ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/8680/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В.А. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.

секретар судового засідання - Дерлі І.І.

за участю представників учасників:

позивача - не з`явився

відповідача 1 - не з`явився

відповідача 2 - не з`явився

відповідача 3 - не з`явився

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - не з`явився

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1:

1 - не з`явився

2 - не з`явився

третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору:

1 - не з`явився

2 - не з`явився

3 - не з`явився

4 - не з`явився

5 - не з`явився

6 - не з`явився

7 - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Український професійний Банк"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2023 (у складі колегії суддів: Коробенко Г.П. (головуючий), Кравчук Г.А., Козир Т.П.)

та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 (суддя Баранов Д.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Банкомзв`язок"

до:

1. Публічного акціонерного товариства "Український професійний Банк"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Держзакупівлі.Онлайн"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1:

1. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

2. Національний банк України

про визнання недійсними електронних торгів (аукціону), протоколу електронного аукціону, договору про відступлення прав вимоги та договору купівлі продажу майнових прав

за позовними заявами третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Кристалл - Інвест"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Інбудком 2001"

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська будівельна компанія "Альянс"

4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроцивілбуд 1"

5. Товариства з обмеженою відповідальністю "Таундевелопменткомпані"

6. Товариства з обмеженою відповідальністю "Кільченський Беріг"

7. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69"

про визнання недійсними електронних торгів (аукціону), протоколу електронного аукціону, договору про відступлення прав вимоги та договору купівлі-продажу майнових прав

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1. 19.06.2020 Приватне акціонерне товариство "Банкомзв`язок" (далі - ПрАТ "Банкомзв`язок", Позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Український професійний Банк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69", в якому просило суд:

- визнати недійсними відкриті торги (аукціон) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, що відбулися 30.03.2020, з реалізації лоту №: GL16N717120;

- визнати недійсним протокол електронного аукціону № UA-EA-2020-03-19-000019-b від 30.03.2020, за результатами проведених відкритих торгів (аукціону) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону від 30.03.2020 з реалізації лоту №: GL16N717120;

- визнати недійсними з моменту укладення договір № 81 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання від 27.04.2020, посвідчений Мурською Н.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 618, та договір № 81/1 купівлі-продажу майнових прав за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання від 27.04.2020, посвідчений Мурською Н.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 619, укладені Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" за результатами проведених відкритих торгів (аукціону) № GL16N717120, оформлених протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-03-19-000019-b від 30.03.2020.

1.2. В обґрунтування позовних вимог Позивач вказує, що Публічне акціонерне товариство "Український професійний Банк" неправомірно включило до пулу власного активу, що був реалізований Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" на відкритих торгах (аукціоні) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, що відбулися 30.03.2020, оформлених протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-03-19-000019-b від 30.03.2020, договір № 732/5 та договір № 803/5, договір іпотеки та договір застави, внаслідок чого між відповідачами у справі було укладено договір № 81 та договір № 81/1, що, на переконання ПрАТ "Банкомзв`язок", порушує його законні права та інтереси.

1.3. 07.08.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69" про визнання недійсними електронних торгів (аукціону), протоколу електронного аукціону, договору про відступлення прав вимоги та договору купівлі-продажу майнових прав. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2020 вказану позовну заяву у справі № 910/8680/20 прийнято до провадження.

1.4. 12.08.2020 до Господарського суду міста Києва з позовними заявами про визнання недійсними електронних торгів (аукціону), протоколу електронного аукціону, договору про відступлення прав вимоги та договору купівлі-продажу майнових прав, звернулися треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроцивілбуд 1", Товариство з обмеженою відповідальністю "Кристалл - Інвест", Товариство з обмеженою відповідальністю "Кільченський Беріг", Товариство з обмеженою відповідальністю "Київська будівельна компанія "Альянс", Товариство з обмеженою відповідальністю "Таундевелопменткомпані" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Інбудком 2001". Ухвалами Господарського суду міста Києва від 17.08.2020 вказані позовні заяви третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору у справі № 910/8680/20, прийнято до провадження суду.

