РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.12.2023Справа № 910/11982/23

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція"
доКомунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва"
простягнення 20211,06 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва" 20211,06 грн, з яких 16618,58 грн основного боргу, 3% річних на суму 553,15 грн та 3039,33 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині своєчасної оплати фактично наданих позивачем послуг з централізованого опалення нежитлового приміщення опалювальною площею 80,40 кв.м по вул.Харківське шосе, 7 у м.Києві у період з січня 2021 року по квітень 2023 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/11982/23, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

28.08.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечив, зазначивши, зокрема, про відсутність в матеріалах справи доказів технічного стану внутрішніх комунікацій централізованого опалення зазначеного у позові приміщення, вказав про відсутність у приміщенні опалювальною площею 80,40 кв.м по вул.Харківське шосе, 7 у м.Києві приладів опалення, а також про те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту надання відповідних послуг у спірний період та доказів направлення на адресу відповідача рахунків для оплати таких послуг.

04.09.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній проти тверджень відповідача, викладених у відзиві на позов, заперечив.

Відповідач правом на подання заперечень в порядку ст.167 Господарського процесуального кодексу України не скористався.

Згідно з ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до положень Закону України "Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії" від 10.04.2014 №1198-VII, з 01.07.2014 виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 01.06.2012 №198 (переоформлене рішенням від 21.06.2016 №1159) Товариству з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" надано ліцензію на постачання теплової енергії.

Рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 №270/270 створено Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" та віднесено його до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації.

В п.12 рішення вирішено Комунальному підприємству "Керуюча дирекція Дніпровського району м.Києва" та Комунальному підприємству по утриманню житлового господарства Дніпровського району м.Києва передати новоствореному Комунальному підприємству "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва" житловий фонд, який був переданий до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться у них на балансі, а також інше нерухоме та рухоме майно, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та перебуває на їх балансі станом на 01 серпня 2014 року.

Відповідно до п.29 вказаного рішення це рішення Київської міської ради набирає чинності з 1 січня 2015 року.

Таким чином, з 01.01.2015 Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва" є балансоутримувачем будинку по вул.Харківське шосе, 7 у м.Києві, а зазначене приміщення закріплено за відповідачем на праві господарського віддання.

23.07.2014 Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" у газеті Хрещатик №103(4503) розміщено повідомлення із публічною пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси.

Однак, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" та Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м.Києва" договору про надання послуг з централізованого опалення укладено не було.

За твердженням позивача з січня 2021 року по квітень 2023 року включно позивачем надано відповідачу послуги з централізованого опалення нежитлового приміщення опалювальною площею 80,40 кв.м по вул.Харківське шосе, 7 у м.Києві на загальну суму 16618,58 грн, за які відповідач не розрахувався. Претензій щодо якості отриманих послуг, відмови від отримання послуг від відповідача не надходило.

Зі змісту довідок Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва" вбачається, що станом на 01.07.2020 та 11.07.2022 нежитлове приміщення опалювальною площею 80,40 кв.м по вул.Харківське шосе, 7 у м.Києві є вільним.

Як вбачається з матеріалів справи, облік теплової енергії на потреби централізованого опалення за адресою: вул.Харківське шосе, 7 у м.Києві, здійснюється приладом комерційного обліку СВТУ-11Т, заводський номер 4760, відповідно до акту постановки на комерційний облік приладів теплової енергії балансоутримувача від 05.12.2016 №1567.

Надання послуг з централізованого опалення, що надавалися в межах спірного опалювального періоду, підтверджується нарядами: №9892 від 16.10.2020 (включення), №3847/1 від 05.04.2021 (відключення), №5534/1 від 23.10.2021 (включення), №1312/1 від 28.03.2022 (відключення), №631/1 від 20.10.2022 (включення), №598/1 від 08.04.2023 (відключення).

