номер провадження справи 4/149/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2023 Справа № 908/2308/23

м.Запоріжжя Запорізької області

за позовом Заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області, (69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 118а) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Запорізької міської ради, (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206)

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «ШАНТ», (69019, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 39А)

до відповідача 2 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача 3 ОСОБА_2 , ( АДРЕСА_2 )

до відповідача 4 Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМ`ЄР», (69006, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 3, кв. 21)

до відповідача 5 ОСОБА_3 , ( АДРЕСА_3 )

до відповідача 6 Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛІСФЕРА», (69035, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 31-А)

про визнання недійсними правочинів

Суддя Зінченко Н.Г.

при секретарі судового засідання Батрак М.В.

За участю представників сторін:

від прокуратури Жукова І.О., на підставі службового посвідчення № 075788 від 01.03.2023;

від позивача не з`явився;

від відповідача 1 не з`явився;

від відповідача 2 не з`явився;

від відповідача 3 не з`явився;

від відповідача 4 - не з`явився;

від відповідача 5 - не з`явився;

від відповідача 6 - не з`явився;

13.07.2023 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. № 57-2163-23 від 10.07.2023 (вх. № 2503/08-07/23 від 13.07.2023) Заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Запорізької міської ради, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю «ШАНТ», м. Запоріжжя, до ОСОБА_1 , м. Запоріжжя, до ОСОБА_2 , м. Запоріжжя, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМ`ЄР», м. Запоріжжя, до ОСОБА_3 , м. Запоріжжя та до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛІСФЕРА», м. Запоріжжя про визнання недійсними правочинів.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2023 справу № 908/2308/23 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.07.2023 після усунення недоліків позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2308/23, справі присвоєно номер провадження справи 4/149/23, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 30.08.2023.

Провадження у справі № 908/2308/23 відкрито за уточненими позовними вимогами про:

1. визнання недійсним акту № 1 приймання-передачі нерухомого майна відповідно до рішення учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «ШАНТ» 1/21 від 23.12.2021 № 3249, 3250 від 23.12.2021, на підставі якого було здійснено перехід права власності від ТОВ «ШАНТ» () до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на об`єкт нерухомого майна: 1/2 будівлі складу № 2 літ. В-2, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер відомостей про речове право: 45900759;

2. визнання недійсним акту № 2 приймання-передачі нерухомого майна відповідно до рішення учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «ШАНТ» № 1/21 від 23.12.2021 № 3252, 3253 від 23.12.2021, на підставі якого було здійснено перехід права власності від ТОВ «ШАНТ» () до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на об`єкт нерухомого майна: 1/2 будівлі складу №2 літ. В-2, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер відомостей про речове право: 45900820;

3. визнання недійсним акту № 3 приймання-передачі нерухомого майна відповідно до рішення учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «ШАНТ» № 1/21 від 23.12.2021 № 3255, 3256 від 23.12.2021, на підставі якого було здійснено перехід права власності від ТОВ «ШАНТ» () до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на об`єкт нерухомого майна: будівлі ІНВ. № 9192, 8147, 8144, 8157, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :07:084:0053 за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер відомостей про речове право: 45901930;

4. визнання недійсним акту № 1 приймання-передачі нерухомого майна відповідно до протоколу № 3/22 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМ`ЄР» № 385, 386 від 24.02.2022, на підставі якого було здійснено перехід права власності від ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до ТОВ «ПРЕМ`ЄР» () на об`єкт нерухомого майна: 1/2 будівлі складу № 2 літ. В-2, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер відомостей про речове право: 47821503;

5. визнання недійсним акту № 2 приймання-передачі нерухомого майна відповідно до протоколу № 3/22 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМ`ЄР» № 387, 388 від 24.02.2022, на підставі якого було здійснено перехід права власності від ОСОБА_1 ( НОМЕР_4 ) до ТОВ «ПРЕМ`ЄР» () на об`єкт нерухомого майна: 1/2 будівлі складу № 2 літ. В-2, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер відомостей про речове право: 47821503;

6. визнання недійсним акту № 1 приймання-передачі нерухомого майна відповідно до протоколу № 3/22 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛІСФЕРА» № 310, 311 від 18.02.2022, на підставі якого було здійснено перехід права власності від ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) до ТОВ «ПОЛІСФЕРА» () на об`єкт нерухомого майна: будівлі інв. № 9192, 8147, 8144, 8157, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :07:084:0053 за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер відомостей про речове право:46786919.

