ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2023 р. Справа№ 911/298/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Тищенко О.В.

при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.

за участю представників сторін:

від позивача: Задорожна Л.Г. - адвокат

від відповідача: Москаленко А.С. - адвокат

від ДВС: Колесник А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська Теплоелектроцентраль", м. Біла Церква, Київська обл.

на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.08.2023 (повний текст складено 07.09.2023)

за результатами розгляду скарги Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська Теплоелектроцентраль" на дії ДВС

у справі № 911/298/17 (суддя Мальована Л.Я.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Галичфарм", м. Львів

до Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська Теплоелектроцентраль", м. Біла Церква, Київська обл.

за участю Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ

про стягнення 228 000 000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст обставин справи.

До господарського суду Київської області надійшла скарга Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська Теплоелектроцентраль" (далі - ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль") на постанову про арешт коштів боржника, винесену 05.04.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашовою Аллою Миколаївною у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1, яке входить до зведеного виконавчого провадження НОМЕР_2.

Дана скарга обґрунтована тим, що державний виконавець спочатку винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1, потім через три дні винесла постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, а ще через два дні винесла постанову про арешт коштів боржника. При цьому, в постанові про арешт коштів боржника державний виконавець вказала суму арештованих коштів у розмірі 366 745 842 грн 42 коп., що значно перевищує суму, на яку повинен бути накладений арешт.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.08.2023 у справі №911/298/17 відмовлено у задоволені скарги ПрАТ "Білоцерківська Теплоелектроцентраль" на постанову про арешт коштів боржника, винесену 05.04.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Решаковою Аллою Миколаївною у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_4, яке входить до зведеного виконавчого провадження НОМЕР_2.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції визнав, що арешт в межах зведеного виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 Головним державним виконавцем законно накладено не лише на суму одного виконавчого провадження стягувача АТ "Галичфарм" в розмірі 251 064 271 грн 47 коп. (228 240 000 грн 00 коп. сума стягнення за виконавчим документом, 22 824 000 грн. 00 коп. виконавчий збір, 271 грн 47 коп. витрати виконавчого провадження), а і на суму виконавчого провадження стягувача ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" ВП № НОМЕР_3, що входить до складу зведеного на загальну суму заборгованості за зведеним виконавчим провадженням 366 745 842 грн 42 коп.

Місцевий господарський суд зазначив, що на день розгляду даної скарги існує єдине зведене виконавче провадження з одним арештом коштів на загальну суму всіх виконавчих проваджень, що входять до зведеного. В суму арешту за зведеним виконавчим провадженням 366 745 842 грн 42 коп. входить сума арешту за виконавчим провадженням стягувача АТ "Галичфарм" ВП № НОМЕР_1 та стягувача ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" ВП № НОМЕР_3, оскільки ці обидва виконавчі провадження входять до складу зведеного.

Таким чином, за висновком суду першої інстанції, не проведення державним виконавцем Відділу ДВС дій, обов`язок з вчинення яких Законом України "Про виконавче провадження" не встановлений та проведення яких є виключно правом державного виконавця, не може бути підставою для скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Приватне акціонерне товариство "Білоцерківська Теплоелектроцентраль" 07.08.2023 звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 04.08.2023 у справі № 911/298/17 та прийняти нове рішення, яким визнати неправомірною та скасувати постанову про арешт коштів боржника, винесену 05.04.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Решаковою Аллою Миколаївною у виконавчому провадженні НОМЕР_4, яке входить до зведеного виконавчого провадження НОМЕР_2.

За твердженням апелянта місцевим господарським судом не було враховано, що Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашова А.М. спочатку винесла постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_4, потім через три дні винесла постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, а ще через два дні винесла постанову про арешт коштів боржника. При цьому в постанові про арешт коштів боржника державний виконавець вказала суму арештованих коштів в розмірі 366 745 842,42 грн, що значно перевищує суму, на яку повинен бути накладений арешт.

