УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

27.12.2023Справа № 910/19420/23

Суддя Господарського суду міста Києва Котков О.В., розглянувши матеріали за позовом Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкойл» (03680, м. Київ, пр-т Академіка Палладіна, 32, оф. 434) про визнання недійсним договору в частині та стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2023 року до Господарського суду міста Києва від Військової частини НОМЕР_1 (позивач) надійшла позовна заява № 1645 від 13.12.2023 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкойл» (відповідач) про визнання недійсними п. 3.1. договору від 10.05.2022 №7 про закупівлю товарів за державні кошти та специфікації на товар, яка є додатком №1, в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість, та стягнення 88 715,01 грн., з них: безпідставно сплачених коштів - 76 295,00 грн. (сімдесят шість тисяч двісті дев`яносто п`ять гривень), інфляційних втрат - 9127,83 грн. (дев`ять тисяч сто двадцять сім гривень 83 копійки) та 3% річних - 3292,01 грн. (три тисячі двісті дев`яносто дві гривні 01 копійка).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до п. 3.1. укладеного між позивачем та відповідачем договору № 7 від 10.05.2022 року безпідставно включено податок на додану вартість у розмірі 20%, що суперечить постанові Кабінету Міністрів України від 02.03.2022 року № 178 «Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану», що свідчить про порушення приписів ст. 203 Цивільного кодексу України, а тому наявні підстави для визнання недійсними положень такого договору в частині включення до ціни товару податку на додану вартість. При цьому, в порядку ст. 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набуті відповідачем кошти податку на додану вартість в сумі 76 295,00 грн. підлягають стягненню на користь позивача. Крім того, у зв`язку з неповерненням безпідставно одержаних коштів, позивач вказує на необхідність стягнення з відповідача на його користь відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних у розмірі 3292,01 грн та інфляційних втрат у розмірі 9127,83 грн.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що з 1 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2684,00 грн.

Статтею 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Так, позивач звернувся до суду з позовом про (1) визнання недійсним договору в частині та (2) стягнення 88 715,01 грн.

Відтак, звертаючись до суду з даним позовом позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 5368,00 грн.

Водночас, в прохальній частині позовної заяви позивач просить суд надати відстрочку у сплаті судового збору до прийняття судового рішення у справі.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, проаналізувавши норми чинного законодавства, якими врегульовано порядок звільнення, відстрочення та розстрочення сплати судового збору, господарський суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на таке.

Згідно із частиною другою статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

У відповідності до частини другої статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Що ж до самих умов, визначених в статті 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8 вказаного Закону, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Встановлений статтею 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору є вичерпним.

Оскільки предметом розгляду в даній справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а на позивача не поширюється дія пунктів 1, 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", то підстави для задоволення господарським судом клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви відсутні.

З вищевикладених міркувань, господарський суд не знаходить правових підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Господарський суд зауважує, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Таким чином, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви та надати суду документ на підтвердження сплати судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

За змістом ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 164, ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву № 1645 від 13.12.2023 року Військової частини НОМЕР_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкойл» про визнання недійсним договору в частині та стягнення грошових коштів- залишити без руху.

2. Надати Військовій частині НОМЕР_1 строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення даної ухвали.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 у встановлений судом строк через відділ діловодства суду надати:

- докази сплати судового збору у встановленому Законом порядку та розмірі в сумі 5368,00 грн. (оригінал квитанції або платіжного доручення).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата підписання: 27 грудня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Котков