Крім того, ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.07.2023 у справі № 908/2308/23 задоволено заяву Заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області про вжиття заходів забезпечення позову, судом вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна: будівлі інв. № 9192, 8147, 8144, 8157, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :07:084:0053 за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, до постановлення у даній справі рішення суду та набрання ним законної сили.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.08.2023 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 908/2308/23 до 23.10.2023, підготовче засідання відкладалося на 28.09.2023.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.09.2023 підготовче засідання відкладалося на 17.10.2023.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.10.2023 закрито підготовче провадження у справі № 908/2308/23, справу призначено до розгляду по суті та призначено судове засідання на 26.10.2023.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.10.2023 в судовому засіданні оголошувалася перерва до 23.11.2023.

В судовому засіданні оголошувалися перерви до 27.11.2023 і до 06.12.2023, про що зазначено в протоколах судового засідання від 23.11.2023 і від 27.11.2023.

В судовому засіданні 06.12.2023 справу розглянуто та суд видалився до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення. Сторонами повідомлено, що рішення суду буде оголошено 07.12.2023 о 12-00 годині, про що зазначено в протоколі судового засідання від 06.12.2023.

В судове засідання 07.12.2023 з`явився представник прокуратури, здійснювалася фіксація судового процесу програмно-апаратним комплексом «Акорд».

В судовому засіданні 07.12.2023 на підставі ст. 240 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та долучених судом до матеріалів справи.

Позивач в судове засідання 07.12.2023 не з`явився без повідомлення суду про поважність причин своєї неявки.

В матеріалах справи № 908/2308/23 наявне Клопотання/заява Запорізької міської ради вих. № б/н, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 04.12.2023, (вх. № 25919/08-08/23 від 04.12.2023), якою позивач просить суд розглянути справу № 908/2308/23 без участі в судових засіданнях уповноваженого представника Запорізької міської ради.

Представник відповідачів 1, 2, 3, 4 і 5 (адвокат Саланська І.Л.) в судове засідання 07.12.2023 не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце проведення судового засідання у справі № 908/2308/23 представник відповідачів 1, 2, 3, 4 і 5, присутній в судовому засіданні 06.12.2023, був повідомлений під особистий розпис.

Відповідач 6 в жодне судове засідання у справі № 908/2308/23 не з`явився.

Про дату, час та місце розгляду справи № 908/2308/23 відповідач 6 повідомлявся належним чином ухвалами суду по справі, які направлялися відповідачу 6 на адресу його реєстрації та повернулися до суду без вручення адресату з відміткою оператора поштового зв`язку: «За закінченням терміну зберігання».

Згідно з ч. 2 ст. 27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до Безкоштовного запиту, отриманого судом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на офіційному сайті Міністерства юстиції України: https://usr.minjust.gov.ua, місцезнаходженням юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛІСФЕРА» (ідентифікаційний код юридичної особи 35036989) є: 69035, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 31-А, що відповідає юридичній адресі відповідача 6, зазначеній у позовній заяві.

За приписами ч. 4 ст. 120 ГПК України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Частиною третьою статті 120 ГПК України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Заяв про зміну відповідачем 6 місцезнаходження на адресу суду не поступало.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

В постанові Верховного Суду від 08.04.2019 у справі № 922/2887/16 викладена правова позиція, що сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, вказує на суб`єктивну поведінку сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвал суду у даній справі відповідачем 6 та повернення їх до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача 6 щодо їх належного отримання та неповідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

Отже, суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення відповідача 6 про відкриття провадження у справі № 908/2308/23 та подальший розгляд справи.

Судом також враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду справи відповідач 6 міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень»://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Згідно приписів ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Однією із найважливіших гарантій забезпечення захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист безпосередньо в Основному законі України.

