ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.12.2023м. СумиСправа № 920/365/23(920/1072/23)

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп`яненко О.Ю., за участі секретаря судового засідання Бардакової О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи № 920/365/23 (920/1072/23)

за позовом: розпорядника майна ТОВ Сумчани СД арбітражного керуючого Удовенка Романа Петровича (40000, м.Суми, вул. Кузнечна, 4),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю СТАРТСУМИ (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 27, код 41973857),

за участі третіх осіб:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумчани СД" (40000, м. Суми, вул. Кооперативна, буд. 19, код 41945091)

2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

3. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 )

4. ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_3 )

5. ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , код НОМЕР_4 )

6. ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , код НОМЕР_5 )

7. ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 , код НОМЕР_6 )

8. ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 , код НОМЕР_7 )

9. ОСОБА_8 ( АДРЕСА_8 , код НОМЕР_8 )

10. ОСОБА_9 ( АДРЕСА_9 , код НОМЕР_9 )

11. Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ МЕТАЛ ГРУП" (49000, м. Дніпро, вул. Шолом-Алейхема, буд. 5, )

12. Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Давиденко Інна Анатоліївна (40000, м. Суми, площа Незалежності, 10)

про визнання недійсним правочину,

За участю представників сторін:

від позивача: адвокат Жмакін С.А.

від відповідача: не з`явився;

від третіх осіб: не з`явилися;

УСТАНОВИВ:

Розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумчани СД" (40000, м. Суми, вул. Кооперативна, буд. 19, код 41945091) - арбітражний керуючий Удовенко Р.П. звернувся до суду із заявою та просить:

- визнати недійсним з моменту укладення Договір купівлі-продажу земельної ділянки під 16.09.2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Давиденко І.А., зареєстровано в реєстрі за № 152, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сумчани СД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "СТАРТСУМИ" за яким відчужено земельну ділянку загальною площею 0,0871 га, місце розташування земельної ділянки: АДРЕСА_10 ; цільове призначення земельної ділянки; 02.03 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку; кадастровий номер :17:030:0092; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

- скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вчинений на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54092598 від 16.09.2020, вчинений державним реєстратором на нерухоме майно приватним нотаріусом Давиденко Інною Анатоліївною, про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: місто Суми, вулиця Праці, ділянка 52; кадастровий номер :17:030:0092; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 за Товариством з обмеженою відповідальністю "СТАРТСУМИ" (04119, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 27; ).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 12.09.2023 справу № 920/1072/23 розподілено для розгляду суді Джепі Ю.А.

Відповідно до ухвали суду від 13.09.2023 (суддя Джепа Ю.А.) передано матеріали справи № 920/1072/23 на розгляд Господарського суду Сумської області в межах справи № 920/365/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумчани СД" (40000, м. Суми, вул. Кооперативна, буд. 19, код 41945091).

У відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.09.2023 справу № 920/365/23 (920/1072/23) призначено судді Соп`яненко О.Ю.

Відповідно до ухвали Господарського суду Сумської області від 14.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №920/365/23 (920/1072/23); справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами; розгляд справи №920/1072/23 вирішено здійснювати в межах справи № 920/365/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумчани СД", в окремому позовному провадженні. Також ухвалою було залучено до участі у справі третіх осіб; надано сторонам строк для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив; третім особам подати письмові пояснення щодо позовних вимог з урахуванням вимог ст. 168 ГПК України. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю СТАРТСУМИ (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 27, код 41973857) та приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Давиденко Інни Анатоліївни (40000, м. Суми, площа Незалежності, 10) належним чином засвідчену копію, оригінал для огляду судом, договору купівлі-продажу земельної ділянки під 16.09.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Давиденко І.А., зареєстровано в реєстрі за № 152.

