ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2465/23

Розглянувши матеріали справи за позовом Міністерства енергетики України

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державного підприємства «Макіїввугілля»

про припинення податкової застави нерухомого майна та зобов`язання вчинити дії

Суддя Карпечкін Т.П.

За участю представників:

від позивача: Вольда М.А ( наказ № 407-К від 22.09.2021 року);

від відповідача: Наруцька О.І (посадова інструкція);

від третьої особи: не з`явився.

Обставини справи:

Міністерство енергетики України (далі - позивач, МЕ України), звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі- відповідач, ГУ ДПС у м. Києві) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державного підприємства «Макіїввугілля» (далі - ДП «Макіїввугілля») в якому просить:

- припинити податкову заставу нерухомого майна, яка зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.01.2018, номер запису про обтяження: 24479445, на підставі Акту опису майна №3/26-15-17-02-17, виданого Головним управлінням ДФС у місті Києва 15.01.2018, а саме, житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Вишнева, будинок 37, реєстраційний номер 24, загальною площею 381,3 кв.м., з яких 88,4 кв.м. житлова площа;

- припинити податкову заставу нерухомого майна, яка зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.01.2018, номер запису про обтяження: 24479264, на підставі Акту опису майна №2/26-15-17-02-17, виданого Головним управлінням ДФС у місті Києва 15.01.2018, а саме, житлового будинку, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Київська, будинок 38, реєстраційний номер 24, загальною площею 373, 1 кв.м., з яких 144,0 кв.м. житлова площа;

- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код: 44116011) вчинити дії щодо виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запису щодо встановлення обтяження 19.01.2018, номер запису про обтяження: 24479445, на підставі Акту опису майна №3/26-15-17-02-17, виданого Головним управлінням ДФС у місті Києва 15.01.2018, а саме, житлового будинку, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Вишнева, будинок 37, реєстраційний номер 24, загальною площею 381,3 кв.м., з яких 88,4 кв.м. житлова площа;

- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код: 44116011) вчинити дії щодо виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запису щодо встановлення обтяження 19.01.2018, номер запису про обтяження: 24479264, на підставі Акту опису майна №2/26-15-17-02-17, виданого Головним управлінням ДФС у місті Києва 15.01.2018, а саме, житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Київська, будинок 38, реєстраційний номер 24, загальною площею 373, 1 кв.м., з яких 144,0 кв.м. житлова площа.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2019 у справі № 911/1572/18 визнано за державою в особі Міністерства енергетики України право власності на нерухоме майно, а саме на домоволодіння загальною площею 373, 1 кв.м., з яких 144,0 кв.м. житлова площа, що розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Київська, будинок 38 та домоволодіння загальною площею 381,3 кв.м., з яких 88,4 кв.м. житлова площа, що розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Вишнева, будинок 37.

25.03.2021 Міністерством енергетики України було здійснено державну реєстрацію речового права на вищезазначене нерухоме майно.

22.06.2023 Міністерство енергетики України звернулось до Головного управління ДПС у м. Києві із листами про звільнення майна з податкової застави, а саме: житлових будинків, розташованих за адресами: Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Київська, будинок 38, реєстраційний номер 24 та Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Вишнева, будинок 37, реєстраційний номер 24, у зв`язку із тим, що вказане майно належить не боржнику ДП «Макіїввугілля», а державі в особі Міністерства енергетики України, однак у відповідь на вказаний лист відповідачем було відмовлено, посилаючись на положення статті 93 Податкового кодексу України та на те, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2019 у справі № 911/1572/18 не зобов`язано Головне управління ДПС у м. Києві звільнити майно з податкової застави.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 20.09.2023.

07.09.2023 від ГУ ДПС у м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній вважає, що обтяження у вигляді податкової застави на нерухоме майно накладено правомірно та відсутні правові підстави для припинення такого, оскільки у Державного підприємства «Макіїввугілля» перед відповідачем наявний податковий борг.

В підготовчому засіданні 20.09.2023 позивач зазначив, що позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві підтримує. Також зазначив і про те, що ним повідомлено про всі обставини справи, які йому відомі, та надані суду всі наявні в нього докази.

Представник відповідача в підготовче засідання 20.09.2023 не з`явився.

Враховуючи те, що судом під час підготовчого судового засідання вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 18.10.2023.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 18.10.2023 судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Головного управління ДФС у місті Києві про опис майна у податкову заставу № 04/01/18 від 04.01.2018 складено акти опису майна боржника ДП «Макіїввугілля» № 2/26-15-17-02-17 від 15.01.2018 та № 3/26-15-17-02-17 від 15.01.2018, на підставі яких житловий будинок, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Київська, будинок 38, реєстраційний номер 24 та житловий будинок, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Вишнева, будинок 37, реєстраційний номер 24 передано у податкову заставу із забороною відчуження.

Відповідно до листа Головного управління ДПС у м. Києві № 22047/5/26-15-13-05-08 від 14.07.2023, на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у м. Києві перебуває ДП «Макіїввугілля», за яким обліковується податковий борг.