Відповідно до приписів ч. 1 та 2 ст. 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У силу статей 6, 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Заявлені прокурором вимоги викладені в позовній заяві та обґрунтовані посиланням на ст., ст. 19, 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст., ст. 203, 509 ЦК України, ст. 193 ГК України. Мотивуючи позовні вимоги прокурор зазначає, що: рішенням господарського суду Запорізької області від 14.07.2022 у справі № 908/3440/21, яке набрало законної сили 16.08.2022, задоволено позов Першого заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ШАНТ» та стягнуто з ТОВ «ШАНТ» на користь Запорізької міської ради до місцевого бюджету дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, в сумі 2 949 338,68 грн. На виконання вищезазначеного судового рішення 29.08.2022 господарським судом Запорізької області видано наказ № 908/3440/21 про примусове стягнення з ТОВ «ШАНТ» на користь Запорізької міської ради доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, в сумі 2 949 338,68 грн. Як вказує прокурор в позовній заяві, на час звернення до суду з позовом у справі № 908/2308/23 рішення господарського суду Запорізької області від 14.07.2022 у справі № 908/3440/21 не виконано ні у добровільному, ні у примусовому порядку. При чому, виконання рішення суду від 14.07.2022 у справі № 908/3440/21 унеможливлено відсутністю майна у боржника ТОВ «ШАНТ», що зумовлено неправомірними діями ТОВ «ШАНТ» щодо відчуження належного йому майна. Так, після відкриття провадження у справі № 908/3440/21 ТОВ «ШАНТ» вчинив дії щодо відчуження належного йому майна - об`єктів нерухомого майна: будівель інв. № 9192, 8147, 8144, 8157, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :07:084:0053 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Миколи Краснова, буд. 10; будівлі складу №2 літ. В-2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 5, штучно створивши умови неплатоспроможності та неможливості виконання рішення суду в майбутньому. Іншого рухомого або нерухомого майна ТОВ «ШАНТ» не мало та наразі не має. Зокрема, 23.12.2021 учасниками ТОВ «ШАНТ» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подано заяви про вихід з ТОВ «ШАНТ» та виплату їм їх часток шляхом передання у власність об`єктів нерухомого майна: - будівлі складу № 2 літ. В-2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , балансовою вартістю 3 563 356,76 грн. - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по 1/2 частки, вартістю 1 781 678,38 грн., кожному; - будівель інв. № 9192, 8147, 8144, 8157, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :07:084:0053 за адресою: АДРЕСА_5 , балансовою вартістю 1810 403,30 грн. - ОСОБА_3 23.12.2021 ТОВ «ШАНТ» в особі директора Криворученка О.М., від імені якого виступав ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 підписано акт № 1 приймання-передачі нерухомого майна відповідно до рішення учасника ТОВ «ШАНТ» № 1/21 від 23.12.2021 № 3249, 3250 від 23.12.2021, відповідно до якого, ТОВ «ШАНТ» передав, а ОСОБА_2 прийняв у власність в якості виплати вартості його частки у статутному капіталі об`єкт нерухомого майна: 1/2 будівлі складу № 2 літ. В-2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , балансовою вартістю 1/2 майна в розмірі 1 781 678,38 грн. Також, 23.12.2021 ТОВ «ШАНТ» в особі директора ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підписано акт № 2 приймання-передачі нерухомого майна відповідно до рішення учасника ТОВ «ШАНТ» № 1/21 від 23.12.2021 № 3252,3253 від 23.12.2021, відповідно до якого, ТОВ «ШАНТ» передав, а ОСОБА_1 прийняв у власність в якості виплати вартості його частки у статутному капіталі об`єкт нерухомого майна: 1/2 будівлі складу № 2 літ. В-2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , балансовою вартістю 1/2 майна в розмірі 1 781 678,38 грн. Також, 23.12.2021 ТОВ «ШАНТ» в особі директора ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підписано акт № 3 приймання-передачі нерухомого майна, відповідно до рішення учасника ТОВ «ШАНТ» № 1/21 від 23.12.2021 № 3255, 3256 від 23.12.2021, відповідно до якого, ТОВ «ШАНТ» передав, а ОСОБА_3 прийняв у власність в якості виплати вартості його частки у статутному капіталі об`єкт нерухомого майна: будівлі інв. № 9192, 8147, 8144, 8157, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :07:084:0053 за адресою: АДРЕСА_5 , балансовою вартістю 1 810 403,30 грн. Зазначені акти стали підставою для переходу 23.12.2021 права власності на вищевказане нерухоме майно від ТОВ «ШАНТ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Таким чином, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 прийняли у власність в якості виплати вартості їх часток у статутному капіталі ТОВ «ШАНТ» (в розмірі 1 519 739,00 грн. у кожного) об`єкти нерухомого майна вартістю більшою за вартість їх часток у ТОВ «ШАНТ». Крім того, прокурором встановлено, що після переходу права власності від ТОВ «ШАНТ» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна: будівлю складу № 2 літ. В-2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відчужили вказаний об`єкт нерухомого майна на користь ТОВ «ПРЕМ`ЄР» згідно акта № 1 приймання-передачі нерухомого майна відповідно до протоколу № 3/22 Загальних зборів учасників ТОВ «ПРЕМ`ЄР» № 385, 386 від 24.02.2022, акта № 2 приймання-передачі нерухомого майна відповідно до протоколу № 3/22 Загальних зборів учасників ТОВ «ПРЕМ`ЄР» № 387, 388 від 24.02.2022. Також встановлено, що після переходу права власності від ТОВ «ШАНТ» до ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна: будівлі інв. № 9192, 8147, 8144, 8157, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :07:084:0053 за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_3 відчужив вказаний об`єкт нерухомого майна на користь ТОВ «ПОЛІСФЕРА» згідно акта № 1 приймання-передачі нерухомого майна відповідно до протоколу № 3/22 Загальних зборів учасників ТОВ «ПОЛІСФЕРА» № 310, 311 від 18.02.2022. Отже, сукупність таких обставин як: вихід 23.12.2021 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з ТОВ «ШАНТ» після відкриття провадження у справі № 908/3440/21 про стягнення з ТОВ «ШАНТ» коштів в розмірі 2 949 338,68 грн.; отримання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у власність 11 об`єктів нерухомого майна, які були єдиною нерухомістю, яка належала на праві власності ТОВ «ШАНТ», вартістю більшою за вартість їх часток, та яка приблизно відповідала ціні позову в рамках справи № 908/3440/21; подальша передача вказаного майна на користь ТОВ «ПРЕМ`ЄР», ТОВ «ПОЛІСФЕРА», що призвело до штучної неплатоспроможності ТОВ «ШАНТ» та унеможливлення виконання рішення господарського суду Запорізької області від 14.07.2022 у справі № 908/3440/21 - свідчать про те, що правочини, вчинені відповідачами 1, 2, 3, 4, 5 і 6, є фраудаторними, а тому підлягають визнанню судом недійсними. На підставі зазначеного, прокурор просить суд позов задовольнити повністю. Також прокурор просить суд покласти на відповідачів 1, 2, 3, 4, 5 і 6 судові витрати зі сплати судового збору.