Такі дії державного виконавця призвели до арешту коштів боржника в розмірі, який значно перевищує суму стягнення за зведеним виконавчим провадженням. У рамках виконавчого провадження ВП НОМЕР_5 були винесені постанови від 23.01.2018 та 29.01.2018 про арешт коштів боржника на рахунках у банківських установах в сумі 115 727 370, 00 грн. Вказана сума включала в себе суму стягнення за виконавчим документом у виконавчому провадження ВП НОМЕР_5, суму виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Тобто, кошти боржника вже були арештовані на суму стягнення за виконавчим провадженням ВП НОМЕР_5. Незважаючи на це, в оскаржуваній постанові державний виконавець наклала арешт на суму 366 745 842,42 грн. Тобто, наразі загальна сума коштів боржника, на які банківські установи наклали арешт складає 482 473 212,42 грн. Така ситуація виникла через порушення державним виконавцем строків та процедури накладення арешту по виконавчому провадженню ВП НОМЕР_4, яке входить у зведене виконавче провадження ВП НОМЕР_2.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2023 матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська Теплоелектроцентраль" на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.08.2023 у справі № 911/298/17 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А., судді - Шаптала Є.Ю., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2023 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/298/17.

Відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська Теплоелектроцентраль" на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.08.2023 у справі №911/298/17 до надходження до суду матеріалів справи.

14.09.2023 матеріали справи № 911/298/17 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

29.09.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів сплати судового збору у розмірі 2 684,00 грн та доказів направлення апеляційної скарги іншим сторонам у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "Білоцерківська Теплоелектроцентраль" на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.08.2023 у справі № 911/298/17, справу № 911/298/17 призначено до розгляду на "08" листопада 2023 року о 15 год. 20 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2023 розгляд апеляційної скарги ПрАТ "Білоцерківська Теплоелектроцентраль" на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.08.2023 у справі №911/298/17 призначено на 11 грудня 2023 року о 17 год. 00 хв.

У судовому засіданні 11.12.2023 оголошено перерву у справі № 911/298/17 до 14 год. 00 хв. 20.12.2023.

20.12.2023 судове засідання у призначений час не відбулось, з огляду на технічну неможливості проведення фіксації судового засідання, що підтверджується актом Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2023 розгляд апеляційної скарги ПрАТ "Білоцерківська Теплоелектроцентраль" на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.08.2023 у справі № 911/298/17 призначено на 26 грудня 2023 року об 11 год. 00 хв.

Позиції інших учасників справи.

17.10.2023 до Північного апеляційного господарського суду від АТ "Галичфарм" надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідно до якого останній просив апеляційний господарський суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги ПрАТ "Білоцерківська Теплоелектроцентраль" на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.08.2023 у справі №911/298/17, оскаржувану увалу місцевого господарського суду просив залишити без змін.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги АТ "Галичфарм" зазначило таке:

- виконання зведеного виконавчого провадження розпочинається постановою про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та всі дії державного виконавця, в тому числі щодо пошуку майна та арешту майна в межах зведеного виконавчого провадження проводяться після винесення постанови про об`єднання виконавчих проваджень в зведене, а не після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження;

- арешт в межах зведеного виконавчого провадження Головним державним виконавцем законно накладено не лише на суму основного виконавчого провадження стягувача АТ "Галичфарм" ВП НОМЕР_4, а і на суму виконавчого провадження стягувача ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" за виконавчим провадженням НОМЕР_5, що входить до складу зведеного виконавчого провадження на загальну суму заборгованості за зведеним виконавчим провадженням 366 745 842,42 грн.

Разом з цим 17.10.2023 до Північного апеляційного господарського суду від представника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов відзив на апеляційну скаргу ПрАТ "Білоцерківська Теплоелектроцентраль" відповідно до якого представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України просив апеляційний господарський суд залишити без задоволення апеляційну скаргу ПрАТ "Білоцерківська Теплоелектроцентраль", а ухвалу Господарського суду Київської області від 04.08.2023 залишити без змін.

В обґрунтування заперечень Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зазначив, що у разі приєднання нових виконавчих проваджень до зведеного виконавчого провадження сума стягнення буде збільшуватись і виконавець буде зобов`язаний винести постанову про арешт коштів на ту суму заборгованості, яка буде існувати на момент винесення постанови про арешт коштів і банком буде враховано останню постанову про арешт коштів, яка надійде на виконання, а не буде плюсуватись сума до попередньої, як вказує апелянт.

Явка представників сторін.

У судове засідання 26.12.2023 з`явився представник відповідача, вимоги апеляційної скарги підтримав, просив апеляційний господарський суд задовольнити апеляційну скаргу, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким скаргу відповідача задовольнити.

ДВС та представник позивача у судовому засідання 26.12.2023 проти вимог апеляційної скарги заперечували, просили апеляційний господарський суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду просили залишити без змін.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Перевіряючи правильність застосування судом першої інстанції норм права при постановленні оскаржуваної ухвали від 04.08.2023 у справі №911/298/17, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Відповідно до стаття 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з пунктом 9 частини 3 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження", під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 10 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження", строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем.

