2021 та № 3313/22 від 04.01.2022 і Відповідач прийняв роботи за січень та лютий 2022 року на загальну суму 19 267 137,79 грн з ПДВ, однак роботи не оплачені за спливом строку оплати.

Також аналогічну вимогу про сплату загальної суми заборгованості за тими ж договорами в сумі 19 267 137,79 грн з ПДВ Позивач висував перед тим у листі до Відповідача вих.№ 28.03-01 від 28.03.2022.

Таким чином, відомості отриманої податкової звітності не слугують у даній справі прямими доказами, однак у співставленні з іншими доказами, в тому числі із змістом щойно згаданих листів Позивача із визначеною загальною сумою боргів, надають змогу з`ясувати певні обставини по правовідносинах сторін в цілому, зокрема щодо прийняття Відповідачем виконаних Позивачем за укладеними сторонами договорами робіт.

Як на підтвердження визнання боргу Відповідачем за Договором у сумі 4 422 238,17 грн, Позивач представив отриманий ним в електронному вигляді 10.06.2022 від Відповідача (скріншот електронного відправлення представлений) проект Акту звірки взаємних розрахунків по стану за період 2022 року між ТОВ «Метінвест Інжиніринг» і ТОВ «Азовтехгаз», який відображує відомості щодо стану розрахунків по низці договорів, в тому числі по спірному Договору субпідряду, відносно якого у вигляді надходжень перелічені січневі Акти, покладені Позивачем у підставу позову, а також позначено про утворену заборгованість по них в сумі 4 422 238,17 грн. Про таку ж заборгованість (без урахування часткової оплати) зазначив Позивач у позові.

Зазначивши про часткову оплату, Позивач представив банківську виписку по рахунку ТОВ «Азовтехгаз» в АТ «ПУМБ» щодо надходжень від ТОВ «Метінвест Інжиніринг» у періоді з 01.01.2022 по 16.02.2023, якою підтверджується, що 28.06.2022 (тобто після складання проекту Акту звірки) ТОВ «Метінвест Інжиніринг» сплатило в рахунок оплати за будівельно-монтажні роботи по договору № 3012/21 від 05.03.2021 (так позначено призначення платежу) 612 180,31 грн.

Позивач відніс цю суму в рахунок часткової сплати боргу по січневих Актах і це є цілком зрозумілим.

Так, та ж сама банківська виписка свідчить про здійснення Відповідачем в рахунок оплати за будівельно-монтажні роботи по договору № 3012/21 від 05.03.2021 двох платежів 28.01.2022 на суму 3 953 234,97 грн та на суму 2 602 777,88 грн. Відомості про ці платежі відображені й в складеному Відповідачем Акті звірки.

Зазначене є свідченням виконання Відповідачем попередніх по строку грошових зобов`язань з оплати робіт за Договором.

З цього слід визнати надуманими аргументи Відповідача, надані ним як на спростування доводів Позивача про визнання боргу Відповідачем з огляду на самостійну сплату ним боргу 28.06.2022, з посиланням на відсутність у призначенні платежу позначення про оплату саме по Актах за січень 2022 року. До того ж, ведучи про це мову, Відповідач не довів, що платіж виконаний за якимось іншим призначенням, ніж як то зазначив Позивач.

Щодо представленого Позивачем листування сторін (в електронній формі) слід зазначити, погоджуючись з Позивачем, що як таких заперечень проти утворення боргу за Договором, Відповідач на звернення Позивача не виказував.

У направленому Позивачу листі за вих.№ 2499/01-11.23 від 20.07.2022 Відповідач, підтвердивши укладення сторонами договорів № 2773/20 від 22.09.2020, № 2843/20 від 23.11.2020, № 2920/21 від 22.01.2021 та № 3012/21 від 05.03.2021 (спірний Договір), звернув увагу на те, що за умовами цих договорів сторони звільняються від відповідальності за невиконання тих своїх зобов`язань, виконання яких стало неможливим внаслідок дії форс-мажорних обставин, зокрема - збройний конфлікт, ворожі атаки, військові дії, оголошена та неоголошена війна. Зазначив, що Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 05 липня 2022 року», до зазначеного переліку віднесено Маріупольську міську територіальну громаду. Підсумував, що виконання зобов`язань за договорами є неможливим внаслідок дії форс-мажорних обставин і про поновлення можливості виконання своїх зобов`язань ТОВ «Метінвест Інжиніринг» повідомить окремо.

Зважаючи на зміст листа варто відзначити, що відповідно до ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (ч.1). Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів (ч.2).