Відповідач 1 (ТОВ «ШАНТ») проти позову заперечив з підстав, наведених у Відзиві на позовну заяву вих. № б/н від 18.08.2023 (вх. № 17870/08-08/23 від 2108.2023). Заперечуючи проти заявлених позовних вимог ТОВ «ШАНТ» зазначає, що з укладенням оспорюваних прокурором правочинів відсутнє порушення інтересів позивача Запорізької міської ради. Відповідач 1 вважає, що прокурором та позивачем не доведено наявність вольових дій з боку ТОВ «ШАНТ», направлених на виведення майна боржника з метою незадоволення вимог його кредиторів у легальній судовій процедурі. Прийняття учасником Товариства рішення про виплату учасникам Товариства, які вибули, вартості частки за рахунок передання у власність нерухомого майна за актом приймання-передачі не містить ознак фраудаторної угоди, оскільки відсутнє волевиявлення юридичної особи відповідача 1 на відчуження спірного нерухомого майна. Рішення прийнято учасником Товариства, а тому оспорювані прокурором акти приймання-передачі є похідними від рішення загальних зборів учасників. Позивач не є носієм права чи інтересу, яке було би порушене учасниками ТОВ «ШАНТ» при розпорядженні ними належними їм корпоративними правами. Колишні учасники ТОВ «ШАНТ» - відповідачі 2, 3 і 5 не є боржниками позивача, що унеможливлює їх ухилення від виконання зобов`язань. Крім того, звернувшись до суду з позовом у даній справі прокурор фактично вимагає повернення у власність ТОВ «ШАНТ» нерухомого майна, загальна балансова вартість якого складає 5 373 760,06 грн., що значно перевищує розмір боргу ТОВ «ШАНТ» перед Запорізькою міською радою у справі № 908/3440/21. При цьому, прокурор не надав суду звітів про ринкову вартість об`єктів нерухомості по вул. Тепличній, 5 та вул. М.Краснова, 10, не надав доказів того, що звернення стягнення саме на два об`єкта нерухомості є необхідним для задоволення грошових вимог Запорізької міської ради. Таким чином, прокурор не довів, що права і інтереси позивача у даній справі мають бути захищенні саме у обраний ним спосіб. Також відповідач 1 просить суд врахувати, що 09.08.2023 ТОВ «ШАНТ» сплачено в рахунок погашення боргу у справі № 908/3440/21 кошти в сумі 50 000,00 грн., що підтверджує здатність та бажання ТОВ «ШАНТ» виконувати рішення суду у справі № 908/3440/21. На підставі викладеного, відповідач 1 просить суд в задоволенні позову відмовити.