Частиною 2 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

За приписами частини 3 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону (частина 2 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження").

Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках (частина 3 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження").

Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Згідно з вимогами абзацу 3 частини 5 статті 13 Закону "Про виконавче провадження" порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (частина 5 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (частина 1 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження").

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (частина 2 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Частиною 3 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження (частина 1 статті 30 Закону України "Про виконавче провадження").

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є "судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах", який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Так, статтею 339 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина 1 статті 343 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, за змістом статті 339 Господарського процесуального кодексу України право сторін виконавчого провадження на оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця обмежене випадками, коли такими рішеннями, діями або бездіяльністю порушуються права та свободи скаржника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі №904/7326/17 вказано, що "право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця".

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.04.2020 у справі № 641/7824/18 зазначено, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що при дослідженні спірних правовідносин необхідно взяти до уваги таке.

Зі змісту скарги та доданих до неї документів убачається, що ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль" просило визнати неправомірною та скасувати постанову про арешт коштів боржника, винесену 05.04.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашовою Аллою Миколаївною (далі - державний виконавець) у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1, яке входить до зведеного виконавчого провадження НОМЕР_2.

Матеріалами справи підтверджується, що на момент прийняття 05.04.2023, державним виконавцем оскаржуваної постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні НОМЕР_4, зазначене виконавче провадження вже було об`єднано з раніше відкритим виконавчим провадженням НОМЕР_5 у відповідності до вимог пункту 14 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5), який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802 (далі - Інструкція).

Так, державним виконавцем у виконавчому провадженні НОМЕР_5 винесено постанову від 03.04.2023 про об`єднання виконавчих проваджень НОМЕР_5 та НОМЕР_4 у зведене виконавче провадження, якому присвоєно НОМЕР_2.

При цьому, у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_2 державним виконавцем не приймалось рішення шляхом винесення постанови про арешт коштів боржника на загальну суму заборгованості за виконавчими провадженнями, що до нього входять. Зазначена обставина не спростована державним виконавцем.

Як вже зазначалося судом апеляційної інстанції, розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, державний виконавець зобов`язаний винести постанову відповідно до частини 1 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження".

Вказаний обов`язок виконавця передбачений також у пунктах 7, 8 розділу VIII Інструкції, зокрема, на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

За зведеним виконавчим провадженням арешт накладається на загальну суму заборгованості за зведеним виконавчим провадженням з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Аналізуючи положення статей 48, 56 Закону України "Про виконавче провадження" та пунктів 7, 8 розділу VIII Інструкції, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що державний виконавець зобов`язаний під час відкриття виконавчого провадження винести постанову про арешт майна (коштів) боржника, тобто одночасно, в день винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

У даних спірних правовідносинах, державним виконавцем було винесено 31.03.2023 постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_4 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області у справі №911/298/17 від 08.04.2021 про стягнення з ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль" на користь АТ "Галичфарм" 228 000 000,00грн боргу, 240 000,00 судового збору.

Проте, постанову про арешт коштів боржника в межах цього виконавчого провадження у встановлений законом строк державним виконавцем не винесено.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами скаржника (боржника), що у разі наявності на виконанні в органі ДВС іншого виконавчого провадження щодо цього ж боржника, державний виконавець зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня з дня відкриття виконавчого провадження винести постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене, і алгоритм дій державного виконавця повинен бути таким: спочатку винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на кошти боржника, а наступним етапом - винесення постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене, після винесення останньої всі заходи примусового виконання рішень вчиняються державним виконавцем в межах зведеного виконавчого провадження до настання випадків необхідності виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження.

При цьому, у відповідності до вимог частини 3 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" та пункту 8 розділу VIII Інструкції арешт має бути накладений у розмірі суми стягнення з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження. Отже, у виконавчому провадженні НОМЕР_4 державний виконавець вправі був накласти арешт на кошти в загальному розмірі 251 064 271, 47 грн, з яких: 228 240 000,00 грн - сума стягнення за виконавчим документом, 22 824 000,00 грн - сума виконавчого збору, 271,47 грн - сума витрат виконавчого провадження.

Як свідчать матеріали справи, державним виконавцем 31.03.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області у справі №911/298/17, а також постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та про стягнення виконавчого збору.

