СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Харків Справа № 922/1767/22 (922/3365/23)

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Істоміна О.А. , суддя Стойка О.В.

за участю секретаря судового засідання Євтушенка Є.В.

за участю представників сторін

від позивача адвокат Винокуров О.В., ордер серія АІ № 1484308 від 26.10.2023

від відповідача-1 адвокат Кувакіна Н.В., ордер серія ВІ № 1173750 від 17.10.2023

від відповідача-2 не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду у режимі відеоконференції матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 (вх. №2372 Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 02.10.2023 у справі №922/1767/22 (922/3365/23) (повний текст складено та підписано 12.10.2023, у м. Харкові) суддя Яризька В.О.

за позовом ОСОБА_1
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Кроп" , 2. Компанії "Novaagro Limited"
про визнання недійсним договору
ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до господарського суду із позовною заявою до відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Кроп" та Компанії "Novaagro Limited", в якій просив суд визнати недійсним договір про відступлення права вимоги від 01.10.2020, який було укладено між ТОВ "Топ Кроп" та Компанією "Novaagro Limited" (т.1, а.с.1-6).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення вимог абз. 2 п. 13.1 Договору про надання агентських послуг №РС-004237 від 10.11.20211, укладеного між Компанією "Phoenix Capital Limited" (Агент) та Компанією "Novaagro Limited" (Клієнт), згідно з яким жодна зі сторін не має права переуступки та передачі права і обов`язків за цим договором без отримання згоди, зокрема з Агентом, між відповідачем-1 та відповідачем-2, 01.10.2020 укладено договір про відступлення права вимоги (заміну кредитора в зобов`язанні).

Позивач вважає, що договір про відступлення права вимоги від 01.10.2020 року суперечить умовам договору про надання агентських послуг №РС-004237 від 10.11.2011 року, як укладений без згоди Агента, а також нормам ЦК України, а тому такий договір є недійсним.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.08.2023 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду в межах справи № 922/1767/22 про банкрутство ТОВ "Топ Кроп", ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 02.10.2023 у справі №922/1767/22 (922/3365/23) в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Кроп" та Компанії "Novaagro Limited" про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 01.10.2020 відмовлено (т.2, а.с.18-23).

Рішення господарського суду обґрунтовано тим, що правовим наслідком розірвання Договору про надання агентських послуг №РС-004237 від 10.11.2019 є припинення зобов`язань сторін за ним, а укладена Угода про розірвання є окремим договором, в якому Компанія "Phoenix Capital Limited" та Компанія "Novaagro Limited" визначили умови, порядок і строк виконання зобов`язань. Отже, господарський суд дійшов висновку, що на момент укладання договору про відступлення права вимоги (заміну кредитора в зобов`язанні) від 01.10.2020 Компанія "Новаагро Лімітед" (Novaagro Limited) не була пов`язана зобов`язаннями згідно Договору про надання агентських послуг №РС-004237 від 10.11.2011 внаслідок їх припинення.

Також суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначив і те, що позивач у позовній заяві та додаткових поясненнях жодним чином не обґрунтовував наявність порушених, невизнаних або оспорених прав, свобод чи його інтересів як учасника оскаржуваного правочину у зв`язку з його укладенням.

Господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням позивач, ОСОБА_1 звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 02.10.2023 у справі №922/1767/22 (922/3365/23), ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Компанії "Novaagro Limited" та ТОВ "Топ Кроп" у повному обсязі.

Визнати недійсним договір про відступлення права вимоги від 01.10.2020, який було укладено між Компанією "Novaagro Limited" та ТОВ "Топ Кроп".

Апеляційна скарга мотивована тим, що угода про розірвання Договору про надання агентських послуг №РС-004237 від 10.11.2011 за своєю правовою природою є додатковою угодою до Договору про надання агентських послуг №РС-004237 від 10.11.2011 (додаткова угода №2 до договору), яка є його невід`ємною частиною, про що прямо зазначено у п. 8 вказаної угоди.

