ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2023 року м.Харків Справа № 913/283/23
Провадження № 14/913/283/23
Господарський суд Луганської області у складі судді Лісовицького Є.А., розглянувши матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», м. Київ
до відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз», м. Сєвєродонецьк Луганської області
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», м. Київ
про стягнення 35444159,54 грн.
за участі секретаря судового засідання Чуєвої М.С.
У засідання брали участь:
від позивача: адвокат Орел С.С., довіреність № 22/09-2022 від 22.09.2022, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП № 001663 від 30.05.2018;
від відповідача: адвокат Сєньков Є.І., довіреності № 3 від 03.02.2023, дублікат свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛГ № 000890 від 28.12.2022;
від третьої особи: представник не прибув.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі ТОВ «ГК «Нафтогаз України», позивач) звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» (далі АТ «Луганськгаз», відповідач) про стягнення заборгованості за типовим договором постачання природного газу постачальником «останньої надії» в сумі 35444159,54 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р ТОВ «ГК «Нафтогаз України» визначено постачальником «останньої надії» на ринку природного газу. Між ТОВ «ГК «Нафтогаз України» та АТ «Луганськгаз» було укладено типовий договір постачання природного газу з постачальником «останньої надії», який затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501. Договір укладено шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.
З огляду на те, що в порушення умов договору відповідач не забезпечив своєчасну та повну оплату вартості поставленого позивачем природного газу, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за спожитий у період з 02.10.2022 по 02.11.2022 природний газ в сумі 35444159,54 грн, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2023 позовну заяву передано на розгляд судді Лісовицькому Є.А.
Ухвалою від 21.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/283/23. Суд вирішив справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання суд призначив на 12.09.2023 об 11 год. 00 хв.
31.08.2023 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву № 01-02-52/251 від 28.08.2023, в якому він проти позову заперечує, посилаючись на наступне.
АТ «Луганськгаз» є оператором газорозподільної системи та здійснювало на території ліцензованої діяльності (Луганська область) розподіл природного газу розподільними системами для категорій споживачів: населення, промисловості, бюджет, релігія, в якості оператора газорозподільної системи (Оператора ГРМ).
На час спірних правовідносин усі структурні підрозділи АТ «Луганськгаз» (включно зі всім майном, у тому числі об`єктами газорозподільної системи, що експлуатувалась такими структурними підрозділами та іншим рухомим і нерухомим майном) були захоплені незаконними збройними чи воєнізованими формуваннями, створеними на тимчасово окупованих територіях, та/або збройними чи воєнізованими формуваннями держави-агресора.
Відповідно до наказу Міністерства з питань Реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75, станом на час спірних правовідносин, до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані) віднесені всі 8 районів Луганської області, тобто вся територія Луганської області є тимчасово окупованою.
АТ «Луганськгаз» листом № 01-02-52/352 від 18.03.2022 повідомило Національну поліцію України про захоплення на території Луганської області військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації та учасниками підконтрольних Російській Федерації незаконних збройних формувань структурних підрозділів підприємства.
Відповідач зазначає, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації при провадженні ліцензованої діяльності виникла неможливість підприємством виконувати господарську діяльність з розподілу природного газу та дотримуватися вимогам, які передбачені главою 2: пункту 2.1; пункту 2.2 підпунктів з 1 по 32; пункту 2.3 підпунктів з 1 по 5; пункт 2.4 пунктів з 1 по 4; пункту 2.5 підпунктів з 1 по 8; пункту 2.6 підпунктів з 1 по 10 Ліцензійних умов.
Також, відповідач зазначив, що у відповідності до укладеного з Міненерговугілля договору експлуатації газорозподільних систем або їх складових № 021017/35-Лг-ГРМ від 02.10.2017 товариство є балансоутримувачем державних газорозподільних систем або їх складових, що є державним майном, не підлягає приватизації та використовується для розподілу природного газу і не може бути відокремлене від його основного виробництва, згідно з переліком, що є додатками № 1 та № 1.1 до цього договору, до яких підключені (приєднані) інші газові мережі.
АТ «Луганськгаз» листами № 01-02-52/354 від 18.03.2022 та № 01-02-52/409 від 08.09.2022 повідомляло Міністерство енергетики України про настання форс-мажорних обставин та про те, що товариство не здійснює діяльність з розподілу природного газу споживачам Луганської області.
АТ «Луганськгаз» отримало сертифікат Торгово-промислової палати України № 3100-22-0947 від 27.09.2022, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) товариству за договором № 021017/35-Лг-ГРМ від 02.10.2017.
Крім того, відповідач повідомив, що між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (далі ТОВ «ОГТСУ») 31.12.2019 було укладено договір транспортування природного газу № 191000018, взаємовідносини щодо забезпечення, замовлення, надання, супроводження послуг транспортування здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу ГТС (п. 2.8. договору).
За цим договором оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені у цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні (п. 2.1. договору).
Проте, ТОВ «ОГТСУ» свідомо ігноруючи письмові вимоги відповідача щодо припинення транспортування природного газу через всі фізичні точки входу до газорозподільної системи відповідача, продовжує відображати відомості щодо обсягів надходження природного газу до ГРМ Луганської області та інформаційній платформі, про що оформлює листами товариство та надсилає акти приймання-передачі.
АТ «Луганськгаз» звертає увагу на те, що акти приймання-передачі у спірний період не підписувало. Крім того, не подавало до інформаційної платформи інформацію передбачену вимогами п. 5 гл. 4 р. ІV Кодексу ГТС, а саме: 1. інформацію про прогнози споживання природного газу на кожну газову добу (D) для споживачів, по яких відбір/споживання не вимірюється щодобово; 2. інформацію про попередні обсяги споживання кожної газової доби (D); 3. інформацію про фактичне добове споживання; 4. інформацію про фактичне споживання кожного газового місяця (М).
АТ «Луганськгаз» листом № 01-02-52/449 від 12.12.2022 направило на адресу ТОВ «ОГТСУ» копію сертифікату Торгово-промислової палати України № 3100-22-1428 від 14.11.2022, яким засвідчуються форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) товариству щодо зобов`язань за вищевказаним договором транспортування природного газу з 24 лютого 2022 року.