03.04.2023 державним виконавцем у виконавчому провадженні НОМЕР_5 (яке відкрито першим з примусового виконання іншого виконавчого документа про стягнення коштів з боржника) винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень НОМЕР_5 та НОМЕР_4 у зведене виконавче провадження, якому присвоєно НОМЕР_2.

При наявності з 03.04.2023 зведеного виконавчого провадження НОМЕР_2, державний виконавець 05.04.2023 у виконавчому провадженні НОМЕР_4 виніс постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої наклав арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення цієї постанови, та належать боржнику - ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль" у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження - 366 745 842,42грн.

Із мотивувальної частини вказаної постанови убачається, що при визначенні суми звернення стягнення (розміру коштів), на які підлягає накладенню арешт у виконавчому провадженні НОМЕР_4 з примусового виконання наказу № 911/298/17, виданого Господарським судом Київської області 08.04.2021, державним виконавцем безпідставно включено борг за іншим виконавчим документом - наказом №911/1120/16 від 03.03.2017 про стягнення коштів на користь іншого стягувача, оскільки виконавче провадження НОМЕР_4 не є зведеним. Тобто, оспорюваною боржником постановою у виконавчому провадженні НОМЕР_4, яке відкрито з примусового виконання наказу у справі №911/298/17 про стягнення з боржника на користь АТ "Галичфарм" коштів з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження в загальному розмірі 251 064 271, 47 грн, державним виконавцем накладено арешт на кошти боржника в загальному розмірі 336 745 842,42грн, що на 115 727 370,00грн перевищує межі суми звернення стягнення за зазначеним виконавчим провадженням.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що при винесенні постанови про арешт коштів боржника від 05.04.2023 у виконавчому провадженні НОМЕР_4, державним виконавцем допущено порушення способу та порядку примусового виконання рішення суду, встановленого у виконавчому документі - наказі №911/298/17, виданому Господарським судом Київської області 08.04.2021, за яким відкрито саме зазначене виконавче провадження НОМЕР_4, яке не є зведеним виконавчим провадженням.

Наслідком такого неправомірного здійснення заходів примусового виконання виконавчого документу є порушення прав сторони виконавчого провадження НОМЕР_4 - ПрАТ Білоцерківська теплоелектроцентраль", яке полягає у накладенні арешту на кошти у розмірі, який перевищує межі суми звернення стягнення за наказом №911/298/17 від 08.04.2021.

Отже, відповідно до приписів абзацу 3 частини 5 статті 13, пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" оспорювана постанова державного виконавця є неправомірною та підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушенням визначеної Законом процедури, встановлених виконавчим документом способу і порядку його виконання та порушує права скаржника.

З огляду на викладене та враховуючи встановлені обставини, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції, надаючи правову кваліфікацію доказам, які подані сторонами з урахуванням фактичних обставин справи та правових підстав поданої скарги боржника і заперечень державного виконавця та стягувача проти них, дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні скарги ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль" на постанову про арешт коштів боржника від 05.04.2023 у виконавчому провадженні НОМЕР_4.

За таких обставин, апеляційна скарга ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль" є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноматність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, інші доводи та заперечення учасників судового процесу, викладені в апеляційній скарзі та відзивах, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права відповідно до пунктів 2, 3, 4 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів апеляційного господарського суду визнає ухвалу Господарського суду Київської області від 04.08.2023 у справі №911/298/17 про відмову у задоволенні скарги боржника на дії ДВС такою, що підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення скарги ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль" у повному обсязі, а апеляційну скаргу боржника на зазначену ухвалу суду першої інстанції, відповідно, такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська Теплоелектроцентраль" на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.08.2023 у справі №911/298/17 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 04.08.2023 у справі №911/298/17 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким скаргу Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" на постанову про арешт коштів боржника, винесену 05.04.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашовою Аллою Миколаївною у виконавчому проваджені ВП НОМЕР_4, яке входить до зведеного виконавчого провадження НОМЕР_2 задовольнити.

4. Визнати неправомірною та скасувати постанову про арешт коштів боржника, винесену 05.04.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашовою Аллою Миколаївною у виконавчому проваджені ВП НОМЕР_4, яке входить до зведеного виконавчого провадження НОМЕР_2.

5. Матеріали справи №911/298/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 28.12.2023.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Є.Ю. Шаптала

О.В. Тищенко