ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
12.12.2023 м. Ужгород Справа №907/745/22
Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригара Л.І.
при секретарі судового засідання - Іваниш Д.П.,
розглянувши заяву представника Lignum Polska Michal Koziol, Республіка Польща про ухвалення додаткового рішення у справі №907/745/22 за позовом Lignum Polska Michal Koziol, Республіка Польща до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Те-Груп", с. Велика Добронь Ужгородського району Закарпатської області, яке в подальшому перейменоване на Товариство з обмеженою відповідальністю "Лайтнінг ДПЙТ Трейд", м. Краматорськ Донецької області про стягнення 11 465,90 Євро,
з участю представників сторін:
позивача (заявника) - без виклику
відповідача - без виклику
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 14.09.2023 у справі №907/745/22 позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайтнінг ДПЙТ Трейд", вул. Стуса Василя, будинок 64, м. Краматорськ, Донецька область, 84300 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 39638671) на користь Lignum Polska Michal Koziol, ul. Kaniow, 114, 34-116, Bachowice, Poland (NIP ) суму 11 465,90 Євро (Одинадцять тисяч чотириста шістдесят п`ять Євро 90 Євроцентів), а також 6982,73 грн (Шість тисяч дев`ятсот вісімдесят дві гривні 73 коп) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Представник Lignum Polska Michal Koziol, Республіка Польща на електронну адресу суду надіслав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №907/745/22 щодо стягнення з відповідача судових витрат, а саме, витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 60 000 грн.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 20.11.2023 заяву представника Lignum Polska Michal Koziol, Республіка Польща про ухвалення додаткового рішення у справі №907/745/22 призначено до розгляду в судовому засіданні на 12.12.2023 без виклику уповноважених представників учасників процесу, з урахуванням положень ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод та графіку розгляду інших справ, що перебувають у провадженні судді Пригари Л.І.

За змістом поданої суду заяви про ухвалення додаткового рішення в даній справі представник позивача просить суд вирішити питання про стягнення з відповідача на користь сторони позивача суми 60 000 грн витрат на правову допомогу адвоката при розгляді даної справи.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності до ч. 1-3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Приписами ст. 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Як встановлено судом, між позивачем (замовником) та адвокатським об`єднанням "Шпунт і партнери" (виконавцем) укладено Договір про надання правової допомоги б/н від 23.08.2022.

Так, при поданні заяви про розподіл судових витрат позивачем дотримані вимоги, передбачені ч. 8 ст. 129 ГПК України. До матеріалів справи додано копію Договору про надання правової допомоги б/н від 23.08.2022 та копію акту виконаних робіт (надання послуг) №1 від 06.06.2023.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною 3 статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1-4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як встановлюють положення ч. 1, 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

На підтвердження понесених витрат на загальну суму 60 000 грн представником позивача подано суду копію Договору про надання правової допомоги б/н від 23.08.2022 та копію акту виконаних робіт (надання послуг) №1 від 06.06.2023.

Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем (замовником) та адвокатським об`єднанням "Шпунт і партнери" (виконавцем) укладено Договір про надання правової допомоги б/н від 23.08.2022 (далі - Договір), згідно із п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, виконавець зобов`язується надати замовнику за його дорученням визначені цим Договором правові (юридичні) послуги, а саме: - надання консультацій із правових питань (підп. 1.1.1.); - розробка, правовий аналіз договорів та документів (підп. 1.1.2.); - підготовка, підпис, подання позовних заяв, апеляційних, касаційних скарг та інших процесуальних документів, будь-яких інших заяв, запитів, повідомлень, скарг, звернень, представництво інтересів замовника у судах усіх інстанцій (підп. 1.1.3.); - представництво інтересів замовника в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування, у тому числі, але не виключно в судах усіх інстанцій, органах прокуратури, органах досудового розслідування, органах Державної виконавчої служби, приватних виконавців, органах державної реєстрації, органах статистики, будь-яких інших органах та установах, з метою виконання цього Договору (підп. 1.1.4.); - надання інших послуг у разі письмового погодження сторонами їх надання (підп. 1.1.5.).

Відповідно до п. 3.1., 3.3. Договору, розмір оплати послуг виконавця згідно п. 1.1.1. - 1.1.3. цього Договору на підставі виставлених виконавцем актів виконаних робіт. Оплата послуг виконавця здійснюється протягом трьох робочих днів із дати підписання актів виконаних робіт.

Пунктом 4.4. Договору визначено, що даний Договір набирає чинності з моменту його укладення та діє до 12 червня 2024 року.

