ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2023 р. Справа№ 910/3116/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

за участю секретаря судового засідання Михайленко С.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРАФУД»

на рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 у справі № 910/3116/23 ( суддя- Гулевець О.В.)

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРАФУД»

про стягнення 1 144 017,60 грн

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРАФУД» про стягнення 1 144 017,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки №717/В33-2022 від 03.11.2022, внаслідок чого предбачений договором товар був переданий покупцю з порушенням установлених договором строків поставки.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРАФУД» на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України пеню у розмірі 415 995,60 грн, штраф у розмірі 728 011,20 грн та судовий збір у сумі 17160,10 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушені передбачені договором № 717/ВЗЗ-2022 від 03.11.2022 строки поставки, що випливає із видаткових накладних : № TF0TP-2203 від 20.12.2022, № TF0TP-2387 від 26.12.2022. Суд прийшов до висновку, що позивач правомірно нарахував пені у розмірі 415 995,60 грн. та штраф у розмірі 728 011,20 грн.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕРРАФУД» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким зменшити розмір штрафних санкцій на 70%.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт вказував, що застосування відповідних штрафних санкцій є надмірно завищеними, оскільки в умовах воєнного стану виконання зобов`язань з поставки було прострочено на 2-3 календарних дні, та не призвело до понесення позивачем збитків, тоді як нараховані позивачем штрафні санкції є неспівмірними та можуть призвезти до збитковості відповідача, як підприємства критичної інфраструктури, тож відповідач просив зменшити розмір штрафних санкцій на 70%.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2023 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Барсук М.А.

На підставі службової записки головуючої судді Кропивної Л.В. розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/2147/23 від 16.06.2023 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку із перебуванням судді Барсук М.А., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2023 для апеляційного розгляду справи № 910/3116/23 визначено колегію суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРАФУД» на рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 у справі № 910/3116/23 та призначено справу до розгляду на 13 вересня 2023 о 13:30 год.

У відзиві на апеляційну скаргу (вх. № 09.1-13/16031/23 від 11.07.2023) Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України заперечила проти доводів апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, з тих мотивів, що відповідачем не зазначено причин несвоєчасної доставки вантажу на адресу позивача, які звільняли би його від господарсько правової відповдіальності.

У судовому засідання 13.09.2023 оголошено перерву до 25.10.2023 о 12:30 год.

Судове засідання у справі № 910/3116/23, що було призначено на 25 жовтня 2023 року о 12 год. 30 хв. не відбулось в зв`язку з перебуванням головуючого судді Кропивної Л.В. та суддів Пономаренка Є.Ю., Руденко М.А. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 розгляд справи № 910/3116/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРАФУД" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 призначено на 13 грудня 2023 р. об 11 год. 30 хв.

Заслухавши доводи представників сторін, розглянувши доводи апелянта, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, з огляду на таке.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

03.11.2022 між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕРРАФУД» (постачальник, відповідач) укладено договір №717/ВЗЗ-2022 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язувався поставити замовникові якісні товари, зазначені в специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору, а замовник - прийняти й оплатити такі товари (пункт 1.1. договору).

Відповідно до заявки від 14.11.2022 № 78/8/2-1975/1 відповідач зобов`язаний поставити товар у строки:

в кількості 20 000 кг. у строк до 17.11.2022, з подальшим транспортуванням до кінцевого товароодержувача за адресою: м. Вінниця, вул. Некрасова, 72;

в кількості 20 000 кг. у строк до 22.11.2022, з подальшим транспортуванням до кінцевого товароодержувача за адресою: м. Вінниця, вул. Некрасова, 72;

в кількості 10 000 кг. у строк до 25.11.2022, з подальшим транспортуванням до кінцевого товароодержувача за адресою: м. Вінниця, вул. Некрасова, 72.

Згідно з умовами п. 6.2 договору передача (приймання-здача) товару здійснюється в пункті відвантаження замовника за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А та/або в пунктах відвантаження військових частин Національної гвардії України (товароодержувачі), визначених заявкою замовника.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач поставив позивачу відповідно до видаткової накладної № TF0TP-2203 товар 20.12.2022 у кількості 20 000 кг товару вартістю 5 200 080,00 грн. з подальшим транспортуванням до кінцевого товаро-одержувача за адресою: м. Вінниця, вул. Некрасова, 72; така поставка відбулась з порушенням строків, визначених заявкою від 14.11.2022 № 78/8/2-1975/1;

відповідно до видаткової накладної № TF0TP-2387 від 26.12.2022 поставлено товару у кількості 30 000 кг., вартістю 7 799 760,00 грн. з подальшим транспортуванням до кінцевого товаро-одержувача за адресою: м. Вінниця, вул. Некрасова, 72, отже поставка відбулась з порушенням строків визначених заявкою від 14.11.2022 № 78/8/2-1975/1.

