УХВАЛА

21 грудня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/3016/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Вронська Г. О., Кондратова І. Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_1

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Мудрого С. М.

від 01.08.2023 та

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Ткаченко Б. О., Гаврилюк О. М., Сулім В. В.

від 02.11.2023

за позовом ІНФОРМАЦІЯ_2

до ІНФОРМАЦІЯ_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_3

про стягнення ІНФОРМАЦІЯ_4,

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення ІНФОРМАЦІЯ_4, з яких: основний борг (сплачена попередня оплата за непоставлений товар) в розмірі ІНФОРМАЦІЯ_5, пеня в сумі ІНФОРМАЦІЯ_6 та штраф в розмірі ІНФОРМАЦІЯ_7.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням ІНФОРМАЦІЯ_1 умов державного контракту № ІНФОРМАЦІЯ_15 на поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення в частині строку виконання зобов`язань.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.08.2023 у справі № 910/3016/23 позов задоволено частково: присуджено до стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 попередню оплату у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_5, пеню у сумі ІНФОРМАЦІЯ_8, штраф у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_9 та витрати по сплаті судового збору у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_10 У задоволенні решти позову відмовлено.

Постановою від 02.11.2023 Північний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду Господарського суду міста Києва від 01.08.2023 у справі № 910/3016/23.

05 грудня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2023 у справі № 910/3016/23, в якій просить вказані судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_1, Суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з позовної заявою) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто не менше ІНФОРМАЦІЯ_13 та не більше ІНФОРМАЦІЯ_12, оскільки статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року встановлений у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_13, а позов поданий у 2023 році.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Отже судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду у даному випадку підлягає сплаті у максимально граничній сумі - ІНФОРМАЦІЯ_11 (ІНФОРМАЦІЯ_12 * 200%).

Однак до касаційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 не додано доказів сплати судового збору, проте заявлено клопотання про розстрочення сплати судового збору. Вказане клопотання обґрунтовано скрутним матеріальним становищем скаржника, зокрема, відповідно до фінансової звітності за перше півріччя 2023 року чистий прибуток, що залишається в його розпорядженні, суттєво зменшився і склав ІНФОРМАЦІЯ_14 після здійснення обов`язкових платежів на користь держави. Таким чином сума судового збору у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_11, яка підлягає сплаті за подання касаційної скарги, до суми чистого прибутку ІНФОРМАЦІЯ_1 висвітлює явний дисбаланс у фінансовій можливості скаржника сплатити судовий збір одним платежем. Посилаючись на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у пункті 48 постанови від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18, ІНФОРМАЦІЯ_1 просить розстрочити сплату судового збору в сумі ІНФОРМАЦІЯ_11 задля зменшення фінансового навантаження в умовах виконання завдань з поставки товарів військового призначення.

Розглянувши клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про відстрочення сплати судового збору, Суд не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) про виконання зобов`язання забезпечення ефективного права доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення суду від 28.10.1998 у справі "Ейрі проти Ірландії", серія А, N 32, п. 25 - 26).

Суд підкреслює, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти (див., наприклад, рішення суду від 10.07.1998 у справі компанії "Тіннеллі та сини, Лтд. та ін." і "Мак-Елдуф та інші проти Сполученого Королівства", Reports 1998-IV, с. 1660, п. 72, та рішення суду від 28.11.2006 у справі "Апостол проти Грузії", заява N 40765/02). При цьому, Суд в якості "законної мети" визнає, зокрема, фінансування функціонування органів судової влади та дія в якості стримуючого фактору від легковажних позовів (рішення суду від 12.06.2007 у справі "Станков проти Болгарії" (Case of Stankov v. Bulgaria, заява N 68490/01, п. 57).

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення підпунктів 1 та 2 частини 1 статті 8 Закону "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення підпункту 3 частини 1 статті 8 Закону "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).

Оскільки предметом спору у даній справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволенню не підлягає.

Згідно із частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом 2 частини 1 цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу

З огляду на викладене, касаційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_1 залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків, шляхом надання Суду документу про сплату (зарахування) судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2023 у справі № 910/3016/23 в установленому законом порядку та розмірі, а саме в сумі ІНФОРМАЦІЯ_11.

Згідно із частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

У зв`язку із залишенням касаційної скарги без руху, Суд не розглядає клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2023 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2023 у справі № 910/3016/23 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про відстрочення сплати судового збору - залишити без задоволення.

2. Касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2023 у справі № 910/3016/23 залишити без руху.

3. Надати ІНФОРМАЦІЯ_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

4. Роз`яснити ІНФОРМАЦІЯ_1, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк така касаційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді Г. О. Вронська

І. Д. Кондратова