Відповідач, крім констатації неможливості виконання зобов`язань через форс-мажорні обставини не довів, що невиконання зобов`язань з оплати за Договором зумовлено обставинами, за яких в Україні введено воєнний стан, такі докази у справі відсутні.

При цьому не слід залишати поза увагою й той факт, що в умовах введеного в Україні воєнного стану опинилося як підприємство Відповідача, так і підприємство Позивача.

Наслідки військової агресії РФ для підприємств м.Маріуполя є загальновідомими, однак ці обставини не є підставою для позбавлення Позивача права на отримання належного за Договором.

Приймаючи рішення, суд насамперед виходить з того, згідно із загальними положеннями ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Тобто саме з фактом виконання підрядних робіт пов`язується настання обов`язку замовника (в даному випадку Генпідрядника) оплатити роботи.

Непідписання актів виконаних робіт замовником не є однозначної підставою для встановлення обставин невиконання/неналежного виконання підрядних робіт та відсутності зобов`язання з їх оплати.

Проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності та співставленні та надавши оцінку договірним відносинам сторін за своїм внутрішнім переконанням, суд не вбачає підстав вважити, що непідписання Актів на завершальному етапі є свідченням невиконання робіт Позивачем, насамперед беручі до уваги той факт, що Акти погоджені профільними спеціалістами Відповідача (Генпідрядника), а також й те, що є відсутніми докази пред`явлення Відповідачем Позивачу вмотивованої відмови у підписанні Актів в порядку, унормованому в п. 12.12 та 12.14 Договору ні у передбачені Договором строки, ні після того та до цього часу.

Обставини у справі виглядають так, що час повернення Позивачу січневих підписаних Актів та час підписання Генпідрядником на завершальному етапі лютневих Актів припав на початок подій, за яких в Україні введений воєнний стан, та воєнних подій безпосередньо у м.Маріуполі і є більш як вірогідним, що саме з цим пов`язано незавершення належного оформлення документації, а також нездійснення своєчасних оплат Відповідачем, беручи до уваги й те, що попередні по строку грошові зобов`язання за Договором Відповідач виконав, також частково розрахувався з Договором в червні 2022 року.

Суд дійшов висновку, що представлені Позивачем та отримані у справу на ухвалу від 24.05.2023 докази переконливо свідчать про правомірність та обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення з Відповідача 4 648 918,82 грн основного боргу за Договором.

Відповідач не спростував обставин виконання Позивачем узгоджених Договором робіт, щодо яких залишилася незавершеною процедура підписання на рівні керівника ТОВ «Метінвест Інжиніринг».

Натомість, з покладених у підставу заперечень проти позову аргументів Відповідача та процесуальної поведінки останнього простежується необґрунтоване ухилення від виконання прийнятих за Договором зобов`язань перед Позивачем.

Позов в частині стягнення з Відповідача 4 648 918,82 грн основного боргу за Договором суд знайшов таким, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За приписами ч.1ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2).

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до рекомендацій Верховного Суду України (лист «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» №62-97р від 03.04.1997), які застосовуються у судовій практиці і викладена у них позиція має сталий характер, вважається, що сума, внесена за період з 1 до 15 числа відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа, то розрахунок починається з наступного місяця. І за аналогією: якщо погашення заборгованості відбулося з 1 до 15 числа відповідного місяця - інфляційна зміна розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна зміна розраховується з урахуванням цього місяця.

Позивач заявив до стягнення втрати від інфляції в розмірі 1 110 252,67 грн, які розрахував наступним чином:

- по Актах від 18.01.2022 (за загальний визначений період з 05.03.2022 по 17.02.2023): з суми заборгованості 4 422 238,17 грн у періоді з березня 2022 по червень 2022 розмір втрат від інфляції склав 622 587,85 грн; з суми боргу 3 810 057,00 грн (враховуючи зменшення боргу внаслідок платежу 28.06.2022) у періоді з липня 2022 по січень 2023 року 331 175,58 грн;

- по Актах від 17.02.2022 (за загальний визначений період з 04.04.2022 по 17.02.2023): з суми заборгованості 838 860,96 грн у періоді з квітня 2022 по січень 2023 року 156 489,24 грн.

Суд перевірив розрахунки та встановив, що визначена по Актах від 18.01.2022 до стягнення сума інфляційних втрат узгоджується з умовами п.5.3 та 12.13 Договору та є правомірною, на відміну від розрахунку по Актах від 17.02.2022.

Виходячи з відомостей заяви свідка, датою передачі лютневих актів слід вважати 23.02.2022, з чого та згідно з умовами п.5.3 та 12.13 Договору строк оплати настав 18.04.2022 (враховуючи, що 17.04.2022 є вихідним днем), тобто Позивач неправомірно включив до періоду розрахунку квітень 2022 року.