Отже, на думку скаржника, висновок суду першої інстанції, що угода про розірвання договору є окремим договором, в якому сторони визначили умови, порядок і строк виконання зобов`язань є помилковим.

Апелянт звертає увагу на те, що укладаючи додаткову угоду (Угода про розірвання договору) сторонами не було внесено змін в умови агентського договору в частині переуступки права вимоги, визначені розділом 13, а було лише досягнуто згоди щодо розірвання договору та встановлено порядок повернення коштів, перерахованих відповідачем-2 на користь Агента з метою виконання своїх обов`язків, передбачених умовами агентського договору.

Отже, під час укладання договору про відступлення права вимоги відповідач-2 зобов`язаний був керуватися виключно умовами основного договору (агентського договору), а не його частиною (додатковою угодою №2 до агентського договору).

Разом з тим, всупереч умовам договору, Компанію "Novaagro Limited" було замінено кредитора без відповідної згоди Агента (Компанії "Phoenix Capital Limited"), а отже на думку скаржника під час укладання спірного договору не було дотримано статей 512, 514, 516 Цивільного кодексу України, що тягне за собою визнання договору про відступлення права вимоги недійсним.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2023 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Істоміна О.А., суддя Стойка О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.11.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Харківської області від 02.10.2023 у справі №922/1767/22 (922/3365/23). Встановлено учасникам справи строк до 30.11.2023 року включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу. Запропоновано учасникам справи в строк до 30.11.2023 включно надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів іншим учасникам справи. Призначено справу до розгляду на "20" грудня 2023 р. о 09:15 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 131 .

22.11.2023 до Східного апеляційного господарського суду від представника скаржника ОСОБА_1 , адвоката Винокурова Олександра Вікторовича надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у якому останній просив забезпечити проведення судового засідання по справі №922/1767/22 (922/3365/23), яке призначене на 20.12.2023 о 09:15 год, а також усіх послідуючих (наступних) судових засідань, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за участю адвоката Винокурова О.В., яка задоволена ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.11.2023 року у справі №922/1767/22 (922/3365/23).

У строк, встановлений судом до Східного апеляційного господарського суду, через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача Компанії "Novaagro Limited", адвоката Крайз О.І. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просить суду залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Харківської області у справі № 922/3665/23 від 02 жовтня 2023 року без задоволення.

Надати відповідачу-2 можливість протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду довести розмір фактично понесених судових витрат у зв`язку із апеляційним розглядом справи та залучити до матеріалів справи докази таких витрат.

Розподілити судові витрати.

У випадку розгляду апеляційної скарги з викликом сторін забезпечити проведення судових засідань у справі №922/3365/23 в суді апеляційної інстанції в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, за допомогою програмного забезпечення «ВКЗ» («Захищений відеоконференцзв`язок з судом»), з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 року клопотання представника Компанії "Novaagro Limited" адвоката Крайз О.І. задоволено, розгляд справи вирішено здійснювати в режимі відеоконференції.

Зокрема, у відзиві на апеляційну скаргу відповідач 2 звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що ОСОБА_1 визнавалося існування нового зобов`язання, що виникло з угоди про розірвання, адже порукою ОСОБА_1 згідно з договором поруки від 05 липня 2012 року було забезпечено саме зобов`язання Компанії "Phoenix Capital Limited", встановлених угодою про розірвання договору про надання агентських послуг № РС-004237 від 10 листопада 2011 року (включно з усіма додатками та додатковими угодами до нього), яка була укладено між сторонами 01 лютого 2012 року.

Відзив розглянутий судом апеляційної інстанції та долучений до матеріалів справи.

01.12.2023 року до Східного апеляційного господарського суду, через підсистему «Електронний суду» від представника відповідача ТОВ «Топ Кроп» адвоката Кувакіної Н.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просить суд поновити термін на подання відзиву. Врахувати відзив на апеляційну скаргу під час ухвалення рішення.

Залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Харківської області у справі № 922/3665/23 від 02.10.2023 року без задоволення.

У випадку розгляду апеляційної скарги з викликом сторін забезпечити проведення судових засідань у справі №922/3365/23 в суді апеляційної інстанції в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «ВКЗ» («Захищений відеоконференцзв`язок з судом»), з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 року клопотання представника Компанії "Novaagro Limited" адвоката Кувакіної Н.В. задоволено, розгляд справи вирішено здійснювати в режимі відеоконференції.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення пропущеного строку, встановленого судом на подання відзиву на апеляційну скаргу представник відповідача ТОВ «Топ Кроп» зазначив, що 30.11.2023 року останнім було складено відзив на позовну заяву та надіслано сторонам. Зважаючи на рекомендацію Східного апеляційного господарського суду реалізовувати процесуальні права та обов`язки з використанням телекомунікаційної мережі «Електронний суд» та положення ч. 8 ст. 6 ГПК України, що позбавляють права на використання надсилання документів електронною поштою, представником ТОВ «Топ Кроп» було прийнято рішення надати відзив на позовну заяву через систему «Електронний суд». Натомість, протягом багатьох годин система «Електронний суд» працювала некоректно, що позбавило можливості надіслати до суду вже підписаний відзив з додатками. Отже, відповідач-1 просить суд визнати поважними причини пропущення терміну на подання відзиву на поновити термін його на подання.

Стосовно клопотання про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.263 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Своєю чергою, згідно зі ст.119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Положення цієї статті передбачають і продовження процесуальних строків, які ще не сплили, для вчинення необхідних процесуальних дій.

Розглянувши клопотання ТОВ «Топ Кроп» про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу в контексті наведених в ньому причин, враховуючи дію на території України з 24.02.2022 року воєнного стану, колегія суддів дійшла висновку про поважність останніх та задоволення клопотання про поновлення пропущеного строку на подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Харківської області від 02.10.2023 у справі №922/1767/22 (922/3365/23).

Відзив розглянутий судом апеляційної інстанції та долучений до матеріалів справи.

18.12.2023 на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду від представника позивача, адвоката Винокурова О.В. надійшли заперечення на відзив на апеляційну скаргу у справі №922/1767/22 (922/3365/23), у яких останній просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати поважними причини пропуску процесуального строку для подання заперечень та поновити відповідний процесуальний строк.

Долучити до матеріалів справи №922/1767/22 (922/3365/23) дані заперечення.

В обґрунтування поновлення пропущеного строку для подання заперечень, скаржник зазначає, що відзиви на апеляційну скаргу, які подано ТОВ «Топ Кроп», а також Компанією "Novaagro Limited" позивачем отримані 12.12.2023, що підтверджується витягами з офіційного веб-сайту «Укрпошта» щодо відслідкування поштового відправлення №96 та №369 відповідно.

Отже, позивач не міг подати дані заперечення до 30.11.2023 з огляду на необізнаність про наявність поданих відзивів на апеляційну скаргу.

Розглянувши клопотання скаржника про поновлення строку на подання заперечень на відзив на апеляційну скаргу по справі №922/1767/22 (922/3365/23) в контексті наведених в ньому причин, колегія суддів дійшла висновку про поважність останніх та задоволення клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заперечень на відзив на апеляційну скаргу.

Заперечення на відзив на апеляційну скаргу у справі №922/1767/22 (922/3365/23) розглянуті судом апеляційної інстанції та долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні у режимі відеоконференції був присутній представник позивача, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні у режимі відеоконференції був присутній представник відповідача 1, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник відповідача 2 у судове засідання в режимі відеоконференції не вийшов, повідомивши суд про те, що приймає участь у іншому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи вищенаведені приписи процесуального Закону та приймаючи до уваги, що явка сторін не визнавалась судом обов`язковою, відповідачем 2 наданий відзив на апеляційну скаргу у строк, встановлений судом, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача 2.