1.5. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2020 задоволено клопотання Позивача про залучення до участі у розгляді справи співвідповідача. Залучено до участі у розгляді справи у якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Держзакупівлі.Онлайн". Задоволено заяву Публічного акціонерного товариства "Український професійний Банк" про залучення до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 та залучено до участі у розгляді справи, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

2. Короткий зміст судових рішень у справі

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.03.2021 позови ПрАТ "Банкомзв`язок" та третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кристалл - Інвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Інбудком 2001", Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська будівельна компанія "Альянс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроцивілбуд 1", Товариства з обмеженою відповідальністю "Таундевелопменткомпані" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Кільченський Беріг" задоволено частково.

Також задоволено позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69" (далі - ТОВ "Фрунзе 69").

2.2. Вказаним рішенням Господарського суду міста Києва визнано недійсними відкриті торги (аукціон) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, що відбулися 30.03.2020, з реалізації лоту № GL16N717120 та протокол електронного аукціону № UA-EA-2020-03-19-000019-b від 30.03.2020, за результатами проведених відкритих торгів (аукціону) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону від 30.03.2020 з реалізації лоту № GL16N717120 та визнано недійсними з моменту укладення договір № 81 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання від 27.04.2020, посвідченими Мурською Н.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованими в реєстрі за № 618, укладеними Публічним акціонерним товариством "Український професійний Банк" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" та договір № 81/1 купівлі-продажу майнових прав за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання від 27.04.2020, посвідченими Мурською Н.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованими в реєстрі за № 619, укладеними Публічним акціонерним товариством "Український професійний Банк" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста".

2.3. 26.03.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла заява ТОВ "Фрунзе 69" про ухвалення додаткового рішення, у якій товариство просить стягнути з відповідачів судові витрати, понесенні у процесі розгляду справи, у розмірі 294 624, 00 грн, а саме з Публічного акціонерного товариства "Український професійний Банк" і Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" по 50% з кожного.

У передбачені статтями 221, 244 ГПК України строки вказана заява розглянута не була у зв`язку з направленням справи № 910/8680/20 до судів вищих інстанцій для перегляду у апеляційному та касаційному порядку.

2.4. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2021 рішення місцевого господарського суду скасовано в частині задоволених позовних вимог щодо визнання недійсними договорів про відкриття траншевої кредитної лінії та договорів , що укладені у забезпечення їх виконання як таких, зобов`язання за якими були припинені шляхом їх повного виконання. В іншій частині рішення господарського суду залишено без змін.

2.5. Постановою Верховного Суду від 13.10.2021 вказану постанову суду апеляційної інстанції скасовано, рішення Господарського суду міста Києва від 24.03.2021 у справі № 910/8620/20 - залишено в силі.

2.6. У подальшому додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 01.02.2023, залишеним в силі постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2023, заяву ТОВ "Фрунзе 69" задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Український професійний Банк" і Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" по 60 895 грн витрат за надання правничої допомоги. У задоволенні іншої частині вимог - відмовлено.

2.7. Господарські суди попередніх інстанцій, беручи до уваги характер спірних правовідносин у цій справі, а також принципи пропорційності та розумності, дійшли висновку про наявність правових підстав для стягнення з Відповідачів судових витрат в розмірі 60 895 грн з кожного за надання правничої допомоги, яка, на переконання судів, є співмірною із складністю справи та реально витраченим адвокатом часом на надання правничої допомоги.

3. Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

3.1. У касаційній скарзі ПАТ "Український професійний Банк" просить скасувати додаткове рішення місцевого господарського суду від 01.02.2023 та постанову суду апеляційної інстанції від 19.10.2023 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Фрунзе 69" у повному обсязі.

Суд звертає увагу, що у вказаній касаційній скарзі міститься вимога скасувати оскаржувані рішення повністю, тобто навіть у частині стягнення витрат на правничу допомогу з іншого відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", яке судові рішення не оскаржувало.