У періоді з 18.04.2022 по 17.02.2023 розмір втрат від інфляції з суми боргу 838 860,96 грн дорівнює 133 319,10 грн.

Таким чином, в частині заявлених до стягнення втрат від інфляції позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню в сумі 1 087 082,53 грн, в іншій частині втрат від інфляції вимоги не підлягають задоволенню.

Відносно заявленої до стягнення суми пені в розмірі 452 473 грн 93 коп. суд зазначає наступне.

Позивач нарахував пеню за прострочення оплати по січневих Актах в сумі 367 438,71 грн та по лютневих актах в сумі 85 035,22 грн, виконавши розрахунки, виходячи з облікової ставки НБУ, що діяла у періоди нарахування.

Суд зазначає, що у відповідності до ст.180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства (ч.1). Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ч.2).

Договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань регулює Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне грошових зобов`язань» (далі Закон № 543/96-ВР).

Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності. Дія цього Закону не поширюється на порядок нарахування та сплати пені, штрафних та фінансових санкцій за несвоєчасну сплату податків, податкового кредиту та інших платежів до бюджетів усіх рівнів і позабюджетних фондів, передбачених чинним законодавством України, а також на відносини, що стосуються відповідальності суб`єктів переказу грошей через платіжні системи (Преамбула Закону № 543/96-ВР).

За вимогами ст.1 Закону № 543/96-ВР платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Дослідженням змісту Договору субпідряду суд встановив, що відповідальність Генпідрядника у вигляді сплати пені на випадок прострочення виконання зобов`язань з оплати робіт цей Договір не передбачає, що підтвердила й представник Позивача в судовому засіданні на запитання суду.

Відтак, заявлення до стягнення пені є неправомірним в силу приведених правових норм, а отже позовні вимоги щодо стягнення пені є такими, що не підлягають задоволенню судом.

Таким чином, суд задовольнив позов частково. З Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 4 648 918 грн 82 коп. основного боргу та 1 087 082 грн 53 коп. втрат від інфляції. В іншій частині позову суд відмовив.

Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір судового збору по справі становить 93 174,68 грн.

Згідно з матеріалами справи Позивач заявляв клопотання про відстрочення сплати судового збору, при цьому сплатив судовий збір в сумі 2 684,00 грн. Згідно з ухвалою від 10.05.2023 у справі № 908/603/23 суд відстрочив Позивачу сплату недоплаченої частини судового збору до прийняття рішення по справі.

За таких обставин, враховуючи розмір заявлених (6 211 645,42 грн) та задоволених (5 736 001,35 грн) позовних вимог та сплату Позивачем 2 684,00 грн судового збору, з Відповідача в дохід державного бюджету України підлягає стягненню 86 040,02 грн судового збору, залишок несплаченої суми судового збору в розмірі 4 450,66 грн підлягає стягненню в дохід державного бюджету України з Позивача.

Відносно заявлених Позивачем до стягнення з Відповідача 43 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

У частині 8 ст.126 ГПК України унормовано, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивач заявив про розподіл (стягнення з Відповідача) витрат на професійну правничу допомогу з дотриманням встановлених вимог.

Відповідно до п. 3 ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких в тому числі відносяться на професійну правничу допомогу) покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зазначається, що враховуючи заявлений Позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу (43 000,00 грн), часткове задоволення позову та виходячи з розміру заявлених (6 211 645,42 грн) та задоволених (5 736 001,35 грн) позовних вимог, сума витрат на професійну правничу допомогу, що належить до сплати Відповідачем у даній справі за загальним правилом, становить 39 706,20 грн.

В підтвердження витрат на професійну правничу допомогу Позивач надав:

- Договір про надання правової (правничої) допомоги б/н від 25.12.2022 далі Договір), укладений між адвокатом Сіньковою Юлією Костянтинівною (далі - Адвокат) та ТОВ «Азовтехгаз» (далі, також Клієнт),

- Додаткову угоду б/н від 15.02.2023 до Договору (далі Додаткова угода),

- Акт № 17/02/23 від 17.02.2023 приймання-передачі наданих послуг за Договором (далі Акт приймання-передачі).

Згідно з Договором Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбаченим цим Договором.

У Додатковій угоді сторони обумовили та визначили порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Адвоката за надання правової допомоги Клієнту в господарській справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовтехгаз» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Інжиніринг» про стягнення заборгованості за договором субпідряду № 3012/21 на будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи.

Так, сторони домовились про види правової допомоги, про гонорар Адвоката за досудову підготовку матеріалів позову в загальному розмірі 21 000,00 грн, за судовий розгляд справи - в загальному розмірі 22 000,00 грн.

