ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ЗУПИНЕННЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

"29" грудня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/1302/23 (906/1194/23)

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн-Агрос"

До: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова"

про стягнення 541372,50 грн.

в межах справи №906/1302/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова"

Суддя Гнисюк С.Д.

В провадженні Господарського суду Житомирської області знаходиться справа №906/1302/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова".

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 25.12.2023 (суддя Гнисюк С.Д.), зокрема, прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн-Агрос" від 05.09.2023 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" про стягнення 541 372,5 грн. до свого провадження; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами.

Як вбачається з матеріалів справи № 906/1302/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова", 04.12.2023 на адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ, від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн-Агрос" надійшла заява від 04.12.2023 з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" (з додатками), яка ухвалою Господарського суду Житомирської області від 06.12.2023 була прийнята та призначена до розгляду у попередньому засіданні на 11.01.2024.

Як вбачається з матеріалів заяви, грошові (кредиторські) вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн-Агрос" обгрунтовані наявністю заборгованості за Договором надання послуг №22/10-19 від 19.10.2022, в тому числі заборгованістю, яка є предметом розгляду в даній справі.

Наразі ухвалу за наслідками попереднього засідання за результатами розгляду кредиторських вимог до боржника у справі №906/1302/23 не прийнято.

Ухвала господарського суду про визнання вимог конкурсних кредиторів за результатами розгляду їх заяв з грошовими вимогами до боржника є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів (ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс про банкрутство).

За загальним правилом, набуття статусу кредитора законодавець пов`язує з наявністю в особи (як фізичної, так і юридичної) грошових вимог до боржника, поданих у встановленому законом порядку (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 916/1965/13).

Лише після вчинення всіх передбачених Кодексом про банкрутство дій, прийняття судом відповідної ухвали про повне або часткове визнання його вимог кредитор набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство та повну процесуальну дієздатність (здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді).

Особа з майновими (грошовими) вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, може реалізувати своє право на задоволення таких вимог виключно через набуття статусу кредитора з підстав і в порядку, передбачених Кодексом про банкрутство, з урахуванням особливостей і черговості задоволення таких вимог згідно з реєстром вимог кредиторів та обмежень виконання боржником зобов`язань перед кредиторами, встановлених спеціальним законом.

Водночас у разі задоволення майнових (грошових) вимог до боржника у позовному провадженні, що розглядалося в межах справи про банкрутство, позивач не набуває за замовчуванням статусу конкурсного кредитора, позаяк, як зазначалося раніше, законодавець визначив єдиний процесуальний порядок набуття такого статусу та задоволення кредиторських вимог до боржника - безпосередньо у справі про банкрутство за заявою кредитора в порядку реалізації спеціальних норм статей 39, 45 Кодексу про банкрутство.

Процесуальні дії та судові рішення під час розгляду справи позовного провадження в порядку статті 7 Кодексу про банкрутство не замінюють процесуальних дій і рішень щодо заявлення і визнання вимог кредиторів безпосередньо у справі про банкрутство.

Саме тому позивач у справі за позовом з майновими (грошовими) вимогами до боржника задля задоволення таких вимог, незалежно від стану (стадії) розгляду його позову в порядку статті 7 Кодексу про банкрутство, повинен подати письмову заяву з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, в порядку, визначеному статтею 45 Кодексу про банкрутство, тобто за власною волею трансформувати позовну вимогу у вимогу конкурсного кредитора до боржника в розумінні статей 1, 45 Кодексу про банкрутство.

Оскільки майнові вимоги кредиторів у розумінні статті 1 Кодексу про банкрутство, не тотожні позовним майновим вимогам (предмет позову) до боржника, які підлягають розгляду в порядку статті 7 Кодексу про банкрутство, суд не може на власний розсуд трансформувати позовні вимоги у вимоги до кредиторів, що подаються відповідно до статті 45 Кодексу про банкрутство.

Ця позиція підтверджується порівняльним аналізом регулювання процесуальних норм щодо розгляду позовних матеріалів у межах справи про банкрутство в порядку статті 7 Кодексу про банкрутство та заяв кредиторів з вимогами до боржника в порядку статті 45 Кодексу про банкрутство, що виявляє суттєві розбіжності, окрім предмета судового розгляду, також у змісті звернення до суду, правилах розгляду, виді судового рішення та суб`єктному складі.

Якщо позивачем в межах справи про банкрутство заявлено кредиторські вимоги відповідно до ч. 1 ст. 45 КУзПБ та, якщо таку заяву подано позивачем до завершення розгляду позову з майновими (грошовими) вимогами до боржника в межах справи про банкрутство, то господарський суд має зупинити провадження у справі за позовом з майновими (грошовими) вимогами до боржника на підставі пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України до набрання законної сили ухвалою суду за результатами розгляду конкурсних вимог такого позивача в порядку КУзПБ (аналогічна позиція викладена в постанові судової палати з розгляду справ про банкрутство КГС у складі Верховного Суду від 23.09.2021 у справі №904/4455/19).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Враховуючи, що позивач звернувся з кредиторськими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" у справі про банкрутство, суд дійшов до висновку про неможливість розгляду даної справи до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн-Агрос" від 04.12.2023 з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинівка Нова" про визнання кредитором у справі №906/1302/23 та набрання законної сили ухвалою суду за результатами розгляду цих вимог.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 227, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Житомирської області, -

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі № 906/1302/23(906/1194/23) до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн-Агрос" від 04.12.2023 про визнання кредитором у справі №906/1302/23 та набрання законної сили ухвалою суду за результатами розгляду цих вимог.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає оскарженню.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Гнисюк С.Д.