Відповідно до приписів ст.ст.222, 223 ГПК України фіксування судового процесу здійснювалось технічними засобами, було складено протокол судового засідання.

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 10.11.2011 року між Компанією "Phoenix Capital Limited" (надалі-Агент) та Компанією "Novaagro Limited" (надалі Клієнт) було укладено Договір про надання агентських послуг №РС-004237 (т.1, а.с.10-25).

Згідно п.2.1. Договору про надання агентських послуг №РС-004237 від 10.11.2011, за цим Договором Клієнт уповноважує Агента надати Послуги у відповідності до умов та положень цього Договору та погоджується платити Агенту комісійну винагороду згідно з умовами цього Договору, а Агент погоджується надавати Послуги Клієнту.

У розділі 13 Договору про надання агентських послуг №РС-004237 від 10.11.2011 сторонами було визначено порядок переуступки права вимоги та передачі прав і обов`язків за Договором.

Так, згідно п. 13.1. Договору про надання агентських послуг №РС-004237 від 10.11.2011, агент має право переуступати та передавати всі свої права та обов`язки за Договором будь-якій із своїх Афілійованих осіб, направивши письмове повідомлення про це Клієнту за десять (10) днів до такої переуступки або передачі. Така переуступка або передача є обов`язковою для Клієнта та його посадових осіб, працівників, агентів або представників, за умови, однак, що така переуступка не порушує виконання зобов`язань за цим Договором. У випадку такої переуступки та передачі прав Клієнт може в односторонньому порядку припинити дію цього Договору, за умови, що таке припинення дії не порушує зобов`язань Сторін, яке виникло до цього.

Клієнт має право переуступити та передати всі свої права та обов`язки згідно Договору лише тій з своїх Афілійованих осіб, яка є погоджена Агентом.

Відповідно до п.14.1 Договору про надання агентських послуг №РС-004237 від 10.11.2011, цей Договір діє протягом одного (1) року з дати його підписання та автоматично продовжується ще на один (1) рік за умови, що жодна з Сторін не повідомить іншу Сторону про свій намір припинити дію цього Договору проінформувавши письмово про такий намір не пізніше ніж за тридцять (30) календарних днів до закінчення такого однорічного строку.

Відповідно до п.14.2. Договору про надання агентських послуг №РС-004237 від 10.11.2011, цей договір може бути припинений будь-якою із Сторін, шляхом направлення за п`ятнадцять (15) днів до цього письмового повідомлення про це іншій Стороні за умови, однак, що таке припинення дії не вплине на зобов`язання Сторін згідно цього Договору, які виникли перед цим або будь-яку покупку або продаж Цінних паперів або передачу Коштів, які були початі Агентом до дати дострокового припинення дії та не закінчені на таку дату припинення.

З матеріалів справи вбачається, що 01.02.2012 року між Агентом та Клієнтом було укладено Угоду про розірвання Договору про надання агентських послуг №РС-004237 від 10.11.2011 (надалі - Угода про розірвання договору) (т.1, а.с.32-35).

З Декларативної частини Угоди вбачається, що оскільки зобов`язання Сторін за Агентським Договором виконані лише частково і подальше виконання Договору втратило інтерес для Сторін; оскільки Сторони дійшли згоди про розірвання Агентського Договору на умовах, наведених в даній Угоді, тому, маючи намір створити юридичні зобов`язання, Сторони уклали дану Угоду про наступне.

В пункті 2 цієї Угоди про розірвання договору визначено, що агентський договір розривається з дати укладання Угоди, у зв`язку з чим:

2.1. Сума Інвестиції у розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч доларів США) підлягає поверненню Клієнту;

2.2. ЦП (цінні папери), придбані Агентом в рамках виконання зобов`язань за Агентським договором, переходять у власність Агента.

Згідно п.3 Угоди про розірвання договору, сума Інвестиції підлягає поверненню Клієнту у строк до 01 листопада 2012 включно, якщо більш пізня дата не буде погоджена Сторонами.

Дана Угода набуває чинності з моменту її підписання Сторонами, є невід`ємною частиною Договору і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за нею (п.8 Угоди про розірвання Договору).

01.10.2020 року між Компанією "Новаагро Лімітед" ("Novaagro Limited"), як первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Топ Кроп", як новим кредитором було укладено Договір про відступлення права вимоги (заміну кредитора в зобов`язанні), де зазначалось, що 01.02.2012 року між боржником-1 та первісним кредитором було укладено угоду про розірвання Договору про надання агентських послуг №РС-004237 зобов`язання боржника-1 за котрою забезпечено договором поруки від 05 липня 2012 року, укладеним між первісним кредитором, боржником-1 та боржником-2, де боржник-1: Компанія "Phoenix Capital Limited" (зареєстрована згідно законів Бермуд, реєстраційний номер 41691), боржник-2: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (т.1, а.с.34-35).

Відповідно до п.1.1. договору про відступлення права вимоги від 01.10.2020 року, первісний кредитор відступає право грошової вимоги в загальному розмірі 1 150 000,00 доларів США, що складається з вимоги про повернення суми інвестиції в розмірі 500 000,00 доларів США, сплати відсотків за період з 01 лютого 2012 по 01 жовтня 2020 року в розмірі 650 000,00 доларів США та будь-якої іншої вимоги за угодою від 10 листопада 2011 року про розірвання договору про надання агентських послуг №РС-004237 від 01 лютого 2012 року на користь Первісного кредитора, що забезпечено порукою боржника-2, до боржників, а новий кредитор набуває право грошової вимоги в загальному розмірі 1 150 000,00 доларів США, що складається з вимоги про повернення суми інвестиції в розмірі 500 000,00 доларів США, сплати відсотків за період з 01 лютого 2012 по 01 жовтня 2020 року в розмірі 650 000,00 доларів США та будь-якої іншої вимоги за угодою від 10 листопада 2011 року про розірвання Договору про надання агентських послуг №РС-004237 від 01 лютого 2012 року, що забезпечено порукою боржника- 2 та здійснює розрахунок на користь первісного кредитора у спосіб, в порядку, розмірі та строки визначені договором.

Згідно п.2.1. договору про відступлення права вимоги від 01.10.2020 року за договором про відступлення права вимоги новий кредитор сплачує первісному кредитору плату в розмірі 1150000,00 (один мільйон сто п`ятдесят тисяч) доларів США в будь-який незаборонений законом спосіб.

Строк оплати за договором до 30 червня 2021 року (п.2.2. договору про відступлення права вимоги від 01.10.2020).

Позивач вважає, що договір про відступлення права вимоги від 01.10.2020 року суперечить умовам Договору про надання агентських послуг №РС-004237 від 10.11.2011 року, як укладений без згоди Агента, а також нормам ЦК України, а тому такий договір є недійсним.

Відповідачі проти позову заперечували та вважали, що внаслідок укладання Угоди агентський договір було розірвано, зобов`язання за агентським договором припинилися у зв`язку із новацією у зобов`язанні, передбачені угодою про розірвання.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Нормами статті 203 Цивільного кодексу України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Частиною першою статті 215 цього Кодексу передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Наведеними нормами визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, та загальні підстави недійсності правочину, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність (оспорюваний правочин) (ч.3 статті 215 Цивільного кодексу України).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

За змістом положень статей 11, 509, 526, 599 Цивільного кодексу України зобов`язальні правовідносини виникають, у тому числі, з договорів, які мають виконуватися належним чином відповідно до їх умов та вимог законодавства, припинення яких обумовлюється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно з частиною 1 ст.604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін

Відповідно до статті 604 ЦК України новація це угода про заміну первинного зобов`язання новим зобов`язанням між тими сторонами. Вона не припиняє правового зв`язку сторін, оскільки замість зобов`язання дія якого припиняється, виникає узгоджене ними нове зобов`язання.