Додатково позивачем до позовної заяви долучено показники засобу обліку теплової енергії з 29.12.2020 по 21.04.2023, а саме: з 29.12.2020 по 25.01.2021, з 30.01.2021 по 18.02.2021, з 19.02.2021 по 22.03.2021, з 22.03.2021 до 16.04.2021, з 23.10.2021 по 24.11.2021, з 01.12.2021 до 23.12.2021, з 01.01.2022 до 22.01.2022, з 01.03.2022 до 13.04.2022, з 19.10.2022 по 01.11.2022, з 01.11.2022 по 28.11.2022, з 01.12.2022 по 29.12.2022, з 01.01.2023 по 29.01.2023, з 01.02.2023 по 26.02.2023, з 01.03.2023 по 02.04.2023, з 01.04.2023 по 21.04.2023.

Також позивачем до позовної заяви долучено акти про готовність вузла комерційного обліку до опалювального сезону.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, незважаючи на відсутність претензій щодо якості отриманих послуг та повідомлень про відмову від отримання послуг з центрального опалення, вартість вказаних послуг з централізованого опалення протягом спірного періоду не сплатив, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач зазначав про відсутність в матеріалах справи доказів технічного стану внутрішніх комунікацій централізованого опалення зазначеного у позові приміщення, про відсутність у приміщенні опалювальною площею 80,40 кв.м по вул.Харківське шосе, 7 у м.Києві приладів опалення, а також про відсутність належних доказів на підтвердження факту надання позивачем відповідних послуг у спірний період та доказів направлення на адресу відповідача рахунків для оплати таких послуг.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Як передбачено п.2 ч.1 ст.5 вказаного Закону комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

За змістом ст.16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на: 1) проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативно-правовими актами; 2) міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами; 3) ліквідацію наслідків аварії.

Відповідно до ст.21 вказаного Закону виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Як вже вказувалася судом, позивачем вчинялися дії, направлені на укладання договорів про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, зокрема, за адресою: м.Київ, вул.Харківське шосе, 7, що підтверджується розміщеним Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" у газеті Хрещатик повідомленням із публічною пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації позивача із зазначенням відповідної адреси.

Однак, відповідач не звернувся до позивача щодо укладення відповідного договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: м.Київ, вул.Харківське шосе, 7, у зв`язку з чим у спірний період (з січня 2021 року по квітень 2023 року) укладеного договору між сторонам не існувало.

Разом із цим, оскільки законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, та право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, тому у разі відмови від оплати таких послуг споживачем з посиланням на відсутність договору такі заперечення не повинні братися до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Факт відсутності договору сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №751/3840/15-ц, постановах Верховного Суду від 21.04.2020 у справі №910/7968/19, від 11.04.2018 у справі №904/2238/17 та від 16.10.2018 у справі №904/7377/17.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, яка була чинна до 01.05.2022, було затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, відповідно до яких централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання (далі - Правила).

Згідно з п.3 Правил послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до ч.3 ст.16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до п.18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений п.п.1, 5 ч.2 ст.7 цього Закону обов`язок індивідуального споживача укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Пунктами 24, 25, 26 Правил передбачено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Процедура відключення приміщення від внутрішньобудинкових мереж встановлена Процедура відключення приміщення від внутрішньобудинкових мереж встановлена Порядком відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 №169, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.08.2019 за №982/33953.

Проте, будь-яких належних та допустимих доказів відключення нежитлового приміщення опалювальною площею 80,40 кв.м по вул.Харківське шосе, 7 у м.Києві від мережі централізованого опалення матеріали справи не містять, а відповідачем не надані.

З матеріалів справи вбачається, що спірне нежитлове приміщення перебуває на балансовому обліку та закріплено за відповідачем на праві господарського відання.

Згідно з частинами 1, 3 ст.78 Господарського кодексу України комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

Частиною 1 ст.317 Цивільного кодексу України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 395 Цивільного кодексу України передбачено, що окрім речових прав, зазначених у частині 1 даної статті, законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.