22.06.2023 Міністерство енергетики України звернулось до Головного управління ДПС у м. Києві із листами про звільнення майна з податкової застави, а саме: житлових будинків, розташованих за адресами: Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Київська, будинок 38, реєстраційний номер 24 та Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Вишнева, будинок 37, реєстраційний номер 24, у зв`язку із тим, що вказане майно належить не боржнику ДП «Макіїввугілля», а державі в особі Міністерства енергетики України.

31.07.2023 на адресу Міністерства енергетики України надійшла відповідь від Головного управління ДПС у м. Києві про відмову у звільненні майна з податкової застави, оскільки майно платника податків може бути звільнено з податкової застави після надання до Головного управління ДПС у м. Києві відповідного документу, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених пунктом 93.1 статті 93 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2019 у справі № 911/1572/18 не зобов`язано Головне управління ДПС у м. Києві звільнити майно з податкової застави.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2019 у справі № 911/1572/18 визнано за державою в особі Міністерства енергетики України право власності на нерухоме майно, а саме на домоволодіння загальною площею 373, 1 кв.м., з яких 144,0 кв.м. житлова площа, що розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Київська, будинок 38 та домоволодіння загальною площею 381,3 кв.м., з яких 88,4 кв.м. житлова площа, що розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Вишнева, будинок 37. В обґрунтування вказаної постанови суд апеляційної інстанції зазначив, що з 08.11.2007 власником нерухомого майна на яке виконавчою службою накладено арешт, а саме: домоволодіння загальною площею 381,3 кв.м., з яких 88,4 кв.м. житлова площа, що розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Вишнева, будинок 37 (реєстраційний номер майна 20940915); домоволодіння загальною площею 373,1 кв.м., з яких 144,0 кв.м. житлова площа, що розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Київська, будинок 38, є Держава в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України.

Враховуючи те, що позивач є власником вищезазначеного нерухомого майна, на яке відповідачем було накладено податкову заставу, у зв`язку із наявним податковим боргом у Державного підприємства «Макіїввугілля» - вважає такі дії протиправними та незаконними, та такими що порушують права позивача на вільне володіння належному йому нерухомим майном, у зв`язку із чим звернувся до суду із відповідними позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

Предметом спору у цій справі є усунення перешкод у користуванні майном шляхом припинення податкової застави, зокрема на підставі статті 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Відповідно до пункту 14.1.155 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Статтею 93 Податкового Кодексу України визначено підстави звільнення майна з податкової застави.

Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У розумінні приписів наведеної норми право власності може бути також порушене без вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.

Звернутися з негаторним позовом може власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Отже, підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №924/1220/17).

Таким чином, власник має право за своєю волею визначати фактичну та юридичну долю речі. Ураховуючи, що позивач є власником майна, яке знаходиться у податковій заставі і такі обставини мають триваючий характер, вони перешкоджають позивачу на свій розсуд розпоряджатися власним майном.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту), кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому як ефективний спосіб слід розуміти такий, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Суд, урахувавши наведені положення законодавства, дослідивши обставини та зібрані у справі докази дійшло висновку, що обраний позивачем спосіб захисту є належним та власник майна має право вимагати усунення перешкод права розпорядження своїм майном.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем обрано належний спосіб захисту порушеного права саме шляхом припинення податкової застави вказаного нерухомого майна.

Як встановлено судом, за позивачем 25.03.2021 була проведена державна реєстрація права державної власності на нерухоме майно загальною площею 381,3 кв.м., що розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Вишнева, будинок 37, та на нерухоме майно загальною площею 373,1 кв.м., залишковою вартістю на дату інвентаризації - 367,66 тис.грн., що розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Київська, будинок 38.

На момент розгляду цієї справи та на момент накладення податкової застави позивач був та є власником такого майна, жодного відчуження з моменту набуття права власності по теперішній час - не відбувалося.

Накладаючи податкову заставу на вищезгадане майно - відповідач не дослідив тих обставин справи, що дане майно знаходиться не у власності ДП «Макіїввугілля», а саме у власності позивача, який в свою чергу не має податкових боргів перед ГУ ДПСУ у м. Києві.

З боку відповідача було проігноровано, що ДП «Макіїввугілля» є самостійною юридичною особою, яка самостійно несе юридичну відповідальність за свої зобов`язання. З боку відповідача не було досліджено ту обставину, що вказане нерухоме майно перебуває не у власності ДП «Макіїввугілля», а на праві господарського відання, що нанівець позбавляє права вчиняти з боку відповідача будь-яких дій по відношенню до даного нерухомого майна.

Щодо посилання відповідача на статтю 93 ПКУ, відповідно до якої у контролюючого органу відсутні правові підстави для припинення податкової застави нерухомого майна, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 89.2 статті 89 ПК України право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Стаття 93 ПК України визначає вичерпний перелік підстав для припинення податкової застави майна боржника.

Майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках, передбачених статтею 55 цього Кодексу, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання; отримання платником податків згоди контролюючого органу на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 92 цього Кодексу. Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених пунктом 93.1 цієї статті (пункти 93.1, 93.2 статті 93 ПК України).

Податкова застава є способом забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом. Право податкової застави виникає згідно з ПК України та не потребує письмового оформлення. Підставою виникнення податкової застави є несплата у строки, встановлені ПК України, сум грошових зобов`язань. Податкова застава виникає з дня виникнення у платника податків податкового боргу з грошових зобов`язань. При виникненні права податкової застави майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків. У зв`язку з цим, закон передбачає оформлення майна, на яке поширюється право податкової застави, актом опису, яке здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу. При цьому у разі збільшення суми податкового боргу до початку складання акта опису майна у податкову заставу такий акт складається до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків.

Слід зазначити, що приписи статті 93 ПК України не можна застосовувати у контексті спірних правовідносин, оскільки позивач не є боржником, щодо якого передбачені у вказаній нормі права випадки можливості звільнення майна з податкової застави (подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду по справі № 907/568/22 від 27.06.2023).

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що з одного боку позивач набувши право власності на дане майно не може належним чином реалізувати права власника, а з іншого, майно, яке перебуває в податковій заставі, не може бути спрямоване на погашення боргу боржника. Тобто, жодна особа не може вчинити дій щодо розпорядження цим майном.

Судом встановлено, що в Податковому кодексі України не передбачено право власника нерухомого майна щодо автоматичного звільнення майна з податкової застави зареєстрованого на підставі відповідного рішення суду. Прямо це питання також не регулюється будь-якими іншими нормами законодавства України.

Відповідно до частини десятої статті 11 ГПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону).

Суд враховує, що подібні правовідносини регулює статті 28 Закону України «Про заставу», відповідно до якої застава припиняється у разі примусового продажу заставленого майна, та ст.17 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої іпотека припиняється у разі реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону.

З правового аналізу змісту правовідносин сторін, суд дійшов висновку, що такі правовідносини подібні за своїм змістом до відносин, які регулюються Законами України «Про заставу» та «Про іпотеку», а тому наявні правові підстави для застосування аналогії закону.

Позивач, будучи власником такого майна - не може належним чином реалізувати свої права, саме через наявність податкової застави. Тобто, набувши таке майно у встановленому законом порядку, позивач розраховував, що матиме можливість вільно розпоряджатися нерухомим майном, а держава в особі відповідних органів не перешкоджатиме цьому та належним чином виконуватиме власні зобов`язання.

Таким чином, оскільки податкова застава не пов`язана з особою позивача, стосується майна, яке перебуває у власності позивача, та на момент податкової застави не перебувало у власності ДП «Макіїввугілля», порушує права власника на розпорядження цим майном, суд доходить до висновку про підстави для задоволення позовних вимог та припинення податкової застави спірного нерухомого майна, що узгоджується із висновками, викладеними у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.11.2022 у справі № 916/2016/21 та від 27.06.2023 № 907/568/22.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України відшкодування витрат по сплаті судового збору у розмірі 5 368,00 грн. покладається судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 129, 233, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Припинити податкову заставу нерухомого майна, яка зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.01.2018, номер запису про обтяження: 24479445, на підставі Акту опису майна №3/26-15-17-02-17, виданого Головним управлінням ДФС у місті Києва 15.01.2018, а саме, житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Вишнева, будинок 37, реєстраційний номер 24, загальною площею 381,3 кв.м., з яких 88,4 кв.м. житлова площа;

3. Припинити податкову заставу нерухомого майна, яка зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.01.2018, номер запису про обтяження: 24479264, на підставі Акту опису майна №2/26-15-17-02-17, виданого Головним управлінням ДФС у місті Києва 15.01.2018, а саме, житлового будинку, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Київська, будинок 38, реєстраційний номер 24, загальною площею 373, 1 кв.м., з яких 144,0 кв.м. житлова площа;

4. Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19 ) вчинити дії щодо виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запису щодо встановлення обтяження 19.01.2018, номер запису про обтяження: 24479445, на підставі Акту опису майна № 3/26-15-17-02-17, виданого Головним управлінням ДФС у місті Києва 15.01.2018, а саме, житлового будинку, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Вишнева, будинок 37, реєстраційний номер 24, загальною площею 381,3 кв.м., з яких 88,4 кв.м. житлова площа;

5. Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19 ) вчинити дії щодо виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запису щодо встановлення обтяження 19.01.2018, номер запису про обтяження: 24479264, на підставі Акту опису майна № 2/26-15-17-02-17, виданого Головним управлінням ДФС у місті Києва 15.01.2018, а саме, житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Київська, будинок 38, реєстраційний номер 24, загальною площею 373, 1 кв.м., з яких 144,0 кв.м. житлова площа.

6. Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19 ) на користь Міністерства енергетики України (р/р UA3010001, МФО: 899998, Державна казначейська служба України у м. Києві, ) 5 368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

7. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 28.12.2023 р.

Суддя Т.П. Карпечкін