ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

28 грудня 2023 року м. ХарківСправа № 922/1909/23 (922/4494/23)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

Без виклику представників сторін

розглянувши заяву представника ТОВ «Вовчанський комбінат хлібопродуктів» адвоката Тетері С.І. про відвід судді Аюпової Р.М. від розгляду справи № 922/1909/23 (922/4494/23) (вх. № 35394 від 25.12.2023) у справі

за позовом Фермерського господарства «Бурейчак» (62512, Харківська обл., Вовчанський район, с. Землянки, вул. Східна, 33) в особі ліквідатора арбітражного керуючого Саутенка С.О. (61166, м. Харків, вул. Кримська, 6), 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 66);
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" (62501, Харківська область, м.Вовчанськ, вул. Ігнатьєва, 42) 3-я особа , які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : - Товариство з обмеженою відповідальністю "Трайгон-Експорт" (04116, м. Київ, вул. Старокиївська, 10-Г) ; - Agromino A/S (04116, м. Київ, вул. Старокиївська, 10-Г, корпус В, 4 поверх).
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фермерське господарство "Бурейчак" с. Землянки, в особі ліквідатора арбітражного керуючого Саутенка С.О. звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Вовчанський комбінат хлібопродуктів", м. Вовчанськ, про стягнення збитків у розмірі 13 807 248, 00 грн. Також просить суд покласти на відповідача понесені судові витрати.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду позовна заява (вхідний номер 4494/23 від 23.10.2023) передана на розгляд судді Аюповій Р.М.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.11.2023 прийнято матеріали позовної заяви до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/4494/23 (922/1909/23). Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Залучено до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Трайгон-Експорт" та Agromino A/S.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.12.2023 суд перейшов до розгляду справи № 922/1909/23 (922/4494/23) за правилами загального позовного провадження із призначенням у справі підготовчого засідання.

Ухвалою господарського суду від 21.12.2023 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТБ "Новаагро". Розгляд підготовчого засідання відкладено.

22.12.2023 на електронну пошту суду від представника відповідача "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" адвоката Світлани Тетері надійшла заява про відвід судді (вх. № 35394), в якій вона просить відвести суддю Господарського суду Харківської області Аюпову Р.М. від розгляду справи № 922/1909/23 (922/4493/23) за позовом Фермерського господарства "Бурейчак" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вовчанський комбінат хлібопродуктів» про стягнення збитків у розмірі 13 807 248, 00 грн.

В обґрунтування підстав для відводу від розгляду справи заявник посилається на те, що існують обставини, які викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності судді Аюпової Р.М. при розгляді справи № 922/1909/23 (922/4493/23).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.12.2023 визнано заявлений відповідачем - ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" відвід судді Аюповій Р.М. від розгляду справи № 922/1909/23 (922/4494/23) необґрунтованим; передано заяву відповідача - ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" про відвід судді Аюпової Р.М. від розгляду справи № 922/1909/23 (922/4494/23) (вх. № 35394 від 25.12.2023) для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПУ України.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2023 для розгляду заявленого судді Аюповій Р.М. відводу було визначено суддю Яризька В.О.

Розглянувши заяву про відвід судді Аюпової Р.М. від розгляду справи № 922/1909/23 (922/4493/23), суд зазначає наступне.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим, об`єктивним та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості та об`єктивності суддів щодо результатів розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, але сторона зазначає про обґрунтовані нею обставини навіть припущень про необ`єктивність, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Відповідно до висновку №1 Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001, суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільним від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Суд звертає увагу, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Метою відводу судді або складу суду є уникнення будь-яких ситуацій, які б свідчили про зацікавленість у розгляді справи, впливали на об`єктивність під час оцінки обставин справи та прийняття у ній рішення.