Також ухвалою суду від 14.09.2023 задоволено заяву розпорядника майна ТОВ Сумчани СД арбітражного керуючого Удовенка Романа Петровича № 02-01/611 від 08.09.2023 (вх.№3505 від 12.09.2023) про забезпечення позову у справі № 920/365/23 (920/1072/23); заборонено відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися, в тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, позичку, до статутного капіталу юридичних осіб земельну ділянку загальною площею 0,0871 га, що розташована за адресою: місто Суми, вулиця Праці, ділянка 52; цільове призначення земельної ділянки: 02.03 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку; кадастровий номер :17:030:0092; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т. ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно, а також внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записів про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо майна: земельна ділянка загальною площею 0,0871 га, що розташована за адресою: місто Суми, вулиця Праці, ділянка 52; цільове призначення земельної ділянки: 02.03 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку; кадастровий номер :17:030:0092; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Ухвалою суду від 14.11.2023 у даній справі було призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 29.11.2023, 14:00 з повідомленням (викликом) сторін.

У зв`язку з відпусткою судді Соп`яненко О.Ю. 29.11.2023 судове засідання у даній справі не відбулося, згідно ухвали суду від 01.12.2023 призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 21.12.2023, 12:30 з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачем - арбітражним керуючим Удовенком Р.П. подано до суду на виконання вимог ухвали від 14.09.2023 докази направлення на адресу приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Давиденко І.А. копії заяви про визнання договору недійсним з додатками.

Відповідач у судове засідання 21.12.2023 не з`явився, відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не подав. Як вбачається з матеріалів справи ухвали суду були надіслані н адресу відповідача ТОВ СТАРТСУМИ на адресу, вказану позивачем у позові та інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 27, повернулися до суду з відміткою на поштовому конверті за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

27.11.2023 третьою особою - приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Давиденко І.А. подано клопотання від 25.11.2023 про розгляд справи без її участі, при розгляді справи просить врахувати норми абз.8 ст.8 Закону України «Про нотаріат».

Інші треті особи в судове засідання не прибули, пояснень, заяв, клопотань не подали.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 17.05.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумчани СД" (40000, м. Суми, вул. Кооперативна, буд. 19, код 41945091); введено процедуру розпорядження майном строком 170 календарних днів; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Удовенка Романа Петровича.

У відповідності до наведених у ст. 1 КУзПБ визначень розпорядник майна - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення процедури розпорядження майном.

Банкрутство за своєю природою є особливим правовим механізмом врегулювання відносин між неплатоспроможним боржником та його кредиторами, правове регулювання якого регламентовано КУзПБ, який визначає особливості провадження у справах про банкрутство, тобто є спеціальним у застосуванні при розгляді цих справ.

Як вбачається з матеріалів справи, у ході проведення процедури розпорядження майном у справі № 920/365/23 встановлено, що у власності ТОВ "Сумчани СД" перебувало нерухоме майно: земельна ділянка загальною площею 0,0871 (нуль цілих вісімсот сімдесят одна десятитисячна) га, місце розташування земельної ділянки: місто Суми, вулиця Праці, ділянка 52 (п`ятдесят два), цільове призначення земельної ділянки 02.03 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; за земельними угіддями: малоповерхова забудова 0,0020 га; 0,0068 га; 0,0784 га; кадастровий номер - :17:030:0092; реєстраційний номер - 01, на підставі Акту прийому передачі земельної ділянки до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумчани СД" від 01.03.2019 року, складеного між ОСОБА_10 та ТОВ "Сумчани СД", засвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Нагорною Н.В. № 2609, 2010 від 01.03.2019 року.

Право власності ТОВ "Сумчани СД" на земельну ділянку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Нагорною Н.В. 01.03.2019 року, номер запису про право власності 30578686.

16.09.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сумчани СД" (Україна, 40000, Сумська область, місто Суми, вулиця Кооперативна, будинок 19; Код ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СТАРТСУМИ" (місцезнаходження: місто Київ, Шевченківський район, вулиця Дегтярівська, будинок 27, ) укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 16.09.2020 року, що розташована за адресою: АДРЕСА_10 , посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Давиденко І.А., зареєстрований в реєстрі за № 1532.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на даний час право власності на спірний об`єкт нерухомого майна зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "СТАРТСУМИ".