3.2. Вимоги скарги обґрунтовані неврахуванням господарськими судами попередніх інстанцій висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 14.02.2019 у справі № 16/24/18, від 21.06.2022 у справі № 908/574/20.

4. Розгляд справи Верховним Судом

4.1. Ухвалою Верховного Суду від 30.11.2023 відкрито касаційне провадження за вищезазначеною касаційною скаргою і призначено розгляд справи у судовому засіданні на 20.12.2023.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

5.2. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

5.3. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

5.4. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи :

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

5.5. Процесуальним законодавством визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

5.6. Відповідно до частини третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

5.7. За частиною першою статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

5.8. Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

5.9. Натомість, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

5.10. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

5.11. Водночас, за змістом частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5.12. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

5.13. У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

5.14. Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

5.15. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

5.16. За положенням частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

5.17. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

5.18. Питання розподілу між сторонами судових витрат, суд вирішує під час ухвалення рішення суду і зазначає про це в резолютивній частині (пункт 5 частини першої статті 237, пункт 2 частини п`ятої статті 238 Господарського процесуального кодексу України).

5.19. Водночас, згідно з частиною першою статті 221 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша).

5.20. Така норма кореспондується з частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

5.21. Відповідно до частин другої та третьої статті 221 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

5.22. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (частина третя статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

5.23. Верховний Суд, вирішуючи питання про своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, зробив такі висновки щодо застосування норм процесуального права, зокрема:

- право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 Господарського процесуального кодексу України, кореспондується з її обов`язками: 1) зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; 2) заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; 3) подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (постанова Верховного Суду від 19.07.2021 у справі №910/16803/19);

- процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (постанови Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21 та від 31.05.2022 у справі №917/304/21);

- заяву щодо вирішення питання про стягнення витрат необхідно залишити без розгляду, якщо докази були надані поза межами строку, без клопотання про поновлення цього строку та обґрунтування поважності причин його пропуску (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц);

- потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанова Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №161/5317/18).

5.24. Як убачається з матеріалів справи, ТОВ "Фрунзе 69" у позовній заяві від 07.08.2020 навело попередній розрахунок судових витрат та зазначило, що детальний опис наданих адвокатом послуг та розмір витрат на правничу допомогу буде поданий у відповідності до статті 129 ГПК України, а також попросило про їх стягнення у прохальній частині позову.

5.25. У подальшому ТОВ "Фрунзе 69" подало до суду заяву про відшкодування судових витрат (26.02.2021, тобто до судових дебатів, які відбулися 24.03.2021) та заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат у сумі 294 624 грн з детальним їх розрахунком (26.03.2021, тобто через 2 дні після прийняття рішення по суті спору).

5.26. Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 01.02.2021 у справі № 910/8680/20 заяву про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з відповідачів по 60 895 грн з кожного.

5.27. Водночас Господарський суд міста Києва відмовив у задоволенні заяви у частині стягнення тих витрат на правничу допомогу, які заявник поніс при розгляді справи у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Крім того, судом першої інстанції зменшено суму за цілий ряд зазначених заявником послуг з огляду на їх неспівмірність, непропорційність та завищення.

5.28 Таким чином, оскільки суди попередніх інстанцій встановили як дотримання заявником процесуальних вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, так і дотримання критеріїв їх необхідності, співмірності та пропорційності, то Верховний Суд відхиляє відповідні доводи скаржника.

5.29. За таких обставин додаткове рішення місцевого господарського суду від 01.02.2023 та постанова суду апеляційної інстанції від 19.10.2023 підлягають залишенню в силі, а касаційна скарга залишенню без задоволення.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. За змістом пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

6.3. Згідно з частиною першою статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.4. За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення у справі прийнято із додержанням норм процесуального права, тому підстав для їх скасування не вбачається.

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Український професійний Банк" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2023 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 у справі № 910/8620/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Зуєв

Судді І. Берднік

І. Міщенко