До умов новації згідно вимог закону нове зобов`язання повинне пов`язувати тих самих осіб, що і первісне; сторони мають досягти згоди щодо заміни одного зобов`язання іншим, а домовленість про новацію, про яку йдеться у частині другій статті 604 ЦК України - це договір про заміну зобов`язання; вчиняється новація у формі двостороннього правочину (новаційного договору), який має відповідати вимогам до форми та змісту, необхідних для нового зобов`язання; наявність наміру сторін вчинити новацію, про який сторони повинні обов`язково вказати у договорі, а за відсутності такого застереження первинне зобов`язання не припиняється, а буде діяти поряд з новим; дійсність первинного зобов`язання (недійсність первинного зобов`язання веде до недійсності і нового зобов`язання, що витікає з новації, якщо ж недійсним є новаційний договір, сторони залишаються пов`язаними первинним зобов`язанням, і новація не відбувається); зміна змісту зобов`язання, або має виконуватися те саме, але на іншій правовій підставі; допустимість заміни первісного зобов`язання новим.

Суд першої інстанції не вважає, що зобов`язання за Договором про надання агентських послуг №РС-004237 від 10.11.2011 припинилися у зв`язку із новацією у зобов`язанні, передбачені угодою про розірвання від 01.02.2012, з чим колегія суддів погоджується.

Разом з тим, в межах спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускаються лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 3 статті 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не зумовлено характером його зміни.

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що правовим наслідком розірвання Договору про надання агентських послуг №РС-004237 від 10.11.2019 є припинення зобов`язань сторін за ним, а укладена нова Угода про розірвання є окремим договором, в якому Компанія "Phoenix Capital Limited" та Компанія "Novaagro Limited" визначили умови, порядок і строк виконання зобов`язань.

Таким чином, господарський суду дійшов вірного висновку, що на момент укладання Договору про відступлення права вимоги (заміну кредитора в зобов`язанні) від 01.10.2020 Компанія Novaagro Limited не була пов`язана зобов`язаннями згідно Договору про надання агентських послуг №РС-004237 від 10.11.2011.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними твердження скаржника в апеляційній скарзі, що під час укладання договору про відступлення права вимоги відповідач-2 зобов`язаний був керуватися виключно умовами основного договору (агентського договору), оскільки сторонами було чітко та однозначно висловлено волю розірвати агентський договір, що зафіксовано у пункті 2 угоди про розірвання, внаслідок чого згідно з ч. 1 ст. 604 ЦК України зобов`язання за агентським договором припинилися з 01.02.2012 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора (стаття 515 ЦК України).

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що на підставі укладеного між Компанією "Новаагро Лімітед" ("Novaagro Limited") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Топ Кроп" оскаржуваного Договору відступлення права вимоги (заміну кредитора в зобов`язанні) від 01.10.2020 відбулася заміна особи у зобов`язанні, яке виникло саме з Угоди про розірвання Договору про надання агентських послуг №РС-004237 від 10.11.2011 від 01.02.2012 року, а не з Договору про надання агентських послуг №РС-004237 від 10.11.2011 .

Більш того, позивачем визнавалося існування нового зобов`язання, що виникло з угоди про розірвання, що вбачається зі змісту розділу 1 оскаржуваного договору, адже порукою ОСОБА_1 згідно з договором поруки від 05 липня 2012 року було забезпечено саме зобов`язання Компанії "Phoenix Capital Limited", встановлених угодою про розірвання договору про надання агентських послуг № РС-004237 від 10 листопада 2011 року (включно з усіма додатками та додатковими угодами до нього), яка була укладена між сторонами 01 лютого 2012 року.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи скаржника в апеляційній скарзі, що Компанія ""Novaagro Limited" повинна була узгодити з Агентом відступлення права вимоги, оскільки зважаючи на відсутність заборони про відступлення права вимоги відповідно до закону жодних обмежень щодо відступлення права вимоги за угодою про розірвання не існувало.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові у справі №916/2040/20 від 29 червня 2021 року для визнання в судовому порядку недійсним договору, окрім іншого, в обов`язковому порядку суд повинен установити чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб (учасників правочину, або заінтересованих осіб) у зв`язку з укладенням спірного правочину, а ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Зазначений висновок є загальним для спорів про визнання недійними договорів.