З цього питання Європейський суд з прав людини зазначив, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

В обґрунтування підстав для відводу судді Аюпової Р.М. від розгляду справи, відповідач зазначає наступне:

«По-перше, суддя висловила свою оцінку щодо обставин належності позивачу спірного зерна пшениці, які є підставою його позову у цій справі, зазначивши про те, що в матеріалах справи наявні докази, що підтверджують факт передачі ФГ "Бурейчак" цього зерна на зберігання відповідачу, зокрема, копії товарно-транспортних накладних, згідно з якими це зерно нібито було доставлене від позивача на склад ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів", хоча у цих накладних відсутні підписи посадових осіб чи працівників товариства про прийняття вантажів з зерном, зазначеним у них, і Східний апеляційний господарський суд, розглянувши апеляційну скаргу відповідача на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.07.2023 у цій справі про забезпечення вимог ініціюючого кредитора ФГ "Бурейчак" шляхом накладення арешту на спірне зерно пшениці, постановлену під головуванням судді Аюпової Р.М., у постанові від 20.09.2023 у справі № 922/1909/23 встановив, що вказані товарно-транспортні накладні не можуть підтверджувати наявність у позивача права власності на спірне зерно пшениці, тим самим поставивши під сумнів судове рішення, що набрало законної сили.

Отже, вже у підготовчому засіданні ще до виходу нарадчу кімнату для ухвалення рішення у справі суддя Аюпова Р.М. вже констатувала наявність підстав для задоволення позову ФГ "Бурейчак";

По-друге, суддя висловила низку критичних зауважень на адресу ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" та її представника з приводу того, що:

Товариство не видало спірне зерно пшениці позивачу на підставі згаданих вище товарно-транспортних накладних, хоча у ч. 7 ст. 24 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" прямо передбачено, що видача зерновим складом зерна здійснюється в обмін на виписані на це зерно складські документи, які у ФГ "Бурейчак" відсутні. Суддя Аюпова Р.М. висловилася, що відповідач мав видати позивачу спірне зерно пшениці тільки на тій підставі, що він заявив про те, що є його власником, а інші особи не зверталися до ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" з вимогою щодо повернення цього зерна;

Відповідач здійснив незаконне заволодіння спірним зерном пшениці позивача, відчуживши його Товариству з обмеженою відповідальністю "Трайгон- Експорт", хоча суду було пояснено, що такі дії були обумовлені винятковими обставинами перебування міста Вовчанськ Чугуївського району Харківської області, де веде свою господарську діяльність товариство, під постійними артилерійськими обстрілами, і наявністю загрози для знищення вказаного зерна.

ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" у межах цієї справи заперечує факт прийняття від ФГ "Бурейчак" на зберігання спірного зерна пшениці і наявність в останнього права власності на це зерно. Суддя своїми висловлюваннями оцінила поведінку товариства, як недобросовісну, посилаючись на те, що воно до відкриття провадження у цій справі нібито визнавало факт належності спірного зерна пшениці позивачу у складених ним документах, копії яких наявні у матеріалах справи, хоча представником відповідача у ході розгляду цієї справи послідовно наголошується, що ТОВ "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" не визнавало цього факту, а лише мало припущення про те, що вказане зерно може належати ФГ "Бурейчак", так як воно про це заявляло, але ці припущення не були підтверджені, так як позивач не надав ані договір зберігання, ані складський документ, що є єдиними належними доказами передачі зерна на зберігання згідно з нормами ст. ст. 26, 37 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні". Фактично на представника відповідача здійснювався тиск з метою визнання вказаного факту і можливістю використання судом такого визнання на підставі ч. 1 ст. 75 ГПК України».

Суд вважає, що викладені у заяві доводи щодо необ`єктивності та упередженості судді Аюпової Р.М. ґрунтуються на власних переконаннях і враженнях заявника та зводяться суто до незгоди з процесуальними діями під час розгляду справи № 922/1909/23 (922/4494/23), що не може бути підставою для відводу в силу ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу, що у випадку незгоди учасника судового процесу з процесуальними діями та рішеннями судді, він не позбавлений права на оскарження судового рішення у встановленому законом порядку з включенням таких заперечень. При цьому, відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України правомірність, повнота та об`єктивність прийнятого судового рішення, вірне застосування норм матеріального чи процесуального права, оцінка доказів, є предметом дослідження у відповідному апеляційному або касаційному провадженні.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід судді Аюпової Р.М., оскільки зазначені відповідачем обставини не свідчать про наявність підстав для відводу судді, передбачених статтями 35-36 ГПК України, а також не підтверджують упередженість та необ`єктивність судді Аюпової Р.М. при розгляді даної справи.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача "Вовчанський комбінат хлібопродуктів" адвоката Світлани Тетері про відвід судді Аюпової Р.М. від розгляду справи № 922/1909/23 (922/4494/23)

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду відповідно до приписів статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 28.12.2023.

Суддя В.О. Яризько