Відповідачем обставини прострочення виконання свого зобов`язання з дотримання передбачених договором строків не заперечувались, хоча вказував, що порушення строків поставки товару відбулось не з його прямого умислу.

Дослідженню в судді апеляційної інстанції підлягають зазначені в апеляційній скарзі обставини відмови судом першої інстанції у зменшенні розміру штрафних санкцій на 70 % на підставі ч. 3. ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України на прохання відповідача.

Обґрунтовуючи підстави для зменшення розміру штрафних санкцій, відповідач посилався на те, що ТОВ «Террафуд» є підприємством критичної інфраструктури, що виконує життєво важливі функції для забезпечення обороноздатності України та внаслідок військової агресії було вимушено тимчасово призупинити діяльність, що доводить актами простою з 01.12.2022 до 31.12.2022, листом АТ «Вінницяобленерго» № 05.28-4175 від 06.03.2023 про знеструмлення, сертифікатом ТПП України про форс-мажорні обставини). На думку апелянта він вправі просити про зменшення розміру штрафних санкцій, оскільки позивачем не доведено отримання збитків за порушення відповідачем строків поставки товару на 2-3 календарних дні.

Згідно з статтею 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, має бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання; майновий стан сторін, які беруть участь в зобов`язанні; не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Зі змісту норм Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України вбачається, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд має дати належну оцінку правовідносинам сторін з точки зору винятковості випадку. Крім цього, зменшення розміру штрафних санкцій не є обов`язком суду, а його правом і виключно у виняткових випадках.

Статтею 546 Цивільного кодексу України неустойка (штраф, пеня) віднесена до переліку видів забезпечення виконання зобов`язань.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з приписами частини 1 ст. 230 Господарського кодексу України неустойка є штрафною санкцією, яка застосовується до учасника господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, неустойка має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки, як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності, є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є, в першу чергу, захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку, або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів в розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження поважності причин неналежного виконання зобов`язань, винятковості даного випадку та невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення, оскільки строк виконання поставки за договором на підставі заявки від 14.11.2022 № 78/8/2-1975/1 в кількості 20 000 кг. настав 17.11.2022, в кількості 20 000 кг. настав 22.11.2022, в кількості 10 000 кг. настав 25.11.2022, тоді як долучені відповідачем до матеріалів справи сертифікат ТТП України № 3200-23-1502, акт простою з 01.12.2022 по 31.12.2022, службова записка та акт простою обладнання з 01.12.2022 по 31.12.2022, лист АТ «Вінницяобленерго» № 05.28-4175 від 06.03.2023 про знеструмлення свідчать про настання форс-мажоних обставин, саме з 01.12.2022, тобто після закінчення строку поставки.

Аргументи апелянта про неможливість виробництва товару у звязку з відсутінстю електроенергії, колегія суддів відхиляє, з огляду на те, що постачальник не був позбавлений можливості придбати аналогічний товар для виконання зобов`язання у визначений договором строк.

Крім того, колегія суддів визнає, що понесення відповідачем збитків через військову агресію Російської Федерації проти України є загальновідомим фактом, а відтак, в силу приписів ч. 3 ст. 75 ГПК України, вказаний факт не потребує доведення та не свідчить про неможливість виконання відповідачем поставки у визначений договором строк, з огляду на дату його укладення 03.11.2022, тобто вже в період воєнного стану, тоді як відповідно до статтей 42, 44 ГК України встановлено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку; підприємництво здійснюється на основі: комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Викладені в апеляційній скарзі доводи фактично свідчать про незгоду апелянта з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни рішень не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.

Висновок суду

За результатами розгляду апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що доводи апелянта по суті скарги не знайшли свого підтвердження, тоді як суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на скаржника.

Керуючись приписами статей 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРАФУД» на рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 у справі № 910/3116/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 у справі № 910/3116/23 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/3116/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.01.2023.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко