ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2023м. ДніпроСправа № 904/3969/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О. за участю секретаря судового засідання Анділахай В.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом Приватного акціонерного товариства "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" (м. Дніпро)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості

Представники:

від позивача: Осипенко Н.М.;

від відповідача: Михайлишина О.В.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" звернулось з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" про стягнення заборгованості в розмірі 16850,07грн. Судові витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на постачання природного газу №41ВР497-1112-20/582 від 30.12.2020 щодо повернення попередньої оплати за договором.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2023 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" залишено без руху на підставі п.п. 3, 9, 10 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення недоліків.

27.07.2023 позивач подав до канцелярії суду уточнену позовну заяву від 26.07.2023, яка містить зазначення ціни позову, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, докази відправлення відповідачу копії уточненої позовної заяви, та усунув недоліки.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Зобов`язано відповідача протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати відзив на позовну заяву.

15.08.2023 представник відповідача подав до канцелярії суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в позові. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що він здійснив повернення передоплати у сумі 16784,98грн за платіжною інструкцією №67276 від 14.07.2023. Щодо різниці сплаченої позивачем передплати та суми здійсненого відповідачем повернення, яка складає 65,09грн, відповідач зазначає, що наведені грошові кошти були зараховані ним за спожитий позивачем природний газ у період вересень-жовтень 2022 року.

05.09.2023 позивач подав до канцелярії суду відповідь на відзив, в якій підтверджує повернення відповідачем частини суми передплати у розмірі 16784,98грн. Також, зазначає про те, що період, за який відповідач зарахував залишок передплати у сумі 65,09грн, не стосується періоду стягнення передплати за актом звіряння, а також акти приймання-передачі природного газу за період вересня, жовтня 2022 року позивачем не отримано.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2023 вирішено перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №904/3969/23 за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 24.10.2023.

18.09.2023 до канцелярії суду засобами електронного зв`язку від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких він просить закрити провадження у справі в частині стягнення 16784,98грн та відмовити в позові в частині стягнення 65,09грн. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що відповідно до умов п. 4.6 договору відповідач має право зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості суму передплати, що ним і було здійснено.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2023 відкладено підготовче засідання на 09.11.2023. Визнано явку учасників процесу обов`язковою.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 28.11.2023.

27.11.2023 до канцелярії суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява в якій він просив задовольнити позовні вимоги частково, стягнути з відповідача заборгованість у сумі 65,09грн та судові витрати, повернути з Державного бюджету суму переплаченого судового збору у розмірі 268,40грн.

За результатами судового засідання 28.11.2023 оголошено перерву до 12.12.2023.

11.12.2023 до канцелярії суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання щодо закриття провадження у справі. В клопотанні зазначив, що відповідачем здійснено часткове повернення суми передплати у розмірі 16784,98грн, щодо суми 65,09грн між сторонами підписано акт звіряння за період з 01.01.2022 по 04.12.2023, в якому дана сума зарахована, як частина оплати природного газу за період вересень-жовтень 2022 року, у зв`язку з чим у справі відсутній предмет спору.

У судовому засіданні 12.12.2023 проголошені вступна та резолютивна частина рішення суду.

Під час розгляду справи судом досліджені докази, наявні в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд,-

УСТАНОВИВ:

30.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (далі постачальник, відповідач) та Приватним акціонерним товариством "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" (далі споживач, позивач) укладено договір на постачання природного газу №41ВР497-14112-20/582 (далі договір).

Перелік ЕІС-код точок комерційного обліку споживача: місцезнаходження точки комерційного обліку: м. Апостолове, вул. Лесі Українки, 37; ЕІС-код точки комерційного обліку 56XO0000VM11K006; назва газотранспортної організації: ТОВ «Оператор ГТС України»; назва газорозподільної організації: АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз».

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2021 році природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Річний плановий обсяг постачання газу - до 10000куб.м (п. 1.2 договору).

Розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Підписуючи цей договір, споживач підтверджує що ознайомлений з тим що протягом дії договору ціна на газ може змінюватись, про що сторони укладатимуть відповідні додаткові угоди. Підписуючи цей договір, споживач підтверджує що йому надане належне повідомлення про порядок зміни ціни газу протягом дії договору і ніяких інших повідомлень про зміну ціни газу не вимагається (п. 3.1 договору).

Пунктами 3.2 та 3.6 встановлено, що ціна за 1куб.метр природного газу без урахування податку на додану вартість становить 5 (п`ять) гривень, податок на додану вартість становить 1 (одна) гривня, всього з урахуванням вартості послуги доступу до потужності та податку на додану вартість становить 6 (шість) гривень. Очікувана сума договору становить 60000,00грн (шістдесят тисяч гривень 00 коп.), у т. ч. ПДВ - 20%.

Відповідно до пункту 4.1 договору розрахунковий період за договором становить один календарний місяць.

Пунктом 4.2 передбачено, що оплата газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку: Оплата природного газу постачальнику здійснюється споживачем на підставі акту приймання-передачі природного газу та рахунку. Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п. 3.5 договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

У разі переплати вартості газу сума переплати повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу (п. 4.7 договору).

Згідно з пунктом 4.8 договору звірка розрахунків здійснюється сторонами протягом десяти днів з дати пред`явлення вимоги про це однієї із сторін на підставі відомостей про фактичну оплату вартості газу споживачем та актів приймання-передачі газу.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів в інформаційній платформі Оператора ГТС до 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

15.09.2022 між сторонами підписано акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2022 по 15.09.2022 відповідно до якого за договором на постачання природного газу №41ВР497-14112-20/582 від 30.12.2020 обліковується передплата у розмірі 16850,07грн.