Відповідач наголошує на тому, що у спірний період у товариства не було факту споживання природного газу на території Луганської області через повну окупацію цієї області державою-агресором і припиненням АТ «Луганськгаз» своєї господарської діяльності на окупованій території. Будь-які документи, які б засвідчували факт споживання ним природного газу у спірний період і в подальшому відсутні.
Зокрема, у період спірних правовідносин номінації АТ «Луганськгаз» дорівнювали « 0», що підтверджується даними з інформаційної платформи ТОВ «ОГТСУ». Відсутність номінації передбачає відсутність постачання на певний звітний період. Отже, АТ «Луганськгаз» не замовляло будь-яких обсягів природного газу для транспортування.
Натомість, позивач, як постачальник «останньої надії», продовжував постачати, а ТОВ «ОГТСУ» транспортувати природний газ на територію, яка з 30.04.2022 року перебувала під повним контролем держави-агресора (тобто у повній окупації).
З огляду на викладене, відповідач просить у задоволенні позову відмовити.
Крім того, відповідач у своєму відзиві просить залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України».
До відзиву на позовну заяву відповідач додатково надав заяву про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача № 01-02-52/252 від 28.08.2023 з аналогічними вимогами.
04.09.2023 від позивача через підсистему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив б/н від 04.09.2023, в якій позивач зазначив, що вважає аргументи відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву, безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи.
Зокрема, позивач посилається на те, що відповідач заперечує проти позову, але жодним чином не спростовує обставин та правової позиції позивача, викладених у позовній заяві і доведених позивачем належними та допустимими доказами. Відзив на позовну заяву не містить належних заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права, а також мотивів їх визнання або відхилення.
Позивач також зазначив, що постачальник «останньої надії» визначається Кабінетом Міністрів України строком на три роки за результатами конкурсу, проведеного у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Позивача розпорядженням Кабінету Міністрів України № 917-р від 22.07.2020 визначено постачальником «останньої надії» строком на три роки як переможця конкурсу.
Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) прийнято постанову № 1909 від 29.10.2021 (набрала чинності з 01.11.2021), якою внесено зміни до Кодексу газотранспортної системи, Кодексу газорозподільних систем, Правил постачання природного газу, Типового договору транспортування природного газу, Типового договору розподілу природного газу.
Відповідно до п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів.
Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи.
02.10.2022 в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» (позивача) було зареєстровано Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» (відповідач), яким за період з 02.10.2022 по 02.11.2022 було спожито природного газу 862691,49 куб. м на загальну суму 35444159,54 грн.
Позивач зазначає, що реєстрація відповідача в реєстрі постачальника «останньої надії» (позивача) здійснюється в автоматичному режимі, без вчинення будь-яких дій з боку позивача. Тобто, позивач не приймає участі у визначенні яких саме споживачів та у який час необхідно включати до реєстру постачальника «останньої надії».
Відповідно до абз. 7-9 п. 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС реєстрація побутового споживача, споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, або оператора газорозподільної системи здійснюється автоматично в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за умови відсутності на інформаційній платформі інформації про відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта в таких випадках:
- відсутність підтвердженої номінації та реномінації діючого постачальника побутового споживача, споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, постачальника, який здійснює постачання газу оператору газорозподільної системи для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі, або оператора газорозподільної системи, який здійснює закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі на підставі договору (договорів) купівлі-продажу природного газу в оптового продавця, для газової доби D до 02:00 UTC (04:00 за київським часом) години для зимового періоду в газову добу (D-1) та 01:00 UTC (04:00 за київським часом) години для літнього періоду в газову добу (D-1) на точку виходу до газорозподільної системи, крім випадків ініціювання постачальником «останньої надії» відключення по об`єкту такого споживача. У такому випадку постачання здійснюється з дня, наступного за днем включення до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії»;
- відсутність за три дні до кінцевої дати постачання природного газу поточним постачальником побутового споживача або споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, в Реєстрі іншого постачальника. У такому випадку постачання здійснюється з дня, наступного за кінцевим днем постачання попереднім постачальником.
Відповідно до абз. 13 п. 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС на наступну газову добу після реєстрації оператора газорозподільної системи в реєстрі споживачів іншого постачальника, крім постачальника «останньої надії», або підтвердження номінації оператора газорозподільної системи, який здійснює закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі на підставі договору (договорів) купівлі продажу природного газу в оптового продавця, на газову добу D до 15:00 UTC (17:00 за київським часом) години для зимового періоду та 14:00 UTC (17:00 за київським часом) години для літнього періоду газової доби (D-1), оператор газорозподільної системи автоматично виключається з реєстру споживачів постачальника «останньої надії2.
В той же час, відповідач не доводить, що протягом липня серпня 2022 у нього був інший постачальник природного газу, який би вніс відповідача до свого Реєстру споживачів.
Отже, оскільки у відповідача протягом жовтня листопада 2022 був відсутній інший постачальник природного газу, як наслідок були відсутні підтверджені номінації/реномінації з обсягами природного газу на виробничо-технологічні витрати для відповідача, тому у відповідності до положень п. 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС та п. 3 розділу VI Правил постачання природного газу відповідача було автоматично включено (зареєстровано) в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» (позивача) відносно покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі відповідача.
Крім того, позивач зазначив, що у відзиві на позовну заяву відповідач посилається на сертифікати Торгово-промислової палати України (далі ТПП) від 27.09.2022 № 3100-22-0947, від 14.11.2022 № 3100-22-1428 та від 14.11.2022 № 3100-22-1429, які, на думку відповідача, є підтвердженням настання форс-мажорних обставин в господарській діяльності відповідача та звільняє його від виконання зобов`язання у строк, встановлений договором. Проте, такий аргумент відповідача позивач вважає безпідставним оскільки виходячи з положень Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», сертифікат ТПП є індивідуальним актом, який стосується конкретних учасників договірних відносин, конкретного договору та конкретних договірних зобов`язань. В той же час, відповідачем не надано до суду сертифікат ТПП про форс-мажорні обставини щодо неможливості виконання зобов`язань відповідача за договором, а саме: зобов`язання сплатити вартість спожитого природного газу у строк, встановлений умовами договору.
Також позивач зауважив, що згідно з п. 10.1 договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин).
Відповідно до п. 10.4 договору сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтвердні документи щодо їх настання відповідно до законодавства.