06.06.2023 між сторонами складено та підписано акт виконаних робіт (надання послуг) №1, за змістом якого виконавцем на підставі Договору про надання правової допомоги б/н від 23.08.2022 було надано, а замовником, у свою чергу, прийнято наступні юридичні послуги:

1) попередня консультація;

2) підготовка, укладення договору про надання адвокатської допомоги;

3) підготовка та скерування на адресу ТОВ "Те - Груп" досудової вимоги цінним листом з описом вкладення;

4) збирання доказів та інших матеріалів, необхідних для підготовки позовної заяви, їх вивчення, копіювання та аналіз;

5) вивчення матеріалів судової практики у аналогічних справах;

6) підготовка позовної заяви, розрахунку позовних вимог, попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат позивача, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, описів вкладення, реквізитів для сплати судового збору;

7) формування позовної заяви з додатками, їх копіювання, направлення відповідачеві цінним листом з описом вкладення;

8) подання позовної заяви до Господарського суду Закарпатської області;

9) підготовка та подання до Господарського суду Закарпатської області клопотання про виконання ухвали Господарського суду Закарпатської області від 24 жовтня 2022 року та направлення даного клопотання з додатками відповідачу цінним листом з описом вкладення;

10) підготовка та подання до Господарського суду Закарпатської області клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції;

11) підготовка та подання до Господарського суду Закарпатської області клопотання про долучення доказів та направлення даного клопотання з додатками відповідачу цінним листом з описом вкладення;

12) участь в судових засіданнях;

13) підготовка та подання до Господарського суду Закарпатської області заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Водночас у пункті 2 акту виконаних робіт (надання послуг) №1 від 06.06.2023 сторони погодили, що вартість адвокатської допомоги, наданої замовнику згідно цього акту, складає 60 000 грн.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом із тим, відповідно до ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Водночас вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача заявленої суми витрат на професійну правову допомогу, суд, із урахуванням фактичних обставин даної справи, бере до уваги наступне.

Як передбачено ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Застосовуючи критерій співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених як у частині 4 статті 126 ГПК України, так і в частинах 5-7 статті 129 ГПК України.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Здійснивши правовий аналіз норм статей 126 та 129 ГПК України, можна дійти висновку про те, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто критерії, визначені ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Така позиція випливає із правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі №922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 18.03.2021 у справі №910/15621/19, від 07.09.2022 у справі №912/1616/21, від 12.01.2023 у справі №908/2702/21.

Отже під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах 5-7 статті 129 ГПК України.

Водночас таке застосовування не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.01.2023 у справі №908/2702/21.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду необхідно дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про часткову необґрунтованість заяви представника позивача про стягнення з відповідача суми 60 000 грн витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду даної справи, що знайшла свій вияв у наступному.

Стосовно наведеної в акті виконаних робіт (надання послуг) №1 від 06.06.2023 послуги "Попередня консультація" суд вважає за доцільне відзначити про те, що представником позивача не надано суду належних доказів надання ним замовнику відповідної консультації, зокрема, яким засобом комунікації така надавалася, в які дату та час, який характер питань був її предметом, доказів фіксації та обліку витраченого часу тощо, а відтак, заявлені до стягнення судові витрати в цій частині є недоведеними. Аналогічної позиції притримується і Верховний Суд у постанові від 12.01.2023 у справі №908/2702/21.

У свою чергу, послуга "Підготовка, укладення договору про надання адвокатської допомоги", на підставі якого адвокатом здійснювалось представництво інтересів позивача в суді, не є наданням правової допомоги, із огляду на що включення її вартості до заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу є безпідставним.

Стосовно послуги "Підготовка та скерування на адресу ТОВ "Те - Груп" досудової вимоги цінним листом з описом вкладення" суд зауважує, що вимога - це форма досудового врегулювання спорів між контрагентами, котра надсилається стороною, права або законні інтереси якої порушено, про добровільне/безпосереднє розв`язання спору, а відтак, витрати з написання останньої, в розумінні ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, не можуть бути віднесені до судових витрат, пов`язаних із розглядом справи. Більше того, спірні правовідносини не вимагають та не передбачають обов`язкового досудового врегулювання спору шляхом проведення претензійної роботи; фактично, звернення до боржника із вимогою (претензією) є правом, а не обов`язком потерпілої сторони.

Безпідставним суд також вважає включення до акту виконаних робіт (надання послуг) №1 від 06.06.2023 послуг "Збирання доказів та інших матеріалів, необхідних для підготовки позовної заяви, їх вивчення, копіювання та аналіз", а також "Вивчення матеріалів судової практики у аналогічних справах", оскільки обов`язок формування доказової бази, її підготовка та систематизація, а також правовий аналіз документів є невід`ємною частиною складання позовної заяви, адже обов`язок позивача додати до останньої всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заявлені у справі позовні вимоги, прямо передбачений ст. 164 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, суд бере до уваги також і те, що позовна заява в даній справі не містить великої кількості додатків, що б підтверджувало необхідність значних затрат часу адвокатом по збиранню доказів у справі. Що ж стосується вивчення релевантної судової практики в аналогічних правовідносинах, то заслуговує на увагу той факт, що позовна заява в даній справі не містить жодного посилання на правові висновки Верховного Суду, які підлягали дослідженню і застосуванню адвокатом у даній справі. Водночас суд бере до уваги той факт, що дана справа, з огляду на предмет спору і характер спірних правовідносин, не належить до категорії складних, а відтак, витрати в цій частині є недоведеними.