В обґрунтування правових підстав позовних вимог з посиланням на приписи статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ), статей 3 та 13 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) розпорядник майна зазначив, що боржник, укладаючи спірний договір, здійснив відчуження майнового активу, земельної ділянки під житлову забудову, за рахунок якої кредитори мали б змогу задовольнити свої вимоги у кризовий для підприємства період, діяв очевидно недобросовісно на шкоду кредиторам, з метою уникнення звернення стягнення на майнові активи, адже здійснив продаж майна за заниженою ціною. Станом на дату відчуження земельної ділянки боржник за численними договорами безвідсоткової поворотної фінансової допомоги залучив кошти для будівництва багатоквартирного житлового будинку, у тому числі і за адресою відчужуваної земельної ділянки. У результаті таких дій боржник не зміг обслуговувати свої борги та став неплатоспроможним.

На думку позивача вказані обставини свідчать про те, що договір купівлі-продажу майна має ознаки фраудаторного правочину - договору, що вчиняється на шкоду кредиторам.

Частиною 1 статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, згідно з якою, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

На теперішній час у справі про банкрутство боржника ТОВ "Сумчани СД" триває процедура розпорядження майном.

Після відкриття провадження у справі № 920/365/23 про банкрутство ТОВ "Сумчани СД" до Господарського суду Сумської області та розпорядника майна боржника надійшли заяви з кредиторськими вимогами до ТОВ "Сумчани СД" від наступних осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ТОВ "АВ МЕТАЛ ГРУП", а також інших осіб. Відповідно до сформованого розпорядником майна боржника Реєстру вимог кредиторів загальна сума визнаних ним вимог 15-ти кредиторів становить 12 663 108,71 грн.

Згідно з частиною 1 статті 42 КУзПБ господарський суд у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, поданою в порядку, визначеному статтею 7 цього Кодексу, може визнати недійсними правочини або спростувати майнові дії, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, якщо вони порушили права боржника або кредиторів, з таких підстав: боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку; боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив іншій особі або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна; боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник уклав договір із заінтересованою особою; боржник уклав договір дарування (ч. 2 ст. 42 КУзПБ).

Відтак, положення статті 42 КУзПБ розширюють визначені приписами статті 215 ЦК України підстави для визнання недійсними правочинів та надають можливість визнати недійсною угоду, яка відповідає вимогам Цивільного та Господарського законодавства, проте вчинена у період протягом трьох років, що передував відкриттю процедури банкрутства або після відкриття справи про банкрутство, та вчинена на шкоду боржнику або його кредиторам.

При цьому КУзПБ є частиною цивільного/господарського законодавства, тому до правовідносин, які регулює цей Кодекс як спеціальний нормативно-правовий акт, можуть застосовуватися також норми Цивільного кодексу України, зокрема, щодо загальних підстав для визнання недійсними правочинів за участі боржника.

Виходячи з приписів ч. 9 ст. 44 КУзПБ розпорядник майна має право на подання до господарського суду позову щодо визнання недійсними правочинів, у тому числі укладених боржником з порушенням порядку, встановленого цим Кодексом, а також позовів щодо визнання недійсними актів, прийнятих у процедурі розпорядження майном щодо зміни організаційно-правової форми боржника.

Частиною третьою статті 13 ЦК України визначено, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Формулювання «зловживання правом» необхідно розуміти як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дія без права. Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права.

Правочини, які укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Правочин не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення.

Тому будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину (правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам).

Фраудаторні угоди - це угоди, що завдали шкоди боржнику (як приклад, угода з метою виведення майна). Мета такого правочину в момент його укладання є прихованою, але проявляється через дії або бездіяльність, що вчиняються боржником як до, так і після настання строку виконання зобов`язання цілеспрямовано на ухилення від виконання обов`язку.

Слід звернути увагу, що фраудаторним правочином може бути як оплатний (договір купівлі-продажу), так і безоплатний договір (договір дарування), а також може бути як односторонній, так і двосторонній чи багатосторонній правочин.

Формулювання критеріїв фраудаторності правочину залежить від того, який правочин на шкоду кредитору використовує боржник для уникнення задоволення їх вимог.

Зокрема, але не виключно, такими критеріями можуть бути: момент вчинення оплатного відчуження майна або дарування (вчинення правочину в підозрілий період, після відкриття провадження у судовій справі, відмови в забезпеченні позову і до першого судового засіданні у справі; контрагент, з яким боржник вчинив оспорювані договори (родичі боржника, пов`язані або афілійовані юридичні особи); щодо оплатних цивільно-правових договорів важливе значення має ціна (ринкова, неринкова ціна), і цей критерій має враховуватися.