При цьому, відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду у справі № 910/1255/20 від 07 квітня 2021 року та у справі № 904/5480/19 від 21 квітня 2021 року.

Як свідчать матеріали справи та вірно встановлено господарським судом позивач у позовній заяві та додаткових поясненнях жодним чином не обґрунтовував наявність порушених, невизнаних або оспорених прав, свобод чи його інтересів як учасника оскаржуваного правочину у зв`язку з його укладенням.

Таким чином, позов про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 01.10.2020, укладеного між Компанією "Новаагро Лімітед" та ТОВ "Топ Кроп" є необґрунтованим, оскільки позивач не довів порушення своїх прав за оспорюваним договором.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи скаржника в апеляційній скарзі щодо недоведеності порушення прав останнього за оспорюваним договором, оскільки згідно з частиною 5 статті 269 ГПК України у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції, а тому апелянт не має права викладати в апеляційній скарзі нові підстави позову, як то «порушення його прав», зважаючи на те, що такі підстави не були заявлені при поданні позовної заяви.

Доводи апеляційної скарги не спростовують викладеного, а отже, й не можуть бути підставою для задоволення її вимог.

Що стосується посилання скаржника в апеляційній скарзі на правову позицію, яка викладена у постанові Верховного Суду від 31.05.2021 у справі №917/265/18, колегія суддів зауважує, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).

Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 у справі №910/3040/16).

При цьому під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, слід розуміти рішення у тих справах, де однаковими є предмет і підстави позову, зміст позовних вимог, встановлені фактичні обставини, а також матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Колегія суддів вважає не обґрунтованим посилання скаржника на вищезазначену постанову Верховного Суду, оскільки у зазначеній скаржником справі, на відміну від цієї справи, підстави позову, зміст позовних вимог, встановлені фактичні обставини є різними, зокрема, (предметом розгляду в касаційному порядку була постанова Східного апеляційного господарського суду від 16.03.2021, якою суд скасував ухвалу Господарського суду Полтавської області від 10.11.2020 у справі № 917/265/18 та прийняв нове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" про заміну сторони у справі №917/265/18. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що: з тексту нотаріально посвідченого договору №2302/К/1 від 31.08.2020, на підставі якого, за твердженням заявника, у нього виникли права, не вбачається, що такі права виникли щодо ПП «КремАвто-Плюс», а витяг з додатку № 1 до цього договору, де міститься посилання на ПП "КремАвто-Плюс", викладений на кількох сторінках, які не прошиті та не пронумеровані; на сторінці, де міститься посилання на ПП "КремАвто-Плюс", відсутні підписи, цей документ не посвідчений нотаріально, що є обов`язковим, якщо цей документ визначає предмет договору, який сторони домовились посвідчити нотаріально; в ньому також не визначено обсягу, в якому до набувача перейшли права щодо ПП "КремАвто-Плюс"), що виключає подібність спірних правовідносин у вказаній справі із справою, що розглядається та свідчить про відсутність підстав для врахування відповідного правового висновку під час вирішення цього спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст. 13 ГПК України). Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

З огляду на викладене, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду Харківської області від 02.10.2023 у справі №922/1767/22 (922/3365/23) ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, оскаржуване судове рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому повинно бути залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Харківської області від 02.10.2023 у справі №922/1767/22 (922/3365/23) залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 02.10.2023 року у справі №922/1767/22 (922/3365/23) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 25.12.2023.

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Суддя О.А. Істоміна

Суддя О.В. Стойка