ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/727/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Соловей Л.А.

за участю секретаря судового засідання: Васильєвої Т.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Засядьвовк А.І., виписка з ЄДР (в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи на стороні позивача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (м.Київ)

до Ружинської селищної ради (смт.Ружин Бердичівського району Житомирської області)

за участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача, Акціонерного товариства "Житомиробленерго" (м.Житомир)

про стягнення 783 337,39грн,

з перервою в судовому засіданні з 07.11.2023 до 11.12.2023, відповідно до ч.2 ст.216 ГПК України.

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" звернулось до Ружинської селищної ради з позовом про стягнення 783 337,39грн заборгованості, з яких: 421 427,42грн основного боргу; 63 813,02грн пені, 132 899,29грн 15% річних та 165 197,66грн інфляційних.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань з оплати спожитої електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Ухвалою суду від 05.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 17.07.2023.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечив та зазначив, що 19.01.2021 Ружинська селищна рада уклала договір №3 на закупівлю електричної енергії за державні кошти з ТОВ "Ернерінг" та саме цей постачальник з січня 2021 року мав здійснювати постачання електричної енергії відповідачу. Також зазначив, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо заявленої вимоги про стягнення пені (т.1, а.с.132-141).

13.07.2023 позивач подав додаткові пояснення по справі, у яких зазначив, що у звіті за січень 2021 року по споживачу Ружинська селищна рада зазначена дата початку постачання електричної енергії, якою є 01.01 та дата припинення постачання електричної енергії у розрахунковому періоді, якою є 31.01.2021. У звіті за лютий 2021 року по споживачу Ружинська селищна рада зазначена дата початку постачання електричної енергії - 01.02.2021 та дата припинення постачання електричної енергії у розрахунковому періоді - 28.02.2021. Вказує, що від АТ "Житомиробленерго" на адресу ДПЗД "Укрінтеренерго" надійшов лист 22.02.2021 №012/3004, у якому третя особа ставить до відома, що з 01.03.2021 Ружинська селищна рада змінює електропостачальника. Таким чином, враховуючі дані АТ "Житомиробленерго", як оператора системи розподілу, періодом перебування Ружинської селищної ради на постачанні електричної енергії постачальником "останньої надії" є 01.01.2021-28.02.2021. Також звернув увагу, що положенням п.14.1 розділу 14 Комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019 встановлено збільшений строк позовної давності щодо вимог про стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу) (т.1, а.с.184-188).

Ухвалою суду від 17.07.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, по 03.09.2023 (включно); відкладено підготовче засідання на 08.08.2023.

26.07.2023 від Ружинської селищної ради надійшли додаткові заперечення, у яких відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, починаючи з 20.01.2021; відмовити у задоволенні позовних вимог щодо нарахування пені; відмовити в частині позовних вимог щодо нарахування 15% річних та здійснити нарахування 3% річних на суму заборгованості, яка виникла за період з 01.01.2021 по 19.01.2021 (т.1, а.с.199-206).

Ухвалою суду від 03.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.11.2023.

У судовому засіданні 07.11.2023 розпочато розгляд справи по суті та оголошено перерву до 11.12.2023.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2018 року №1023-р Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" визначено постачальником "останньої надії" на період з 01 січня 2019 року до 31 грудня 2023 року.

Положенням частини 6 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.

Частиною 1 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі: 1) банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника; 2) завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника; 3) невиконання або неналежного виконання електропостачальником правил ринку, правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам; 4) необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; 5) в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку.

Постановою №312 від 14.03.2018 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" (далі - Правила) затверджено типовий договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (додаток 7 до Правил).

Пунктом 1.2.9 Правил передбачено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", зміст якого визначається постачальником "останньої надії" на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", є публічним договором приєднання та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Постачальники універсальних послуг та постачальники "останньої надії" повинні оприлюднити на своїх вебсайтах форму договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та типову форму договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" відповідно, розроблені на основі типових договорів (п. 3.2.1 Правил).

У пункті 3.4.4 Правил зазначено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

У цьому випадку покази засобу вимірювання визначаються постачальником послуг комерційного обліку на дату початку фактичного постачання електричної енергії в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, який не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник "останньої надії" припиняє електропостачання споживачу.

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявне повідомлення оператора системи (АТ "Житомиробленерго") про споживачів, постачання електричної енергії яким здійснюється постачальником "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго", згідно якого з січня 2021 року електроенергія постачається відповідачу позивачем.

У разі постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або "останньої надії" споживач за взаємною згодою сторін (електропостачальника електричної енергії та споживача) може здійснювати оплату спожитої електричної енергії у формі попередньої оплати (п.4.10 Правил).

Положеннями пункту 6.2.4 Правил, встановлено, що початком постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" вважається день припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником. Адміністратор розрахунків повідомляє дату переведення споживача на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" постачальнику (постачальникам) послуг комерційного обліку.