Вчинення власником майна правочину з розпорядження належним йому майном з метою унеможливити задоволення вимоги іншої особи - стягувача за рахунок майна цього власника може бути кваліфіковане як зловживання правом власності, оскільки власник використовує правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам кредитора (правовий висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 910/7547/17).

Особа, яка є боржником перед своїми контрагентами, повинна утримуватися від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів. Угоди, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову і фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Угода, що укладається «про людське око», таким критеріям відповідати не може.

Слід зауважити, що цивільні й господарські відносини, у межах яких передбачається виконання обов`язку боржника в майбутньому без забезпечення такого боргу, ґрунтуються в основному на довірі учасників відносин до свого контрагента, а також на впевненості в можливості захистити свої майнові права в спосіб, передбачений законом, зокрема, через суд.

У сучасному українському законодавстві, як і в іноземних правопорядках, оспорювання так званих підозрілих угод божника є одним з найважливіших юридичних інструментів консолідації та збільшення конкурсної маси шляхом повернення до неї майна боржника, переданого іншим особам.

Судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, викладеного у постанові від 05.04.2023 у справі 920/10/21 (920/868/21), що фраудаторним може виявитися будь-який правочин, що здійснюється між учасниками господарських правовідносин, який укладений на шкоду кредиторам, отже, такий правочин може бути визнаний недійсним в порядку позовного провадження у межах справи про банкрутство відповідно до статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства на підставі пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України як такий, що вчинений всупереч принципу добросовісності, та частин третьої, шостої статті 13 ЦК України з підстав недопустимості зловживання правом, на відміну від визнання недійсним фіктивного правочину, лише на підставі статті 234 ЦК України. У такому разі звернення в межах справи про банкрутство з позовом про визнання недійсними правочинів боржника на підставі загальних засад цивільного законодавства та недопустимості зловживання правом є належним способом захисту, який гарантує практичну й ефективну можливість захисту порушених прав кредиторів та боржника.

Водночас, категорія фраудаторності у галузі банкрутства спрямована на недопущення недобросовісного виведення активів з метою уникнення відповідальності цим майном перед кредиторами, зважаючи, що частина друга статті 96 ЦК України вимагає, щоб юридична особа відповідала за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном. Тобто боржник має усвідомлювати повне виконання свого обов`язку перед кредитором.

У зв`язку з цим можна розмежувати також критерії фраудаторності: об`єктивний - коли вчиняється правочин цілеспрямовано на ухилення від виконання обов`язку за наявності існуючої вже заборгованості; суб`єктивний - усвідомлення боржником появи боргу в результаті укладення правочину, що повинно аналізуватися через призму економічної мети договору, сумлінність та добросовісність дій боржника, які мають бути спрямовані на погашення боргу, а не навпаки, на неможливість виконання зобов`язання.

Обираючи варіант добросовісної поведінки, боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника, повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний боржник повинен мати на меті добросовісно виконати усі свої зобов`язання, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора (висновок, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/8357/18).

У період протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, дії щодо будь-якого вилучення (відчуження) боржником своїх майнових активів є підозрілими і можуть становити втручання у право власності кредиторів, відтак відчуження майна боржником повинно здійснюватися з огляду на права кредиторів щодо забезпечення їх вимог активами боржника, а неврахування інтересів кредиторів у такому випадку є зловживанням з боку боржника своїми правами щодо розпорядження майном як власника, за умови, що відчуження майна призводить завідомо до зменшення обсягу платоспроможності боржника і наносить шкоду кредиторам.

Боржник, який відчужує майно (вчиняє інші дії, пов`язані, із зменшенням його платоспроможності) після виникнення у нього зобов`язання діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора.

Дії боржника, зокрема, але не виключно, щодо безоплатного відчуження майна, відчуження майна за ціною значно нижче ринкової, для цілей не спрямованих на досягнення розумної ділової мети або про прийняття на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, або відмова від власних майнових вимог, якщо вони вчинені у підозрілий період, можуть свідчити про намір ухилення від розрахунків із контрагентами та спрямовані на завдання шкоди кредиторам.

Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом, спрямованим на недопущення (уникнення) задоволення вимог такого кредитора.

Отже будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредиторами, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину - правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам.

Спірний договір купівлі-продажу земельної ділянки від 16.09.2020 року був укладений у межах трирічного строку до судових процедур банкрутства, тобто у підозрілий період.

Станом на дату укладення спірного договору щодо відчуження майнового активу ТОВ "Сумчани СД" мало кредиторську заборгованість, зокрема, перед ОСОБА_1 в сумі 272 580,00 грн (з 20.02.2020), ОСОБА_3 в сумі 657 844,00 грн (з 30.06.2020), ОСОБА_5 в сумі 783 195,00 грн. (з 24.09.2020) тощо.

Боржник, будучи обізнаним про наявність заборгованості підприємства перед численними кредиторами, вчинив правочин з продажу майна підприємства за сумнівно низькою ціною.

Згідно з пунктом 2 оспорюваного договору купівлі-продажу майновий актив (земельну ділянку в межах м. Суми) відчужено за ціною 409 600,00 грн.

Відповідно до Звіту про експертну грошову оцінку, виготовленого ТОВ "Консалт-С" про орієнтовну вартість майна ринкова вартість земельної ділянки, що відчужена за оскаржуваним договором станом на дату його укладення складала 769 600,00 грн.

Отже, надані докази у сукупності свідчать про наявність обґрунтованих сумнівів у позивача щодо адекватності ціни майна, за яку був вчинений його продаж у вересні 2020 року.

Поряд із наведеним суд вважає, що договір купівлі-продажу майна був вчинений з метою зменшення активів боржника без будь-якої розумної ділової мети та економічного обґрунтування на невигідних для нього умовах.

Оскільки оспорюваний правочин вчинений у вересні 2020 року (тобто в межах трирічного строку, що передувало відкриттю провадження у справі про банкрутство (17.05.2023), це відповідно до приписів статті 42 КУзПБ ставить під сумнів справедливе задоволення вимог кредитора у справі про банкрутство ТОВ "Сумчани СД".

«Недійсність» за статтею 42 КУзПБ перш за все пов`язується з оцінкою дій боржника, виконання яких мало негативні наслідки для боржника у вигляді зменшення його майнових активів та неплатоспроможності, а наслідком правового регулювання за цією статтею є повернення у ліквідаційну масу майна боржника та унеможливлення боржником, зловживаючи своїми правами, вчинення дій на шкоду кредиторам.

Обираючи варіант добросовісної поведінки, боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника, повинна відповідати критеріям розумності, яка передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний боржник повинен мати на меті добросовісно виконати усі свої зобов`язання, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора.

З огляду на викладене, враховуючи, що за оспорюваним договором купівлі-продажу, який укладено у межах трирічного строку, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство ТОВ "Сумчани СД", тобто у підозрілий період, при цьому за наявності значних боргових зобов`язань перед кредиторами, сумнівна низька ціна, за яку був здійснений продаж майна, судом установлено, що оспорюваний правочин вчинено з метою уникнення задоволення вимог кредиторів за рахунок майна, що є предметом продажу за таким договором, а відтак боржник використав правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам його кредиторів, в той час, як особа, яка є боржником перед своїми контрагентами, повинна утримуватися від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів, а угоди, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною.

Отже, зазначене вище свідчить про спрямованість волі ТОВ "Сумчани СД" не на досягнення розумної ділової мети, а на виведення активів боржника та завдання йому збитків, з метою ухилення від виконання своїх зобов`язань та порушення прав кредиторів.

