ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/4764/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківський електротехнічний завод "Трансзв"язок" (61009, м. Харків, вул. Достоєвського, буд. 1);
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тім Пабліш Груп" (63202, Харківська обл., Нововодолазький р-н, смт Нова Водолага, вул. Погрібняка Якима, 127).
про стягнення коштів у розмірі 82 579, 35 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство "Харківський електротехнічний завод "Трансзв"язок", м. Харків, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Тім Пабліш Груп", смт Нова Водолага, про стягнення заборгованості в сумі 82 579, 35 грн, з яких: 52 052, 76 грн - основного боргу; 2029, 84 грн - 3% річних; 6 544, 40 грн - інфляційні втрати; 11 541, 80 грн - пеня; 10 410, 55 грн - штраф. Підставою нарахування даної суми заборгованості стало порушення відповідачем умов укладеного між сторонами даного спору договору оренди № 126 від 01 листопада 2020 року, в частині вчасної сплати відповідачем орендних платежів. Також позивач просить суд покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/4764/23. Розгляд справи № 922/4764/23 призначено за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.11.2023, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 15.11.2023 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення (з відміткою судова повістка) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 63202, Харківська обл., Нововодолазький р-н, смт Нова Водолага, вул. Погрібняка Якима, 127.

Але, судова кореспонденція, адресована відповідачу була повернута поштою на адресу суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 922/4764/23 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Окрім цього, з метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи господарським судом, судом було повідомлено відповідача про розгляд даної справи Господарським судом Харківської області, шляхом здійснення публікації на офіційному вебсайті судової влади України.

Отже, матеріали справи свідчать, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Так, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Між Акціонерним товариством «Харківський електротехнічний завод «Трансзв"язок» (далі - АТ «ХЕЗ «Трансзв"язок», орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тім Пабліш Груп" (далі - ТОВ "Тім Пабліш Груп", орендар, відповідач) було укладено договір оренди № 126 від 01 листопада 2020 року.

За заявами орендаря строк оренди неодноразово продовжувався, шляхом укладення нових договорів на новий строк (назва договорів при цьому залишалася незмінною), 01.11.2021 року черговий раз між сторонами було укладено Договір оренди № 126 від 01 листопада 2020 року

Відповідно до пункту 1.1. розділу 1 «Предмет договору», орендодавець зобов`язується надати за цим договором орендарю приміщення загальною корисною площею 126,1 кв. метрів, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 16, з метою використання для виробництва меблів - 52,4 кв. метрів та для видавництва книг - 73,7 кв. метрів.

Згідно з пунктом 1.2. розділу 1 «Предмет договору», у користування передається частина нежитлового приміщення «заводоуправління, конструкторсько-технологічна служба» літ.Ч-4.

Відповідно до пункту 2.3. розділу 2 «Умови передачі та повернення орендованого майна», передача майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною в акті оцінки, складеному за Методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3.1. розділу 3 «Орендна плата», орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 03.06.2023 № 483, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку з річним індексом інфляції (119,9%) для видавництва книг (приміщення 73,7 кв. метрів) - 1 716,18 грн (одна тисяча сімсот шістнадцять гривень вісімнадцять копійок); для виробництва меблів (приміщення 52,4 кв. метрів) - 3 071, 93 грн (три тисячі сімдесят одна гривня дев`яносто три копійки).

Згідно до пункту 3.4. розділу 3 «Орендна плата», орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується орендодавцем, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, за кожний день прострочення, включаючи день оплати. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 20% від суми заборгованості.

Відповідно до пункту 4.2. розділу 4 «Обов`язки орендаря», орендар зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно з пунктом 4.8. Розділу 4 «Обов`язки орендаря», орендар зобов`язується відшкодовувати витрати орендодавця по сплаті податку на землю.

Відшкодування податку на землю включалося в суму орендних платежів до березня 2022 року, до набрання чиності Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-ІХ, яким нарахування та сплату податку було призупинено.

Відповідно до пункту 4.11. розділу 4 «Обов`язки орендаря», орендар зобов`язується здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна.

Згідно з пунктом 8.1. за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

П. 9.4. договору визначено, що платежі по орендній платі вносяться один раз кожний поточний місяця не пізніше 30 числа.

Згідно з пунктом 11.1. договору, він укладений строком на один рік з 01.11.2021 по 31.12.2022 включно.