Як зазначає позивач, відповідач не виконав вимоги договору щодо своєчасного повідомлення про настання форс-мажорних обставин та не підтвердив доказами, передбаченими договором, наявність цих обставин та вплив цих обставин на можливість виконання ним грошового зобов`язання за договором, що позбавляє його права вимагати застосування наслідків, передбачених п. 10.1 договору.
Враховуючи викладене, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою від 12.09.2023 задоволено заяву АТ «Луганськгаз» № 01-02-52/252 від 28.08.2023 про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»; підготовче засідання відкладено на 16.10.2023 о 10 год. 00 хв.
15.09.2023 на адресу суду надійшли заперечення відповідача від 12.09.2023 № 01-02-52-262, в яких він, посилаючись на приписи п. 2 р. VI Правил постачання природного газу, а також ч. 2 ст. 15 Закону України «Про ринок природного газу», зауважив, що максимальна тривалість постачання природного газу постачальником «останньої надії» не може перевищувати шістдесят днів та в будь-якому випадку не має тривати довше ніж до кінця календарного місяця, наступного за тим місяцем, у якому почалося фактичне постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії».
Згідно з п. 3.3. Типового договору період безперервного постачання природного газу постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу споживачу постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору.
Пунктом 11 Типового договору передбачено, що дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу постачальником.
Отже, виходячи з інформації наданої позивачем, у 2022 календарному році АТ «Луганськгаз» вже перебувало у Реєстрі споживачів постачальником «останньої надії» - ТОВ «ГК «Нафтогаз України» з 01.01.2022 по 28.02.2022, тому строк дії Типового договору постачання природного газу у 2022 календарному році був вичерпаний, а саме закінчився граничний строк передбачений прямими нормами чинного законодавства.
Законом України «Про ринок природного газу» передбачено, що після закінчення вищезазначеного строку постачальник «останньої надії» - ТОВ «ГК «Нафтогаз України» було зобов`язано припинити постачання природного газу для АТ «Луганськгаз», а також не мало правових підстав здійснювати постачання природного газу протягом наступних періодів календарного року.
Також, відповідач звертає увагу на те, що Типовий договір постачання природного газу між постачальником «останньої надії» та споживачем не може бути укладений за наявності простроченої заборгованості у такого споживача перед таким постачальником «останньої надії», крім випадків, якщо таким споживачем є побутовий споживач, споживач, що є бюджетною установою відповідно до Бюджетного кодексу України, закладом охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо), закладом охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), споживач, що здійснює виробництво теплової енергії, та оператор газорозподільної системи (абз. 3 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про ринок природного газу»).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 02.10.2022 заборгованість АТ «Луганськгаз» перед позивачем по договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» складає 834752454,47 грн.
Відповідач також зауважив, що в провадженні Господарського суду Луганської області перебувають справи за позовом ТОВ «ГК «Нафтогаз України» до АТ «Луганськгаз» про стягнення заборгованості за Типовим договором постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501: № 913/264/23 у сумі 608002517,13 грн за період 01.05.2022 по 29.06.2022; № 913/265/23 у сумі 35605383,23 грн за період з 01.07.2022 по 31.07.2022 в обсязі 209715,90 тис. куб. м та за період з 01.08.2022 по 29.08.2022 в обсязі 128552,05 тис. куб м; № 913/263/23 у сумі 38891609,73 грн за період з 01.08.2022 по 30.09.2022.
На думку відповідача, ТОВ «ГК «Нафтогаз України» не мало жодних підстав здійснювати постачання природного газу АТ «Луганськгаз» у період спірних правовідносин та укладати новий договір постачання природного газу з 02 жовтня 2022 року, оскільки це є порушенням вимог чинного законодавства.
Відповідач також наголошує на тому, що позивач був обізнаний про включення АТ «Луганськгаз» до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи (ТОВ «ОГТСУ»), але не вжив жодних заходів, а саме: не розірвав в односторонньому порядку типовий договір постачання природного газу з АТ «Луганськгаз» у зв`язку з порушенням строків оплати відповідно до п. 11.4. цього договору; не звернувся до оператора газотранспортної системи з дорученням про відключення АТ «Луганськгаз» та здійснення заходів з припинення/обмеження постачання природного газу відповідачу; не проінформував ТОВ «ОГТСУ» про відсутність у нього правових підстав здійснювати постачання природного газу протягом жовтня - листопада 2022 року відповідачу, у зв`язку з закінченням строку дій типового договору; не проінформував ТОВ «ОГТСУ» про відсутність у нього правових підстав щодо укладання нового типового договору постачання природного газу з АТ «Луганськгаз», у зв`язку з наявною простроченою заборгованістю.
Отже, на думку відповідач, збитки у позивача виникли у зв`язку з бездіяльністю позивача.
Відповідач також зазначає, що виробничо-технічні втрати/витрати природного газу (ВТР) АТ «Луганськгаз» у газорозподільній системі не виникали у зв`язку з тим, що у спірний період правовідносин відповідна мережа не експлуатувалася, переміщення природного газу не здійснювалося та доступ до неї у товариства був відсутній. На час спірних правовідносин всі структурні підрозділи АТ «Луганськгаз» були захоплені незаконними збройними чи воєнізованими формуваннями. У зв`язку з вищезазначеними обставинами виникла неможливість виконання господарської діяльності АТ «Луганськгаз».
Крім того, відповідач вважає, що типовий договір постачання природного газу у спірний період між сторонами не укладався, відтак зобов`язань між сторонами не існує, а тому необхідності отримувати сертифікат ТПП України не має.
З огляду на викладене, відповідач просить у задоволенні позову відмовити.
Оператор газотранспортної системи на підставі інформації про виміряний за газову добу обсяг природного газу та всі його подачі та відбори, яка надається оператором газорозподільної системи, суміжним газовидобувним підприємством, газовидобувним підприємством, підключеним безпосередньо до газорозподільної системи, оператором газосховищ, оператором установки LNG та прямим споживачем, надає кожному замовнику послуг транспортування природного газу інформацію про його подачі та відбори в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за відповідну газову добу (D). Інформація про відбори в точках виходу до газорозподільних систем надається в розрізі споживачів замовника послуг транспортування (п.1 гл.1 розд. XII Кодексу ГТС).
