ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"21" грудня 2023 р. Справа№ 910/6845/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Скрипки І.М.

Михальської Ю.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Державної казначейської служби України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.11.2023

(повний текст ухвали складено та підписано 30.11.2023)

у справі № 910/6845/22 (суддя Демидов В.О.)

за заявою Приватного підприємства "Виробничо-дистрибьюторська компанія "Дім Вина "СКАЛА" про встановлення порядку та способу виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02.06.2023 № 910/6845/22

у справі за позовом Приватного підприємства "Виробничо-дистрибьюторська компанія "Дім Вина "СКАЛА"

до Державної казначейської служби України

про стягнення 593 056,55 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 заяву Приватного підприємства "Виробничо-дистрибьюторська компанія "Дім Вина "СКАЛА" про встановлення порядку та способу виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02.06.2023 № 910/6845/22 - задоволено частково; встановлено порядок виконання Державною казначейською службою України Наказу Господарського суду від 02.06.2023 у справі № 910/6845/22 згідно постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.05.2023 у справі № 910/6845/22 за кодом бюджетної програми та кодом бюджетної класифікації (КПКВК 3504030).

Не погодившись з вказаною ухвалою, Державна казначейська служба України звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.11.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/6845/22; відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 у справі № 910/6845/22 до надходження даної справи з суду першої інстанції.

18.12.2023 супровідним листом № 910/6845/22/7689/2023 від 15.12.2023 матеріали справи № 910/6845/22 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

У зв`язку із перебуванням у відрядженні судді Гончарова С.А., відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями сформовано колегію у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Скрипка І.М., Михальська Ю.Б.

В своїй апеляційній скарзі Державна казначейська служба України просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що апелянт отримав ухвалу суду 30.11.2023.

В матеріалах справи міститься довідка про отримання судового документу ЄСІТС, зі змісту якого вбачається, що Державна казначейська служба України 30.11.2023 отримала ухвалу у справі № 910/6845/22.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В своїй апеляційній скарзі апелянт просить відстрочити сплату судового збору до закінчення військового стану.

Як визначено частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким законом є Закон України "Про судовий збір". З його преамбули вбачається, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до статті 1 цього Закону судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

Як вбачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Насамперед варто зауважити, що Законом України "Про судовий збір" визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях в силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Окремо слід зазначити, що встановлений статтею 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, також є вичерпним.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому в даному випадку немає підстав для розгляду питання про звільнення юридичної особи від сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20).

Розглянувши клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянтом не наведено жодних обставин, які були б визначені частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" як підстава для відстрочення сплати судового збору.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про відстрочку сплати судового збору до розгляду апеляційної скарги по суті.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 258 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Названою статтею встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, ? у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п.п. 7 п. 2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 в розмірі 2 684,00 грн.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

У пункті 6.12. постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.07.2020 у справі № 911/4241/15 зазначено, що положенням підпункту 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", яким передбачено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу господарського суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено цим Законом справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Отже, предметом апеляційного оскарження у справі № 910/6845/22 є саме ухвала суду першої інстанції про встановлення порядку та способу виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02.06.2023 № 910/6845/22.

Таким чином, судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 у справі № 910/6845/22 становить 2 684,00 грн.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду встановила, що доказів сплати судового збору за її подання до апеляційної скарги у визначеній сумі не надано.

Згідно ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

У зв`язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення апеляційної скарги, Державної казначейської служби України слід у строк, визначений цією ухвалою подати до апеляційного суду докази сплати судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Враховуючи вищевикладене та приписи Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства та підлягає залишенню без руху на підставі ст. 174, ч. 2 ст. 260 ГПК України.

За приписами ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо заявником не будуть усунуті недоліки в строк, встановлений судом, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 258, 260, Закону України "Про судовий збір", Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Прийняти апеляційну скаргу Державної казначейської служби України у справі № 910/6845/22 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Скрипка І.М., Михальська Ю.Б.

2. Задовольнити заяву Державної казначейської служби України про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

3. Поновити Державній казначейській службі України пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 у справі № 910/6845/22.

4. Відмовити в задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про відстрочку сплати судового збору.

5. Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 у справі № 910/6845/22 залишити без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

6. Попередити скаржника, що при невиконанні вимог даної ухвали у зазначений строк суд апеляційної інстанції не приймає таку апеляційну скаргу до розгляду та повертає її скаржнику.

7. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 235 Господарського процесуального кодексу України та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді І.М. Скрипка

Ю.Б. Михальська