27.12.2018 на виконання вимог ч.11 ст.64 Закону України "Про ринок електричної енергії" в мережі Інтернет за адресою: www.uie.kiev.ua ДПЗД "Укрінтеренерго" розміщено публічну оферту: порядок приєднання до умов договору; договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; комерційну пропозицію №3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії"; додаток №1 до комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019 до договору; Порядок формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії".

На підставі викладеного, між позивачем та відповідачем фактично укладено договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Відповідно до пункту 4.7-4.8 Правил оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі: 1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. За наявності відповідного устаткування проведення оплати може бути реалізоване із застосуванням картки попередньої оплати. Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Енергопостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів. Споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів (ч.1 ст.57, ч.3 ст.58 Закону України "Про ринок електричної енергії", п.5.5.5 Правил).

Пунктом 4.1 Комерційної пропозиції №3 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії" встановлено, що споживач сплачує 100% вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку.

У разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення постачальником відповідного електронного повідомлення (п.4.3. Комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019).

Відповідно до положення пункту 4.4 Комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019, акт купівлі-продажу електричної енергії складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії споживачем, отриманих від ОСР. У разі наявності зауважень до акту купівлі - продажу, споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності.

За умовами пункту 4.3. Правил роздрібного ринку електричної енергії дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Як встановлено судом, на виконання умов договору ДП ЗД "Укрінтеренерго" у період січень 2021 - лютий 2021 поставлено споживачу - Ружинській селищній раді електричну енергію на загальну суму 421 427,42грн, про що складено акти купівлі-продажу електроенергії до договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", а також виставлено рахунки для оплати:

- рахунок №7/05/О01/10037 від 10.02.2021 та акт №004226 купівлі-продажу електроенергії від 31.01.2021, обсяг споживання 39 932 кВт/год на суму 181 480,87грн, які було отримано відповідачем 23.02.2021 (т.1, а.с.64-66);

- рахунок №07/05/О02/14677 від 10.03.2021 та акт №008857 купівлі-продажу електроенергії від 28.02.2021, обсяг споживання 56 498кВт/год на суму 239 946,550грн, які було отримано відповідачем 02.04.2021 (т.1, а.с.67-69).

Відповідач не підписав та не повернув вищезазначені акти купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період січень 2021- лютий 2021 року.

З огляду на дати отримання відповідачем виставлених позивачем рахунків та строк оплати, визначений в пункті 4.1 Комерційної пропозиції (5 робочих днів з дати отримання споживачем рахунка), строк оплати є таким, що настав.

12.04.2022 ДПЗД "Укрінтеренерго" на електронну адресу відповідача було надіслано вимогу №44/11-002025 щодо оплати заборгованості на суму 421 427,42грн (т.1, а.с.111-113)

Однак відповідач відповіді на претензію не надав, борг не погасив.

Станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача перед ДПЗД "Укрінтеренерго" за поставлену електричну енергію за січень 2021 - лютий 2021 залишається непогашеною та становить 421 427,42грн.

За вказаних обставин позивач звернуся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 783 337,39грн заборгованості, з яких: 421 427,42грн основного боргу; 63 813,02грн пені, 132 899,29грн 15% річних та 165 197,66грн інфляційних.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із купівлею-продажем електричної енергії здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України Про ринок електричної енергії, Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018р. Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно положень ст.712 цього ж кодексу за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Згідно з ст.714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Частиною 1 ст.692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.3 ст.58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Пунктом 8 ст.46 цього ж закону передбачено, що оператор системи розподілу забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Згідно з п.2.3.11. Правил комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Кодексу комерційного обліку та цих Правил.

Відповідно до п.2.3.14. Правил постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку.

Пунктами 4.3., 4.12., 4.13. Правил встановлено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг. Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Як було зазначено вище та встановлено судом у процесі розгляду справи, позивачем з урахуванням даних, отриманих від АТ "Житомиробленерго" щодо обсягів розподіленої електричної енергії, були складені акти купівлі-продажу електроенергії до договору про постачання електричної енергії постачальником останньої надії на загальну суму 421 427,42грн та відповідні рахунки на оплату, які в подальшому були направлені позивачем та отримані відповідачем у порядку, передбаченому положеннями Комерційної пропозиції №3 для постачання електричної енергії споживачам постачальником останньої надії.

Заперечень щодо загального обсягу фактично спожитої електричної енергії за січень 2021 - лютий 2021 року, який визначений на підставі даних комерційного обліку оператора системи розподілу на об`єктах споживача (відповідача), а також її вартості за вказаними актами, обґрунтованої відмови від підписання актів приймання-передачі електричної енергії, з боку споживача не надано.

Щодо тверджень відповідача про наявність у нього з 20.01.2021 договірних відносин з ТОВ "Ернерінг" суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.01.2021 між відповідачем (споживач) та ТОВ "Ернерінг" (постачальник) укладений договір №3 на закупівлю електричної енергії за державні кошти (т.1, а.с.153-159)

Пунктом 3.1. договору №3 від 19.01.2021 визначено, що постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Слід зазначити, що процедура зміни електропостачальника споживачем відбувається у відповідності процедури передбаченої Правилами роздрібного ринку електричної енергії, а саме розділом VI Правил.