Відповідно до умов договору, додатки до договору є його невід`ємною складовою частиною. До договору додаються: звіт про незалежну оцінку майна; акт приймання-передачі; розрахунок орендної плати.

Як вказує позивач, після переукладення договору, орендна плата орендарем, відповідно умов договору, не сплачувалася, або сплачувалася у неповному обсязі, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків.

Відповідно акту звірки взаємних розрахунків, заборгованість відповідача по сплаті орендних платежів за договором за період з 01.11.2021 по 31.12.2022 складає 52 052, 76 грн.

Відповідач неодноразово повідомлявся про існування заборгованості, зокрема, шляхом надсилання повідомлення № 128 від 12.12.2022 та повторного повідомлення № 19 від 09.02.2023, які залишились без відповідного реагування з боку відповідача, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до Господарського суду Харківської області за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 284 ГК України, орендна плата є істотною умовою договору оренди.

П. 1 ст. 286 ГК України встановлено, що орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, Між Акціонерним товариством «Харківський електротехнічний завод «Трансзв"язок» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тім Пабліш Груп" було укладено договір оренди № 126 від 01 листопада 2020 року, який за заявою відповідача від 01.11.2021 було продовжено до 31.03.2022.

Як вказує позивач, починаючи з 01.11.2021 орендна плата відповідачем сплачувалась не в повному обсязі, у зв`язку з чим, заборгованість відповідача по сплаті орендних платежів за договором № 126 за період з 01.11.2021 по 31.12.2022 складає 52 052, 76 грн.

Доказів сплати даної суми заборгованості за договором від 01.11.2020, відповідачем суду надано не було. Також дана сума заборгованості не була спростована відповідачем.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання зі сплати орендної плати за договором оренди № 126 від 01 листопада 2020 року.

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати суму боргу з орендної плати за договором оренди від 01.11.2020 в сумі 52 052, 76 грн, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача даної суми заборгованості за договором оренди належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 548 ЦК України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Відповідно до ст. 230, 231 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно зі ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно до п. 3.4. розділу 3 «Орендна плата», орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується орендодавцем, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, за кожний день прострочення, включаючи день оплати. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 20% від суми заборгованості.

У відповідності до ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В ч. 2 ст. 343 ГК України прямо зазначається, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором оренди від 01.11.2020, позивач нарахував відповідачеві пеню, яка, станом на 30.06.2023, складає 11 541, 80 грн.

Також у відповідності до умов договору, позивачем нараховано штраф у розмірі 10 410, 55 грн.

Судом перевірено надані до позову розрахунки суми пені та штрафу. Контррозрахунку зазначених сум відповідачем суду надано не було.

Отже, наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані, зокрема й щодо вини в невиконанні взятих на себе зобов`язань по орендних платежів у строк, встановлений договором, дають підстави для висновку суду про правомірність нарахування позивачем пені в розмірі 11 541, 80 грн та штрафу в розмірі 10 410, 55 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних у сумі 2 029, 84 грн та 6 544, 40 грн інфляційних витрат, нарахованих згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання, підлягають задоволенню як правомірні та обґрунтовані (здійснений позивачем розрахунок перевірено судом).

Відповідно ст. 55 Конституції України, ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги Акціонерного товариства "Харківський електротехнічний завод "Трансзв`язок", м. Харків, такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 123, 126, 129, 165, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 247, 252, 256 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тім Пабліш Груп" (адреса: 63202, Харківська обл., Нововодолазький р-н, смт Нова Водолага, вул. Погрібняка Якима, 127; Код ) на користь Акціонерного товариства «Харківський електротехнічний завод «Трансзв`язок» (адреса: 61009, м. Харків, вул. Достоєвського, буд. 1; Код ) заборгованість у сумі - 82 579, 35 грн, з яких: 52 052, 76 грн - основного боргу; 2029, 84 грн - 3% річних; 6 544, 40 грн - інфляційні втрати; 11 541, 80 - пені; 10 410, 55 - штрафу; 2 147, 20 грн - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Позивач - Акціонерне товариства «Харківський електротехнічний завод «Трансзв`язок» (адреса: 61009, м. Харків, вул. Достоєвського, буд. 1; Код );

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Тім Пабліш Груп" (адреса: 63202, Харківська обл., Нововодолазький р-н, смт Нова Водолага, вул. Погрібняка Якима, 127; Код ).

Повне рішення складено 29.12.2023

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/4764/23