Позивачем на адресу відповідача було направлено письмову вимогу №624/010.01-03 від 18.05.2023, в якій було зазначено про зобов`язання сплатити до 24.05.2023 суму переплати у розмірі 16850,07грн.

Відповідачем отримано вимогу позивача 24.05.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та листом відповідача №497-Сл-3458-0523 від 30.05.2023 (а.с. 17-18 том 1), яким зобов`язалися повернути кошти.

Як зазначає позивач відповідач передплату у розмірі 16850,07грн не повернув, що і стало причиною звернення позивача до суду.

Предметом доказування у справі є обставини, пов`язані з дотриманням відповідачем договірних зобов`язань щодо повернення суми передплати.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення передплати у розмірі 16784,98грн не підлягають задоволенню, а в частині стягнення передплати у розмірі 65,09грн провадження у справі слід закрити з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З наведеної норми права випливає, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Статтею 538 Цивільного кодексу України визначено, що виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. (ст. 530 Цивільного кодексу України)

Господарським судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача було направлено письмову вимогу №624/010.01-03 від 18.05.2023 про повернення переплати у розмірі 16850,07 грн.

Відповідно до наданих позивачем доказів направлення та отримання претензії, відповідач отримав вимогу 24.05.2023, відтак строк повернення попередньої оплати за природний газ відповідачем - 01.06.2023.

Таким чином, на думку позивача залишок не повернутої переплати за договором становив 16850,07 грн.

Позивач звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою 20.07.2023.

Як зазначалось судом, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2023 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" залишено без руху на підставі п.п. 3, 9, 10 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення недоліків.

27.07.2023 позивач подав до канцелярії суду уточнену позовну заяву від 26.07.2023, яка містить зазначення ціни позову, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, докази відправлення відповідачу копії уточненої позовної заяви, та усунув недоліки.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Зобов`язано відповідача протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати відзив на позовну заяву.

Разом з тим, за наданою відповідачем платіжною інструкцією в національній валюті №67276 від 14.07.2023, яка міститься в додатках до відзиву на позов (а.с. 36 том 1), вбачається, що відповідачем 14.07.2023 було повернуто суму передоплати у розмірі 16784,98грн.

Отже, на час відкриття провадження у справі (31.07.2023), та на день звернення позивача до суду предмет спору в частині вимог зі стягнення передоплати у розмірі 16784,98грн був відсутній, що є підставою для відмови у позові, а не для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, як того просить позивач.

Так, закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення щодо якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплати суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Зазначена правова позиція викладена у висновках Великої Палати Верховного Суду (постанова від 26.06.2019 у справі № 13/51-04) та Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (постанова від 19.02.2020 у справі № 910/7290/19).

При цьому, вимога позивача про закриття провадження в частині стягнення передоплати у розмірі 65,09грн підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах справи наявний акт звіряння взаємних розрахунків від 04.12.2023 (а.с. 78 том 1) за яким сторони погодили врахувати дану суму в рахунок оплати за поставлений природний газ у період вересень-жовтень 2022 року.

За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення 16784,98грн задоволенню не підлягають, а частині стягнення 65,09грн підлягають закриттю провадження у справі з підстав пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Стосовно інших доводів сторін суд зазначає наступне.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень судом до уваги не береться, оскільки вони не спростовують наведених вище висновків.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Під час звернення до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 2684,00грн за платіжною інструкцією № від 18.07.2023 (а.с. 3 том 1).

Окрім того, сума судового збору в розмірі 268,40грн була сплачена позивачем при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу зі стягнення з відповідача передоплати у сумі 16850,07грн, на підтвердження чого позивачем надано разом із заявою про усунення недоліків копію платіжної інструкції № від 01.06.2023 (а.с. 28 том 1).

23.06.2023 було видано судовий наказ у справі №904/3257/23.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2023 було скасовано судовий наказ у справі №904/3257/23.

Відповідно до положень ч.2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України, у рачі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судомою наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченої за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судовім о збору, встановленої за подання позовної заяви.

В заяві про усунення недоліків позивач просив врахувати суму судового збору у розмірі 268,40грн, який було сплачено за видачу судового наказу, що підтверджується платіжною інструкцією № від 01.06.2023 та прийняти рішення про повернення з державного бюджету суми переплаченого судового збору в розмірі 268,40грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Разом з цим, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи викладене, а також заявлене клопотання позивача про повернення судового збору, вбачаються підстави для повернення позивачу з Державного бюджету України судового збору у розмірі 278,77грн, сплачений у складі судового збору в сумі 2684,00грн згідно з платіжною інструкцією № від 18.07.2023.

Водночас, за змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2673,63грн покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 126, 129, 185, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" на користь Приватного акціонерного товариства "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" передоплати у сумі 16784,98грн.

Закрити провадження в частині позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" про стягнення заборгованості в розмірі 65,09грн.

Повернути Приватному акціонерному товариству "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" (49008, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Дмитра Кедріна, буд. 28, ідентифікаційний код 31793056) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 278,77грн, сплачений у складі судового збору в сумі 2684,00грн згідно з платіжною інструкцією № від 18.07.2023, про що постановити ухвалу.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Повне рішення складено: 22.12.2023.

Суддя В.О. Татарчук