Згідно зі ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За положеннями ч. 3 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно зі ст.30 Закону України «Про адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За положеннями ч. 3 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивач в даному випадку окремий детальний опис наданих адвокатських послуг та витрат не надав, при цьому зазначивши в позовній заяві, що орієнтований розмір судових витрат з оплати правничої допомоги, який він очікує понести, складає 43 000,00 грн, водночас такий опис містить Акт приймання-передачі, у якому відображені види правової допомоги та їх вартість, а саме:

- вивчення матеріалів договору № 3012/21, усна юридична консультація 4000,00 грн;

- вироблення правової позиції 4000,00 грн;

- складання позовної заяви Адвокатом, клопотання про відстрочення проведення оплати судового збору 6000,00 грн;

- розрахунок суми інфляційних витрат, пені 3000,00 грн;

- підготування доказів, направлення позову з додатками суду та відповідачу 4000,00 грн;

- участь адвоката в судових засіданнях (до 12 засідань) 15000,00 грн;

- складання додаткових процесуальних документів, заяв по суті справи 7000,00 грн.

Разом вартість робіт (послуг) складає 43000,00 грн.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, нормами ГПК України передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

На думку суду, в даному випадку розмір заявлених Позивачем до відшкодування витрат на правничу допомогу, є завищеним.

Не заперечується, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).

Водночас суд вважає, що зазначене слід розуміти так, що сторона, яка виграла/частково виграла справу, має правомірне очікування відшкодування своїх витрат на правничу допомогу, однак розмір відшкодування має бути обґрунтованим та справедливим.

Також не заперечується, що адвокат (адвокатське об`єднання) з клієнтом можуть домовитись між собою про будь-який розмір гонорару адвокату за підготовку позову та супроводження судової справи, однак розмір відшкодування витрат на правничу допомогу з іншої сторони має відповідати необхідним критеріям і така сторона не має нести несправедливий чи надмірний тягар відшкодування.

Іншими словами, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і суд не може втручатися у ці правовідносини, однак при вирішенні питання щодо присудження до відшкодування сум витрат з іншої сторони суд безумовно керується критеріями визначення та розподілу витрат.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справі "Баришевський проти України", "Двойних проти України", заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Суд вважає, що у даній справі, враховуючи ціну позову, нормативне підґрунтя позову, характер та зміст правовідносин сторін, обсяг наданих та зібраних документів, необхідних до опрацювання, ступінь складності справи крізь призму подання позову, пояснень та розрахунків, змістовне навантаження засідань суду по справі, у яких взяла участь адвокат, сума заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу дещо не узгоджується з критеріями обґрунтованості та співмірності відносно позовних вимог.

У зв`язку із зазначеним та враховуючи майнові інтереси обох сторін, суд знаходить, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, що має бути покладений на Відповідача, виходячи із заявленої Позивачем суми витрат, підлягає зменшенню та вважає можливим та справедливим присудження до відшкодування (компенсації) Відповідачем Позивачу 21500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Ця сума підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Керуючись ст.2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 3, 12, 20, 126, 129, 194, 195, 232, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест Інжиніринг (Південне шосе, буд. 74, каб. 23, м. Запоріжжя, 69008; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Азовтехгаз (вул. Чорновола В`ячеслава, буд. 4, офіс 8, м. Одеса, 65031; ) 4 648 918 /чотири мільйони шістсот сорок вісім тисяч дев`ятсот вісімнадцять/ грн 82 коп. основного боргу, 1 087 082 /один мільйон вісімдесят сім тисяч вісімдесят дві/ грн 53 коп. втрат від інфляції та 21 500 /двадцять одну тисячу п`ятсот/ грн 00 коп. витрат на оплату професійної (правничої) допомоги.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Азовтехгаз (вул. Чорновола В`ячеслава, буд. 4, офіс 8, м. Одеса, 65031; ) в дохід Державного бюджету України 4 450 /чотири тисячі чотириста п`ятдесят/ грн 66 коп. судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест Інжиніринг (Південне шосе, буд. 74, каб. 23, м. Запоріжжя, 69008; ) в дохід Державного бюджету України 86 040 /вісімдесят шість тисяч сорок/ грн 02 коп. судового збору.

Копії ухвали надіслати сторонам спору, розпоряднику майна ТОВ Метінвест Інжиніринг до кабінетів Електронного суду / на адреси електронної пошти з КЕП судді.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту за правилами, визначеними ст. 254, 256-259 ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 09.01.2024.

Суддя Р.А.Ніколаєнко