Відповідно до пункту 3 глави 1 розділу XII Кодексу ГТС алокація природного газу по кожному замовнику послуг транспортування природного газу, поданих (отриманих) ним у точці входу та відібраних (переданих) у точці виходу за певний період, визначається оператором газотранспортної системи та доводиться ним до відома замовника послуг транспортування природного газу у порядку, визначеному Кодексом ГТС.
Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу XII Кодексу ГТС відповідальність за своєчасність, повноту і достовірність інформації, що надається відповідно до цього розділу, несе той суб`єкт, на якого покладається обов`язок щодо надання інформації оператору газотранспортної системи відповідно до цього розділу.
- з 02.10.2022 по 31.10.2022 - 781028,77 куб. м;
Третя особа також зазначила, що вказана інформація містить дані відносно обсягів відбору природного газу АТ «Луганськгаз» на віртуальній точці з ЕІС-кодом 56ZG-DSO-210000A.
Також третя особа повідомила, що положенням пункту 4 глави 2 розділу II Кодексу ГТС визначено, що для кожної газорозподільної зони оператор газотранспортної системи створює одну віртуальну точку виходу до газорозподільної системи, що охоплює всі точки виходу до цієї системи, розташовані на території ліцензованої діяльності оператора газорозподільної системи.
Відповідно, інформація щодо обсягів відбору природного газу у відповідний газовий період оператором ГРМ, яким є АТ «Луганськгаз», визначається та формується на інформаційній платформі відносно віртуальної точки вказаного Оператора ГРМ, створеної Оператором ГТС з урахуванням вимог Кодексу ГТС.
Третя особа просить врахувати вказані пояснення під час розгляду справи № 913/283/23 та проводити судові засідання без участі представника ТОВ «Оператора ГТС України».
10.10.2023 відповідач надіслав на адресу електронної пошти суду відповідь на пояснення третьої особи № 01-02-52/270 від 10.10.2023. У паперовому вигляді зазначена відповідь на пояснення третьої особи надійшла на адресу суду засобами поштового зв`язку 11.10.2023.
Відповідач у своїй відповіді на пояснення третьої особи зазначив, що з пояснень третьої особи вбачається, що вони фактично не спростовують обставин та правової позиції АТ «Луганськгаз», викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях.
Відповідно до п. 2.6. договору оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі ГТС, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів.
АТ «Луганськгаз» мало право отримувати від ТОВ «ОГТСУ» послуги належної якості та в обумовлені цим договором строки, замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінація (п. 4.2. договору).
Тобто, за договором транспортування природного газу ТОВ «ОГТСУ» було зобов`язано забезпечити АТ «Луганськгаз» послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу.
У пояснення ТОВ «ОГТСУ» надає відомості з інформаційної платформи за спірний період з 02.10.2022 по 31.10.2022 та з 01.11.2022 по 02.11.2022 про щодобові обсяги відбору природного газу АТ «Луганськгаз», який автоматично було включено до портфеля постачальника «останньої надії» - позивача. Проте, ТОВ «ОГТСУ» не надає документального підтвердження та повну інформацію про об`єм та фізико-хімічні показники газу, який передано через комерційні вузли обліку газу, добові, погодинні данні, характер і тривалість аварійних ситуацій та втручання, а також джерело отримання відповідних даних.
Відповідач зазначає, що інформація щодо обсягів надходження природного газу до газорозподільної системи викладена у актах приймання-передачі природного газу за спірний період з 02.10.2022 по 31.10.2022 та з 01.11.2022 по 02.11.2022 та відображена на інформаційній платформі є неправдивою.
ТОВ «ОГТСУ» ігноруючи письмові вимоги АТ «Луганськгаз» щодо припинення транспортування природного газу через всі фізичні точки входу до газорозподільної системи відповідача, продовжувало відображати відомості щодо обсягів надходження природного газу до ГРМ Луганської області на інформаційній платформі.
Відповідач також звертає увагу на те, що АТ «Луганськгаз» акти приймання-передачі у спірний період не підписувало та не подавало у спірний період до інформаційної платформи інформацію передбачену вимогами п. 5 гл. 4 р. IV Кодексу ГТС.
На думку відповідача, ТОВ «ОГТСУ» не мало можливості об`єктивно визначити обсяги транспортування природного газу у зв`язку з втратою контролю над ГРС внаслідок захоплення та окупації відповідних об`єктів газотранспортної системи, про що була зазначена інформація на офіційному сайті ТОВ «ОГТСУ».
АТ «Луганськгаз» наголошує на тому, що у період спірних правовідносин не було факту споживання природного газу на території Луганської області через повну окупацію цієї області і припинення АТ «Луганськгаз» своєї господарської діяльності на окупованій території.
Ухвалою від 16.10.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 18.11.2023; відкладено підготовче засідання на 13.11.2023 об 11 год. 00 хв.
Ухвалою від 13.11.2023 закрито підготовче провадження у справі № 913/283/22 та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.11.2023 об 11 год. 00 хв.
У судовому засіданні 20.11.2023 було оголошено перерву до 19.12.2023 об 11.год. 00 хв.
У судовому засіданні 19.12.2023 представники позивача та відповідача прийняли участь в режимі відеоконференції поза межами приміщення за допомогою власних технічних засобів. Третя особа правом на участь у судовому засіданні свого уповноваженого представника не скористалась.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.
Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі - ТОВ «ГК «Нафтогаз України») здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.
За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р ТОВ «ГК «Нафтогаз України» визначено постачальником «останньої надії» на ринку природного газу.
Частиною 3 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» встановлено, що права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
У статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» даються наступні визначення:
- оператор газорозподільної системи суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (п. 17 ст.1);
- оператор газотранспортної системи суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників) (п. 19 ст. 1);
- постачальник «останньої надії» визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу (п.26 ст. 1).
Як вже було зазначено, ТОВ «ГК «Нафтогаз України» є постачальником «останньої надії» за результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р. Оператором газотранспортної системи в даних правовідносинах є Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (далі ТОВ «ОГТСУ»), оскільки 24.12.2019 НКРЕКП прийнято постанову № 3011 «Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ «ОГТСУ» на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» (у редакції, чинній станом на 02.10.2022) постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами.
Постачання природного газу постачальником «останньої надії» здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» є публічним.
Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про ринок природного газу» встановлено, що у разі якщо постачальника ліквідовано, визнано банкрутом, його ліцензію на провадження діяльності з постачання природного газу анульовано або її дію зупинено, а також в інших випадках, передбачених правилами для постачальника «останньої надії», постачання природного газу споживачу здійснюється у порядку, визначеному правилами для постачальника «останньої надії», та на умовах типового договору постачання постачальником «останньої надії», що затверджується Регулятором. Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу. Постачальник «останньої надії» визначається Кабінетом Міністрів України строком на три роки за результатами конкурсу, проведеного у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про ринок природного газу» постачальник «останньої надії» постачає природний газ споживачу протягом строку, який не може перевищувати 60 діб та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії». Після закінчення цього строку постачальник «останньої надії» зобов`язаний припинити постачання природного газу споживачу. Постачальник «останньої надії» має право припинити постачання природного газу споживачу до закінчення вищезазначеного строку у разі невиконання цим споживачем обов`язку щодо повної та своєчасної оплати вартості природного газу, який постачається постачальником «останньої надії», відповідно до типового договору постачання постачальником «останньої надії». Договір між постачальником «останньої надії» та споживачем не може бути укладений за наявності простроченої заборгованості у такого споживача перед таким постачальником «останньої надії», крім випадків, якщо таким споживачем є побутовий споживач, споживач, що є бюджетною установою відповідно до Бюджетного кодексу України, закладом охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо), закладом охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), споживач, що здійснює виробництво теплової енергії, та оператор газорозподільної системи.
Пунктами 2, 3 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи (далі Кодекс ГТС) (у редакції, чинній станом на 02.10.2022) передбачено, що цей Кодекс є регламентом функціонування газотранспортної системи України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України. Дія цього Кодексу поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності, а також операторів торгових платформ.
Згідно з пунктом 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС терміни, що використовуються в цьому Кодексі, мають такі значення:
- алокація - обсяг природного газу, віднесений оператором газотранспортної системи в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників;
- номінація - попереднє повідомлення, надане замовником послуг транспортування оператору газотранспортної системи, стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу;
- договір транспортування - договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги);
- інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу;
- Реєстр споживачів постачальника - перелік споживачів, які в інформаційній платформі закріплені за певним постачальником у розрахунковому періоді;
- EIC-код - код енергетичної ідентифікації суб`єкта ринку природного газу та/або точки комерційного обліку, визначений за правилами Європейської мережі операторів газотранспортних систем (ENTSOG), з метою уніфікації та однозначної ідентифікації суб`єктів ринку природного газу та точок комерційного обліку, розміщених на об`єктах газової інфраструктури, у тому числі для участі у регіональних (міжнародних) газових ринках, та для забезпечення спрощення процедур зміни постачальників природного газу та електронного обміну даними між суб`єктами ринку природного газу.
У відповідності до п. 1 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ оператор газотранспортної системи зобов`язаний створити та підтримувати функціонування інформаційної платформи. Інформаційна платформа складається з апаратного та програмного забезпечення. Програмне забезпечення інформаційної платформи має відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів та нормативних документів щодо системи технічного та програмного захисту інформації. Цілісність, доступність, конфіденційність та захист від несанкціонованого доступу до інформації реалізуються на інформаційній платформі відповідно до вимог законодавства України та цього Кодексу.
Згідно з п. 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом. Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень. Суб`єкти ринку природного газу, які уклали (переуклали) з оператором газотранспортної системи договір транспортування, набувають права доступу до інформаційної платформи та статусу користувача платформи з моменту укладення (переукладення) договору. Оператор газотранспортної системи присвоює кожному такому суб`єкту ринку природного газу код користувача платформи та створює на інформаційній платформі інтерфейс такого користувача відповідно до його статусу суб`єкта ринку природного газу (постачальник, оператор газорозподільної системи, оптовий продавець/покупець, оператор газосховищ тощо), про що має повідомити останнього. При цьому додатком до договору визначаються уповноважені особи суб`єкта ринку природного газу (користувача платформи), які будуть мати право доступу до інформаційної платформи від імені користувача платформи (зазначаються їхні адреси електронної пошти та контактні дані), для їх електронної реєстрації, що оформлюється у вигляді повідомлення на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, наведеною в додатку 1 до цього Кодексу, до якого додаються у письмовій формі довіреності користувача платформи на кожну уповноважену особу.
Згідно з п. 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи та оприлюднює на своєму вебсайті: інструкцію з користування інформаційною платформою, а також витяги з нормативно-правових актів, пов`язаних із користуванням інформаційною платформою; контактні дані (прізвище, ім`я, по батькові, номери факсів та телефонів, електронні адреси) працівників оператора газотранспортної системи, які є відповідальними за працездатність інформаційної платформи та взаємодію з учасниками ринку природного газу, контактну інформацію та графік роботи служби підтримки інформаційної платформи; інформацію про центри сертифікації ключів, необхідних користувачам інформаційної платформи для забезпечення ними електронного цифрового підпису (ЕЦП) у випадках, передбачених цим Кодексом; іншу інформацію, передбачену цим Кодексом.
Відповідно до п. 1 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС інформаційна платформа має містити такі дані, зокрема: 1) перелік точок входу/виходу до/із газотранспортної системи; 2) інформацію про всіх суб`єктів ринку природного газу, включаючи споживачів, яким в установленому порядку присвоєні ЕІС-коди; 3) інформацію про постачальника «останньої надії»; 4) інформацію про постачальників із спеціальними обов`язками; 5) інформацію про Реєстри споживачів постачальників.