Згідно п.6.1.1. Правил, споживач має право в установленому цими Правилами порядку на зміну електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії споживачу (постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) з новим електропостачальником.

Відповідно до п.6.1.3 Правил, зміна електропостачальника за ініціативою споживача має бути завершена протягом періоду, що починається з дня повідомлення споживачем нового електропостачальника про наміри змінити попереднього електропостачальника, але у строк, що не перевищує 21 календарний день з дня вказаного повідомлення.

За необхідності та на вимогу споживача (у разі технічної можливості адміністратора комерційного обліку) зміна постачальника здійснюється у строк, що менший за 21 день, зокрема у разі використання електронної програмної платформи ведення реєстрів точок комерційного обліку електропостачальників. У разі якщо у жодної зі сторін немає заперечень щодо даних комерційного обліку, такий перехід здійснюється протягом 1 години робочого дня отримання адміністратором комерційного обліку запиту на зміну постачальника у порядку, визначеному у пункті 6.1.8 цих Правил.

Новий електропостачальник має протягом трьох робочих днів надіслати запит до адміністратора комерційного обліку щодо зміни електропостачальника, який повинен містити, зокрема, заплановану дату початку постачання електричної енергії новим електропостачальником (6.1.8 Правил).

Так, в матеріалах справи містяться повідомлення АТ "Житомиробленерго" від 22.02.2021 №012/3004 та №012/3006, адресовані позивачу, у яких зазначено, що Ружинська селищна рада змінює електропостачальника з 01.03.2021 та електричну енергію буде отримувати від ТОВ "Ернерінг" (т.1, а.с.189-190).

При цьому, відповідач не надав жодних платіжних документів, які б свідчили, що Ружинською селищною радою, здійснювалася оплата за спожиту електричну енергію у січні 2021 та лютому 2021 року іншому електропостачальнику, зокрема ТОВ "Ернерінг".

З вищезазначеного можна зробити висновок, що в січні 2021 та лютому 2021 року не існувало договірних відносин між відповідачем та ТОВ "Ернерінг" , оскільки дія договору №3 від 19.01.2021 на закупівлю електричної енергії за державні кошти почалася з березня 2021 року.

Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості у розмірі 421 427,42грн за публічним договором про постачання електричної енергії постачальником останньої надії є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача пеню у розмірі 63 813,02грн, передбачену публічним договором про постачання електричної енергії постачальником останньої надії та комерційною пропозицією №3 від 07.06.2019, за періоди прострочення виконання обов`язку по оплаті вартості спожитої електричної енергії з 03.03.2021 по 23.02.2022 та з 10.04.2021 по 23.02.2022, у відповідності до виконаного ним розрахунку (т.1, а.с.71).

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 цього ж кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст.549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.4 ст.231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч.6 ст.232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 6.1. Комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам постачальником останньої надії встановлено, що за внесення передбачених умовами договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, постачальник має право нарахувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Споживач зобов`язується сплатити пеню на підставі рахунку та/або вимоги (претензії) постачальника.

Відповідно до п.13.1 Комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019 сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання або неналежне виконання зобов`язання припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало були виконано.

Розрахунок пені виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 63 813,02грн.

Додатково слід зазначити, що згідно з пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії, відтак доводи відповідача стосовно пропущення позивачем строку позовної давності щодо вимоги про стягнення пені відхиляються судом, як безпідставні.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача інфляційні збитки в сумі 165 197,66грн та 15 % річних у розмірі 132 899,29грн (т.1, а.с.71).

Частиною 2 ст.625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п.7.4. Комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам постачальником останньої надії споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок 15% річних та інфляційних за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга.Закон" та дійшов висновку, що останній є арифметично вірним, а тому вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 165 197,66грн інфляційних та 15 % річних 132 899,29грн за невиконання зобов`язань в частині оплати вартості спожитої електричної енергії підлягає задоволенню.

Відповідач визнані судом обґрунтованими позовні вимоги не спростував, доказів, які могли б свідчити про своєчасне виконання ним зобов`язання по оплаті вартості спожитої електричної енергії, або звільнення його від такого обов`язку, не надав.

Згідно із ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст.ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі на суму 783 337,39грн заборгованості, з яких: 421 427,42грн основного боргу; 63 813,02грн пені, 132 899,29грн 15% річних та 165 197,66грн інфляційних.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Ружинської селищної ради (вул.Незалежності, 2, смт.Ружин Бердичівський район, Житомирська область, 13601, )

на користь на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (вул.Кирилівська, 85, м.Київ, 04080, )

- 421427,42грн основного боргу;

- 63813,02грн пені;

- 132899,29грн 15% річних;

- 165197,66грн інфляційних;

- 11750,06грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 25.12.23

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати: 1 прим.

1 - у справу:

2 сторонам- через систему "Електронний суд".