ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.12.2023 Справа № 908/3750/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Терра Ренесанс», 04201, м. Київ, пр. Мінський, б.4

до відповідачів

1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітона Трейд», 69057, м. Запоріжжя, вул. Антенна, буд. 11

2. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про стягнення коштів

без виклику представників сторін

установив

20.12.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Терра Ренесанс» до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітона Трейд» та ОСОБА_1 про солідарне стягнення грошових коштів у розмірі 57 438,489 доларів США (еквівалент у гривні згідно курсу НБУ 36,6618 гривень за один долар США дорівнює 2 105 908,64 грн).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2023, справу № 908/3750/23 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 22.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3750/23, присвоєно справі номер провадження 15/279/23. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 18.01.2024.

Разом із матеріалами позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Терра Ренесанс» надіслано заяву про забезпечення позову по справі № 908/3750/23 шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_1 на праві власності рухоме, нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, площею 2 га, кадастровий номер: :03:015:0009, адреса: Київська обл., Миронівський р-н., м. Миронівка, призначення: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкта: 229; земельну ділянку, площею 2 га, кадастровий номер: :03:015:0010, адреса: Київська обл., Миронівський р-н., м. Миронівка, призначення: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкта: 229; земельну ділянку, площею 2 га, кадастровий номер: :03:015:0011, адреса: Київська обл., Миронівський р-н., м. Миронівка, призначення: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкта: 229; земельну ділянку, площею 2 га, кадастровий номер: :03:015:0013, адреса: Київська обл., Миронівський р-н., м. Миронівка, призначення: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкта: 229; земельну ділянку, площею 2 га, кадастровий номер: :03:015:0014, адреса: Київська обл., Миронівський р-н., м. Миронівка, призначення: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкта: 229; земельну ділянку, площею 2 га, кадастровий номер: :03:015:0020, адреса: Київська обл., Миронівський р-н., м. Миронівка, призначення: для ведення особистого селянського господарства, землі сільськогосподарського призначення, реєстраційний номер об`єкта: 229; земельну ділянку, площею 1,9999 га, кадастровий номер: :03:015:0021, адреса: Київська обл., Миронівський р-н., м. Миронівка, призначення: для ведення особистого селянського господарства, землі сільськогосподарського призначення, реєстраційний номер об`єкта: 229; земельну ділянку, площею 0,1349 га, кадастровий номер: :01:006:0112, призначення: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкта: 06; будинок за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта: 21247637; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта: 36876730.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.12.2023, вказану заяву передано на розгляд судді Горохову І.С.

Обґрунтовуючи подану заяву позивач посилається на те, що відповідач 1 ухиляється від виконання своїх обов`язків передбачених договором поставки № 30/07/18 від 30.07.2018, № 19АТР0205/1 від 02.05.2019, № 20АТР12/08 від 12.08.2020. Таким чином, з метою забезпечення гарантії виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, позивач вважає за необхідне звернутися до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, зареєстроване на ім`я відповідача 2 у межах суми позову. На думку позивача, невжиття заходів забезпечення позову у межах даної справи може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що підтверджується фактичним ухиленням відповідачів від виконання зобов`язань та невчиненням будь-яких дій з метою повернення коштів з часу отримання претензій. За таких обставин, позивач змушений звернутися до суду із заявою про забезпечення позову.

Розглянувши заяву, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню в силу наступного.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, для забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає оцінку господарським судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Підставою для застосування забезпечення позову є обґрунтоване припущення щодо ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на зазначені норми чинного законодавства та матеріали заяви, суд вважає, що заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову та мотивація, викладена у ній, не відповідають наведеним вимогам, оскільки заявник мав обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову, в тому числі з посиланням на відповідні обставини та належні докази, які свідчать, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених (оспорюваних) прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Натомість до заяви про забезпечення позову позивачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів про забезпечення позову, та які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду у разі невжиття таких заходів.

Саме по собі існування заборгованості перед позивачем внаслідок порушення ОСОБА_1 (відповідач 2) договір поруки від 20.12.2021 до договору поставки № 30/07/18 від 30.07.2018, № 19АТР0205/1 від 02.05.2019, № 20АТР12/08 від 12.08.2020 не є безумовною обставиною ухилення відповідача від виконання судового рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог. Сума коштів заявлених до стягнення не є безспірною та правомірність її стягнення, та обґрунтованість її розміру повинно бути досліджено судом під час вирішення спору по суті.

Позивачем не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про дійсний фінансовий стан відповідача 1, а також доказів, якими б підтверджувалась реальна загроза неможливості виконання судового рішення в зв`язку з відсутністю у відповідачів грошових коштів.

Отже доводи заявника ґрунтуються виключно на його сумнівах щодо можливої недобросовісної поведінки відповідача 1 та не доведені доказами на підтвердження реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду з боку відповідача у разі задоволення позовних вимог, відтак заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може будь-яким чином ускладнити чи унеможливити захист його прав чи законних інтересів.

За приписами ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази суд дійшов висновку, що зазначені заявником обставини самі по собі та в сукупності жодним чином не обґрунтовують його припущення про наявність ризику вчинення дій відповідачами задля уникнення примусового стягнення заборгованості та порушуватиме збалансованість інтересів сторін справи, що не створює підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

За наведених обставин, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Терра Ренесанс» про забезпечення позову по справі № 908/3750/23, відмовити.

Ухвалу направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу підписано 22.12.2023.

Суддя І. С. Горохов