Пунктом 2 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС визначено, що інформація про споживачів в інформаційній платформі має містити щонайменше: 1) ЕІС-код споживача та за наявності ЕІС-коди його точок обліку; 2) EIC-код фізичної точки виходу з газотранспортної системи; 3) дані закріплених за споживачем діючих постачальників та визначені ними періоди постачання; 4) дані щодо зміни постачальників із початку функціонування інформаційної платформи; 5) інформацію про прогнози споживання природного газу на кожну газову добу (D) для споживачів, по яких відбір/споживання не вимірюється щодобово; 6) інформацію про попередні обсяги споживання кожної газової доби (D); 7) інформацію про фактичне добове споживання; 8) інформацію про фактичне споживання кожного газового місяця (М); 9) дані періодів відсутності у споживача закріпленого постачальника (за їх наявності) з початку функціонування інформаційної платформи; 10) дані періодів обмеження (припинення) газопостачання споживачу (якщо такі дані вносились по споживачу) з початку функціонування інформаційної платформи; 11) період вимірювання (відбір/споживання, що вимірюється щодобово, або відбір/споживання, що не вимірюється щодобово); 12) належність споживача до категорії споживачів, постачання яким може здійснюватися в рамках спеціальних обов`язків, які в установленому порядку покладені рішенням Кабінету Міністрів України на підставі статті 11 Закону України «Про ринок природного газу»; 13) належність споживача до категорії побутових; 14) належність споживача до категорії виробників теплової енергії; 15) належність споживача до категорії бюджетних установ та організацій; 16) інформацію про періоди постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії»; 17) строк надання повідомлення споживачу про припинення газопостачання відповідно до чинного законодавства (не менше ніж за десять діб для бюджетних установ та організацій; не менше ніж за п`ять діб для підприємств металургійної та хімічної промисловості; не менше ніж за три доби до дати, на яку воно заплановано, для інших споживачів).
Згідно з п. 5 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС оператори газорозподільних систем відповідно до вимог цього Кодексу та за формами оператора газотранспортної системи, погодженими з Регулятором, повинні вносити до інформаційної платформи інформацію, зокрема: визначену підпунктами 1, 2, 5 - 8, 12, 13, 14, 15, 17 пункту 2 цієї глави, по всіх споживачах, підключених до газорозподільної системи; дані щодо операторів газорозподільних систем (за їх наявності), яким природний газ передається з газорозподільної системи, з визначенням місць підключення таких операторів; дані щодо газовидобувних підприємств (за їх наявності), промислові газопроводи яких безпосередньо підключені до газорозподільної системи.
Водночас, відповідач у відзиві на позовну заяву повідомив суду, що АТ «Луганськгаз» не подавало у спірний період до інформаційної платформи інформацію, передбачену вимогами п. 5 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС, а саме: інформацію про прогнози споживання природного газу на кожну газову добу (D) для споживачів, по яких відбір/споживання не вимірюється щодобово; інформацію про попередні обсяги споживання кожної газової доби (D); інформацію про фактичне добове споживання; інформацію про фактичне споживання кожного газового місяця (М).
Пунктом 1 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС встановлено, що постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2496 (далі - Правила постачання природного газу), та за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді. Постачальник, крім постачальника «останньої надії», не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника в розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.
З моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання, які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником «останньої надії» та випадків, передбачених пунктом 6 цієї глави) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем. Реєстрація споживача в Реєстрі споживачів постачальником «останньої надії» здійснюється на період, що не може перевищувати граничний строк постачання, визначений Законом України «Про ринок природного газу» та Правилами постачання природного газу (абз. 1 п. 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС).
Абзацами 10-12 п. 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС встановлено, що реєстрація побутового споживача, споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, або оператора газорозподільної системи здійснюється автоматично в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за умови відсутності на інформаційній платформі інформації про відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта в таких випадках: відсутність підтвердженої номінації та реномінації діючого постачальника побутового споживача, споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, постачальника, який здійснює постачання газу оператору газорозподільної системи для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі, або оператора газорозподільної системи, який здійснює закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі на підставі договору (договорів) купівлі-продажу природного газу в оптового продавця, для газової доби D до 02:00 UTC (04:00 за київським часом) години для зимового періоду в газову добу (D-1) та 01:00 UTC (04:00 за київським часом) години для літнього періоду в газову добу (D-1) на точку виходу до газорозподільної системи, крім випадків ініціювання постачальником «останньої надії» відключення по об`єкту такого споживача. У такому випадку постачання здійснюється з дня, наступного за днем включення до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії»; відсутність за три дні до кінцевої дати постачання природного газу поточним постачальником побутового споживача або споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, в Реєстрі іншого постачальника. У такому випадку постачання здійснюється з дня, наступного за кінцевим днем постачання попереднім постачальником.
Згідно з абз. 14, 15 п. 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС дата початку постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії» визначається в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі. Максимальний строк, на який споживача або оператора газорозподільної системи реєструють у Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», визначається Правилами постачання природного газу.
Відповідно до абз. 2 п. 2 розділу VI Правил постачання природного газу (у редакції, чинній станом на 02.10.2022) максимальна тривалість постачання природного газу постачальником «останньої надії» не може перевищувати шістдесят днів та в будь-якому випадку не має тривати довше ніж до кінця календарного місяця, наступного за тим місяцем, у якому почалося фактичне постачання природного газу споживачеві постачальником «останньої надії».
Пунктом 3 розділу VI Правил постачання природного газу визначено, що постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачу (за умови відсутності відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта) та оператору газорозподільної системи в таких випадках: банкрутство, ліквідація попереднього постачальника природного газу; зупинення або анулювання ліцензії на постачання природного газу попереднього постачальника; відсутність підтвердженої номінації та реномінації постачальника споживача, постачальника, який здійснює постачання газу оператору газорозподільної системи для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі, або оператора газорозподільної системи, який здійснює закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі на підставі договору (договорів) купівлі-продажу природного газу в оптового продавця, для газової доби D до 02:00 UTC (04:00 за київським часом) години для зимового періоду в газову добу (D-1) та 01:00 UTC (04:00 за київським часом) години для літнього періоду в газову добу (D-1) на точку виходу до газорозподільної системи, крім випадків ініціювання постачальником «останньої надії» відключення по об`єкту такого споживача (положення цього абзацу застосовується при постачанні природного газу побутовому споживачу, споживачу, що здійснює виробництво теплової енергії, та оператору газорозподільної системи); відсутність побутового споживача або споживача, що здійснює виробництво теплової енергії (точки комерційного обліку споживача) в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС (положення цього абзацу застосовується при постачанні природного газу побутовому споживачу та споживачу, що здійснює виробництво теплової енергії).
Позивач зазначає, що оскільки у відповідача протягом жовтня листопада 2022 року був відсутній інший постачальник природного газу, як наслідок були відсутні підтверджені номінації/реномінації з обсягами природного газу на виробничо-технологічні витрати для відповідача, тому у відповідності до положень п. 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС та п. 3 розділу VI Правил постачання природного газу АТ «Луганськгаз» було автоматично включено (зареєстровано) в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відносно покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі відповідача.
Разом з тим, АТ «Луганськгаз» стверджує, що у період з 02.10.2022 по 02.11.2022 не споживало природний газ на території Луганської області через повну окупацію цієї області державою-агресором і припиненням АТ «Луганськгаз» своєї господарської діяльності на окупованій території. На час спірних правовідносин усі структурні підрозділи АТ «Луганськгаз» (включно зі всім майном, у тому числі об`єктами газорозподільної системи, що експлуатувалась такими структурними підрозділами та іншим рухомим і нерухомим майном) були захоплені незаконними збройними чи воєнізованими формуваннями держави-агресора. Крім того зазначає, що не замовляло будь-яких обсягів природного газу для транспортування.
Частиною 3 ст. 75 ГПК України встановлено, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.
Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та наразі триває.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року» затверджений відповідний Перелік, відповідно до якого майже вся територія Луганської області станом на 02.10.2022 відносилась і продовжує відноситись до тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України
Таким чином, окупація території Луганської області та введення на ній активних бойових дій є загальновідомими обставинами в розумінні ст. 75 ГПК України та не потребують доказування.
Листом від 18.03.2022 № 01-02-52/352 АТ «Луганськгаз» повідомило офіс Генерального прокурора України, Національну поліції України, Міністерство внутрішніх справ України, Міністерство енергетики України, Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП), ТОВ «ОГТСУ» (а.с. 97 т. 1) про те, що станом на 17.03.2022 частина структурних підрозділів підприємства захоплені незаконними збройними чи воєнізованими формуваннями, створеними на тимчасово окупованих територіях та/або збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора. Крім того, навело перелік захоплених структурних підрозділів АТ «Луганськгаз» над якими підприємство не здійснює контроль: Старобільське МРУЕГГ, Марківське МРУЕГГ, Новопсковське МРУЕГГ.
Крім того, АТ «Луганськгаз» повідомило, що підприємство наразі позбавлене можливості провадження господарської діяльності та не здійснює її на території Старобільського, Сватівського, Щастинського та частині Сєвєродонецького районів Луганської області.
Зазначене підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.04.2022 (а.с. 107, т. 1) та повідомленням про початок досудового розслідування № 420 від 22.04.2022 (а.с. 108, т. 1).
У таблиці 1 надало перелік фізичних точок надходження у зоні обслуговування із зазначенням періодів, починаючи з яких втрачено контроль та можливість визначення обсягів надходження природного газу за вузлами обліку на фізичних точках входу до газорозподільної системи АТ «Луганськгаз»; у таблиці 2 надало перелік фізичних точок надходження у зоні обслуговування товариства, які до цього моменту товариство частково контролювало, але у зв`язку з проведенням постійних бойових дій, що створюють небезпеку життю та здоров`ю співробітників, не мало можливості контролювати та визначати фактичні обсяги споживання природного газу побутовими та непобутовими споживачами.
Крім того, листом від 30.06.2022 № 01-02-52/378, адресованому ТОВ «ОГТСУ», (а.с. 105, 106 т. 1) АТ «Луганськгаз» повідомило про відмову від послуг транспортування природного газу через усі фізичні точки входу до газорозподільної системи АТ «Луганськгаз» та навело відповідний перелік.
Оскільки ТОВ «ОГТСУ» ігнорувало усі письмові вимоги АТ «Луганськгаз», відповідач листом від 13.07.2022 № 01-02-52/381 (а.с. 109, 110 т. 1) повідомив НКРЕКП про зловживання ТОВ «ОГТСУ» своїм монопольним становищем на ринку та що ТОВ «ОГТСУ» свідомо ігноруючи письмові вимоги АТ «Луганськгаз» щодо припинення транспортування природного газу через усі фізичні точки входу до газорозподільної системи АТ «Луганськгаз» продовжує відображати відомості щодо обсягів надходження природного газу до ГРМ Луганської області на інформаційній платформі, а також оформлює та надсилає акти приймання-передачі.
Крім того, листом від 08.09.2022 № 01-02-52/409 (а.с. 115, 116 т. 1) АТ «Луганськгаз» повідомило Міністерство енергетики України, що воно як оператор газорозподільної системи у Луганській області у відповідності до укладеного з Міненерговугілля договору експлуатації газорозподільних систем або їх складових від 02.10.2017 № 021017/35-Лг-ГРМ є балансоутримувачем державних газорозподільних систем або їх складових, що є державним майном, не підлягає приватизації та використовується для забезпечення розподілу природного газу і не може бути відокремлене від його основного виробництва згідно з переліком, що є додатками № 1 та № 1.1 до цього договору, до яких підключені (приєднані) інші газові мережі.
24.02.2022 Російська Федерація розпочала масштабне вторгнення в Україну і на всій території було запроваджено воєнний стан.
Зазначило, що на даний час АТ «Луганськгаз» розглядається питання щодо здійснення дій по відшкодуванню збитків, завданих товариству Російською Федерацією, у зв`язку з втратою, знищенням та пошкодженням майна, яке обліковується на балансі підприємства, а також питання проведення оцінки майна з метою визначення розміру спричиненої шкоди.
Разом з тим, просило повідомити щодо подальших дій Міністерства енергетики України як органу управління державним майном стосовно захисту прав держави на це майно.
Статтею 141 Закону України «Про торгово-промислові палати України» передбачено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Як вбачається з матеріалів справи, 27.09.2022 АТ «Луганськгаз» отримано сертифікат Торгово-промислової палати України № 3100-22-0947 (а.с. 143 т. 1), який засвідчив форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану; протиправні дії третіх осіб, зокрема захоплення структурних підрозділів оператора газорозподільної системи АТ «Луганськгаз» включно зі всім рухомим та нерухомим майном АТ «Луганськгаз» за договором експлуатації газорозподільних систем або їх складових від 02.10.2017 № 021017/35-ЛГ-ГРМ, який укладений з Міністерством енергетики України. У сертифікаті вказано період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання 24.02.2022, дата закінчення тривають на 27.09.2022. Вказаний сертифікат було направлено Міністерству енергетики України листом від 22.11.2022 № 01-02-52/445 (а.с. 119 т. 1).