На підтвердження недобросовісності дій боржника ТОВ "Сумчани СД" свідчить також надана розпорядником майна (позивачем) інформація, що кошти в сумі 409 600,00 грн. з призначенням платежу "оплата за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 16.09.2020 року кадастровий номер :17:030:0092", що надійшли на поточний рахунок ТОВ "Сумчани СД" 22.09.2020 року, у той же день (22.09.2020) були перераховані в сумі 409 500,00 грн Товариству з обмеженою відповідальністю "ЯРМЕТ" () з призначення платежу "оплата згідно договору 25 від 27.08.2020 року". ТОВ "ЯРМЕТ" згідно з інформацією, що наявна у мережі Інтернет (ресурс Опендатабот), на момент перерахування коштів було зареєстровано за адресою: м. Київ, Шевченківський район, вул. Богдана Хмельницького, буд. 19-21. У жовтні 2020 року (фактично після надходження коштів від ТОВ "Сумчани СД") у Товаристві змінено керівника та засновника з ОСОБА_11 на ОСОБА_12 , а також змінено місцезнаходження на: АДРЕСА_11 . Новий засновник та керівник ТОВ "ЯРМЕТ" Пухир Юрій Сергійович є засновником та керівником ще близько 50 підприємств, що свідчить про оформлення Товариства на номінального власника, інформація про здійснення ТОВ "ЯРМЕТ" господарської діяльності відсутня. Учасниками справи дана інформація не спростована.

Вибуття майна з володіння власника на підставі фраудаторного правочину свідчить про відсутність у нього волі на законне відчуження цього майна, оскільки за таким правочином воля власника спрямована не на правомірну реалізацію свого права власності, а на зловживання ним для досягнення неправомірної цілі - завдання шкоди кредиторам та безпідставне зменшення своїх активів.

З урахуванням наведених правових норм та обставин справи суд дійшов висновку про те, що спірний правочин, підлягає визнанню недійсним.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону в Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі.

Частиною 8 ст. 18 Закону передбачено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно дол абзаців 2 та 3 ч. 3 ст. 26 Закону у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються та повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Суд дійшов висновку, що вимоги про скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вчинений на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 54092598 від 16.09.2020, державним реєстратором на нерухоме майно про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Давиденко Інною Анатоліївною, про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку :17:030:0092, розташовану за адресою: АДРЕСА_10 за Товариством з обмеженою відповідальністю "СТАРТСУМИ" , є похідними вимогами від вимог про визнання недійсним договору та залежать від наявності самого порушеного права позивача.

З огляду на викладене позовні вимоги позивача щодо відновлення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумчани СД" на нерухоме майно та скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вчиненого на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 54092598 від 16.09.2020, державним реєстратором на нерухоме майно про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Давиденко Інною Анатоліі?вною, про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку :17:030:0092, розташовану за адресою: Сумська обл., м. Суми, вулиця Праці, земельна ділянка 52 за Товариством з обмеженою відповідальністю "СТАРТСУМИ", які є похідними від позовних вимог про визнання недійсним договору та стосуються наслідків визнання цього договору недійсним, також підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

У відповідності до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбаченим цим Кодексом.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи зазначене та те, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, витрати зі сплати судового збору в розмірі 5368,00 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 123, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним з моменту укладення Договір купівлі-продажу земельної ділянки під 16.09.2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Давиденко І.А., зареєстрований в реєстрі за № 1532, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сумчани СД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "СТАРТСУМИ" за яким відчужено земельну ділянку загальною площею 0,0871 га, місце розташування земельної ділянки: місто Суми, вулиця Праці, ділянка 52; цільове призначення земельної ділянки; 02.03 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку; кадастровий номер :17:030:0092; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

3. Скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вчинений на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54092598 від 16.09.2020, вчинений державним реєстратором на нерухоме майно приватним нотаріусом Давиденко Інною Анатоліївною, про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: місто Суми, вулиця Праці, ділянка 52; кадастровий номер :17:030:0092; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 за Товариством з обмеженою відповідальністю "СТАРТСУМИ" (04119, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 27; ).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю СТАРТСУМИ (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 27, код 41973857) на користь розпорядника майна ТОВ Сумчани СД арбітражного керуючого Удовенка Романа Петровича (40000, м.Суми, вул. Кузнечна, 4, ідентифікаційний код НОМЕР_10 ) 5368 грн. 00 коп. (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень 00 копійок) витрат по сплаті судового збору.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення підписаний 26.12.2023.

Суддя О.Ю. Соп`яненко