Згідно зі ст.133 Господарського кодексу України основу правового режиму майна суб`єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління.

Держава забезпечує рівний захист майнових прав усіх суб`єктів господарювання.

Статтею 136 Господарського кодексу України визначено, що право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності.

Правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом). Власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за суб`єктом господарювання, здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через уповноважений ним орган і має право вилучати у суб`єкта господарювання надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та майно, що використовується ним не за призначенням. Право оперативного управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності (ст.137 Господарського кодексу України).

Отже, як право власності, так і право господарського відання чи право оперативного управління поєднують можливість володіти, користуватися та розпоряджатися майном.

За приписами ч.4 ст.319 Цивільного кодексу України власність зобов`язує.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 Цивільного кодексу України).

Отже, з урахуванням наведених норм права, що регламентують поняття власності, господарського відання та оперативного управління, цілком правомірним та обґрунтованим є покладення на відповідача у цій справі, як особи, в господарське відання якої (тобто, володіння, користування і розпорядження, зі всіма наслідками відповідальності за таке майно) було передане нежитлове приміщення опалювальною площею 80,40 кв.м по вул.Харківське шосе, 7 у м.Києві, оплати заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Згідно з ч.6 ст.19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Як стверджує позивач у позовній заяві, ним були надані відповідачу послуги з централізованого опалення у період з січня 2021 року по квітень 2023 року, за які відповідач не розрахувався, внаслідок чого у останнього перед утворилася заборгованість в розмірі 16618,58 грн.

Відповідач належних та допустимих доказів на спростування обставин справи, наведених позивачем, суду не надав.

Також, суд відхиляє доводи відповідача щодо ненадання позивачем належних доказів на підтвердження факту надання відповідних послуг відповідачу у спірний період та доказів направлення на адресу відповідача рахунків для оплати таких послуг, оскільки відсутність у певної особи таких документів не може бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання обов`язку з оплати спожитих послуг та не є визначальними для висновку про невиконання позивачем своїх зобов`язань.

Доказів необґрунтованості здійсненого позивачем розрахунку суми боргу відповідачем також не надано.

Таким чином, оскільки факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення за період з січня 2021 року по квітень 2023 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в розмірі 16618,58 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційну складову боргу у розмірі 3039,33 грн та 3% річних у розмірі 553,15 грн, які нараховані окремо за кожним місяцем виникнення заборгованості, починаючи з 01.03.2021 по 13.06.2023 (кінцева дата визначена позивачем).

Частиною 2 ст.625 Цивільного кодексу України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3% річних від простроченої суми.

Перевіривши додані позивачем до позовної заяви розрахунки інфляційної складової боргу та 3% річних, судом встановлено, що загальна сума інфляційних втрат та 3% річних, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, за розрахунком суду, становлять суму більшу, ніж заявлена позивачем до стягнення у позовній заяві, а зважаючи на те, що суд, згідно ч.2 ст.237 Господарського процесуального кодексу України, при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, то позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню за розрахунком позивача, а саме: стягненню підлягають інфляційна складова боргу у розмірі 3039,33 грн та 3% річних у розмірі 553,15 грн за період прострочення з 01.03.2021 по 13.06.2023.

За таких обставин, враховуючи всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-реконструкція" до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва" в повному обсязі.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" (02002, м.Київ, вул.Пантелеймона Куліша (Челябінська), 9-Г, ідентифікаційний код 39606435) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (02094, м.Київ, вул.Гната Хоткевича, 20 ідентифікаційний код 37739041) основний борг на суму 16618 (шістнадцять тисяч шістсот вісімнадцять) грн 58 коп., інфляційну складову боргу на суму 3039 (три тисячі тридцять дев`ять) грн 33 коп., 3% річних у розмірі 553 (п`ятсот п`ятдесят три) грн 15 коп. та судовий збір на суму 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М.Смирнова