У свою чергу ТОВ «ОГТСУ» у листі від 27.02.2023 № ТОВВИХ-23-2442 (а.с. 135 т. 1), адресованому Міністерству енергетики України, НКРЕКП та Кабінету Міністрів України, зазначило, що АТ «Луганськгаз» у листі від 08.04.2022 № 01-02-52/358 повідомляло про втрату оперативного контролю над газорозподільною системою, зокрема в точках входу: ГРС Троїцьке та ГРС Воєводське.
ТОВ «ОГТСУ» зазначило, що фізична подача газу на ГРС Троїцьке та ГРС Воєводське здійснюється з території Російської Федерації (без подачі газу в ГТС) обсяги газу, які подаються на вказані ГТС додаються до обсягів транзиту газу та віртуально заміщаються з обсягами постачальника (ів) газу споживачів, які приєднані до газорозподільної системи з подачею газу з ГРС Троїцьке та ГРС Воєводське.
Також зазначило, що АТ «Луганськгаз» не надає до інформаційної платформи інформацію про прогнозне/фактичне використання газу споживачами, які приєднані до газорозподільної системи з подачею газу з ГРС Троїцьке та ГРС Воєводське. Відповідно весь обсяг алокується на АТ «Луганськгаз» як обсяг виробничо-технологічних витрат оператора ГРМ.
При цьому зазначило, що ТОВ «ОГТСУ» в силу вимог наказу Міністерства енергетики України від 04.03.2022 № 101 зобов`язаний здійснювати транспортування природного газу і забезпечувати його передачу до газорозподільних мереж та мереж прямих споживачів для подальшого забезпечення газопостачання споживачів України незалежно від наявності/відсутності можливості здійснення приладового (інструментального) обліку природного газу з використанням комерційного вузла обліку газу у відповідних точках виходу з газотранспортної системи.
Таким чином, факт втрати контролю АТ «Луганськгаз» над газорозподільними мережами не є підставою для припинення газопостачання споживачів України, які знаходяться на тимчасово окупованих та непідконтрольних територіях Луганської області.
Зауважило, що оператор ГТС не може здійснювати постачання газу споживачам в силу вимог ст. 23 Закону України «Про ринок природного газу». Зволікання у вирішенні даного питання спричиняють оператору ГТС збитки у вигляді несанкціонованого відбору газу з газотранспортної системи, що негативно впливає на режим роботи газотранспортної системи та забезпечення безпеки постачання.
Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінивши надані суду докази, суд зазначає наступне.
Матеріали справи свідчать про те, що через військові дії Російської Федерації проти України АТ «Луганськгаз» втратило контроль над усіма своїми структурними підрозділами, внаслідок чого не могло здійснювати господарську діяльність з розподілу природного газу на території Луганської області або споживати поставлений позивачем природний газ. Водночас, на думку суду, позивачем не доведено належними доказами, що поставлений на територію Луганської області природний газ споживався саме АТ «Луганськгаз». Включення АТ «Луганськгаз» до портфеля ТОВ «ГК «Нафтогаз України» як постачальника «останньої надії» та внесення ТОВ «ОГТСУ» як адміністратором інформаційної платформи відповідної інформації до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії», на думку суду, не є беззаперечним доказом факту споживання АТ «Луганськгаз» поставленого позивачем у період з 02.10.2022 по 02.11.2022 природного газу. Інших доказів на підтвердження факту споживання АТ «Луганськгаз» природного газу у спірний період позивачем суду не надано.
Таким чином, з огляду на те, що позивачем не доведено факт споживання АТ «Луганськгаз» у період з 02.10.2022 по 02.11.2022 природного газу, у відповідача відсутній обов`язок щодо його оплатити.
Крім того, судом враховується наступне.
Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про ринок природного газу» договір між постачальником «останньої надії» та споживачем не може бути укладений за наявності простроченої заборгованості у такого споживача перед таким постачальником «останньої надії», крім випадків, якщо таким споживачем є побутовий споживач, споживач, що є бюджетною установою відповідно до Бюджетного кодексу України, закладом охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо), закладом охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), споживач, що здійснює виробництво теплової енергії.
Отже, Закон України «Про ринок природного газу» встановлює заборону на укладення договору постачання природного газу між постачальником «останньої надії» та споживачем за наявності у споживача заборгованості.
Згідно з п. 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС у разі якщо за п`ять днів до кінцевої дати постачання природного газу поточним постачальником інформаційна платформа не фіксує такого споживача в Реєстрі іншого постачальника, у тому числі в Реєстрі постачальника із спеціальними обов`язками або постачальника «останньої надії», інформаційна платформа одночасно направляє оператору газорозподільної системи (оператору газотранспортної системи по прямих споживачах) інформаційне повідомлення про відсутність у споживача постачальника з певної дати за формою оператора газотранспортної системи, погодженою з Регулятором. Оператор газорозподільної системи (оператор газотранспортної системи по прямих споживачах), отримавши таке повідомлення, зобов`язаний протягом двох робочих днів проінформувати такого споживача про відсутність у нього постачальника з певної дати та можливі наслідки для нього і за необхідності розпочати заходи з припинення (обмеження) в установленому порядку газопостачання на об`єкти такого споживача.
Пунктом 5 розділу VI Правил постачання природного газу встановлено, що після закінчення граничного строку постачання природного газу постачальником «останньої надії», передбаченого цим розділом та Законом України «Про ринок природного газу», постачальник «останньої надії» зобов`язаний припинити постачання природного газу за договором зі споживачем. Виключення споживача з Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» здійснюється у порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. У випадку якщо споживач не був включений до Реєстру споживачів іншого постачальника після закінчення постачання природного газу постачальником «останньої надії», до такого споживача повинні застосовуватись заходи з припинення розподілу/транспортування (для прямих споживачів) природного газу споживачу відповідно до умов Кодексу газорозподільних систем та Кодексу газотранспортної системи.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що за наявності у АТ «Луганськгаз» перед ТОВ «ГК «Нафтогаз України», як постачальника «останньої надії», заборгованості за спожитий природний газ, новий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладатися не міг, а позивач зобов`язаний був припинити постачання природного газу споживачеві.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по справі покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-238, 240 ГПК України, суд -
1. У задоволенні позову відмовити.
2. Судові витрати по справі покласти на позивача.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки передбачені ст.256 ГПК України та порядку визначеному ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складено 27.12.2023.

Суддя Євген ЛІСОВИЦЬКИЙ