Із приводу наведених в акті виконаних робіт (надання послуг) №1 від 06.06.2023 окремих послуг під назвами "Формування позовної заяви з додатками, їх копіювання, направлення відповідачеві цінним листом з описом вкладення", а також "Подання позовної заяви до Господарського суду Закарпатської області" слід відзначити, що такі перебувають у нерозривному зв`язку із наданою виконавцем послугою щодо підготовки позовної заяви в даній справі та повністю нею охоплюються.

Також необґрунтованим суд вважає включення до акту виконаних робіт (надання послуг) №1 від 06.06.2023 послуги "Підготовка та подання до Господарського суду Закарпатської області клопотання про виконання ухвали Господарського суду Закарпатської області від 24 жовтня 2022 року та направлення даного клопотання з додатками відповідачу цінним листом з описом вкладення" з огляду на наступне.

Основним завданням адвоката є вжиття всіх можливих, передбачених законом заходів, спрямованих на захист порушеного чи оспорюваного права клієнта, в тому числі й шляхом звернення до суду.

При цьому, законність та обґрунтованість судового рішення, оперативність вирішення справи напряму залежать від повноти підготовки матеріалів, які надаються до суду ще на стадії подання позовної заяви.

Як вбачається із матеріалів справи, при зверненні представника позивача з позовом до суду ним не було дотримано положень ст. 162, 164 ГПК України, а саме, не подано документальних доказів у підтвердження перерахування відповідачу сум 12 180 Євро та 11 970 Євро попередньої оплати (копії платіжних доручень, банківських виписок тощо), не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, не додано документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 174 ГПК України ухвалою від 24.10.2022 залишив позовну заяву без руху.

З наведеного випливає, що саме неналежне виконання адвокатом позивача процесуального обов`язку в частині повної та всебічної підготовки матеріалів позову, котрий було подано ним до суду, стало підставою для залишення позовної заяви без руху та, відповідно, складання представником позивача клопотання про усунення її недоліків.

До того ж, клопотання про усунення недоліків, по суті, є супровідним листом, оскільки не містить будь-яких пояснень, доводів або обґрунтувань щодо заявлених позовних вимог та фактично виправляє попередні недоліки роботи адвоката.

Аналогічно необґрунтованим суд вважає заявлену до відшкодування послугу "Підготовка та подання до Господарського суду Закарпатської області клопотання про долучення доказів та направлення даного клопотання з додатками відповідачу цінним листом з описом вкладення", оскільки подання вказаної заяви не було неминучим, зважаючи на вимоги процесуального закону.

Також суд зауважує, що представником позивача в акті виконаних робіт (надання послуг) №1 від 06.06.2023 безпідставно заявлено до відшкодування вартість послуги "Підготовка та подання до Господарського суду Закарпатської області заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу", оскільки така не стосується суті спору і безпосереднього захисту порушених прав та інтересів клієнта в межах судової справи.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що дана справа, з огляду на предмет спору і характер спірних правовідносин, кількість учасників процесу, обставини, які підлягають з`ясуванню, докази, що підлягають оцінці, не належить до категорії складних.

З огляду на вищенаведене, враховуючи положення ст. 126, 129 ГПК України та оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених судових витрат, виходячи із критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача та стягнення на користь Lignum Polska Michal Koziol, Республіка Польща витрат на професійну правничу допомогу в сумі 25 000 грн.

Разом з тим, суд бере до уваги правовий висновок, зазначений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, відповідно до якого розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Водночас суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 27.09.2023 у справі №903/657/22, згідно з якою незазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги у разі, якщо умовами договору про надання професійної правничої допомоги передбачено фіксований розмір оплати, не є самостійною підставою для відмови у стягненні витрат на професійну допомогу.

За приписами частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України

СУД УХВАЛИВ:

1. Заяву представника Lignum Polska Michal Koziol, Республіка Польща про ухвалення додаткового рішення у справі №907/745/22 задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайтнінг ДПЙТ Трейд", вул. Стуса Василя, будинок 64, м. Краматорськ, Донецька область, 84300 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 39638671) на користь Lignum Polska Michal Koziol, ul. Kaniow, 114, 34-116, Bachowice, Poland (NIP ) суму 25 000 грн (Двадцять п`ять тисяч гривень) на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині заявленої до стягнення суми судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

4. Додаткове рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення. Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

У зв`язку з перебуванням судді Пригари Л.І. у відпустці з 18.12.2023 по 21.12.2023 та з 25.12.2023 по 10.01.2024 включно, додаткове рішення складено та підписано 15.01.2024.

Суддя Пригара Л.І.