Відповідачі 2, 3 і 5 проти позову заперечили з підстав, наведених у Відзиві на позовну заяву вих. № б/н від 15.08.2023 (вх. № 17557/08-08/23 від 16.08.2023). В обґрунтування своїх заперечень проти заявлених позовних вимог відповідачі 2, 3 і 5 посилаються на наступне: відповідачі 2, 3 і 5 на передбаченій законом підставі набули корпоративні права на частки у статутному капіталі ТОВ «ШАНТ», який був сформований за рахунок нерухомого майна. Наявність у ТОВ «ШАНТ» боргових зобов`язань перед Запорізькою міською радою не випливає на корпоративні права відповідачі 2, 3 і 5, у тому числі не можу обмежувати права учасників Товариства отримати після виходу із Товариства вартість частки у статному капіталі. Відповідачі 2, 3 і 5 стверджують, що позовні вимоги мають ознаки корпоративного спору, оскільки по суті пов`язані із скасуванням рішення учасника ТОВ «ШАНТ», оформленого протоколом № 1/21 від 23.12.2023 про передання учасникам у якості виплати вартості їх часток нерухомого майна, за рахунок якого був сформований статутний капітал Товариства. Відповідачі 2, 3 і 5 вважають, що прокурором і позивачем не доведено жодної ознаки фраудаторності оспорюваних ними правочинів у зв`язку із чим просять суд в задоволенні позову відмовити.

30.08.2023 до служби діловодства господарського суду Запорізької області від прокурора надійшли Відповідь на відзив відповідача 1 (вих. № 57-2163-23-5 від 29.08.2023, вх. № 18512/08-08/23 від 30.08.2023) і Відповідь на відзив відповідачів 2, 3 і 5 (вих. № 57-2163-23-4 від 29.08.2023, вх. № 18540/08-08/23 від 30.08.2023), в яких прокурор наводить обґрунтування на спростування доводів відповідачів 1, 2, 3, і5, наведені ними у відзивах на позовну заяву. В обґрунтування своїх доводів прокурор наполягає на тому, що сукупність таких обставин як: вихід 23.12.2021 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з ТОВ «ШАНТ» після відкриття провадження у справі № 908/3440/21 про стягнення з ТОВ «ШАНТ» коштів в розмірі 2 949 338,68 грн.; отримання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у власність 11 об`єктів нерухомого майна, які були єдиною нерухомістю, яка належала на праві власності ТОВ «ШАНТ», вартістю більшою за вартість їх часток, та яка приблизно відповідала ціні позову в рамках справи № 908/3440/21; подальша передача вказаного майна на користь ТОВ «ПРЕМ`ЄР», ТОВ «ПОЛІСФЕРА», що призвело до штучної неплатоспроможності ТОВ «ШАНТ» та унеможливлення виконання рішення господарського суду Запорізької області від 14.07.2022 у справі № 908/3440/21 - свідчать про те, що правочини, вчинені відповідачами, є фраудаторними, а тому підлягають визнанню судом недійсними.

Відповідач 4 ( ОСОБА_3 ) та відповідач 6 (ТОВ «ПОЛІСФЕРА») письмового відзиву на позовну заяву у встановлені судом строки суду не надали.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

19.09.2023 на електронну пошту господарського суду Запорізької області з підтвердженим КЕП від представника відповідачів 2, 3 і 5 надійшло Клопотання (вх. № 19971/08-08/23 від 19.09.2023) про закриття провадження у справі № 908/2308/23 на підставі ст. 231 ГПК України, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

27.09.2023 до служби діловодства господарського суду Запорізької області від прокурора надійшли Заперечення проти клопотання про закриття провадження у справі (вих. № 57-2163-23-6 від 26.09.2023, вх. № 20551/08-08/23 від 27.09.2023).

Судом в задоволенні клопотання відповідачів 2, 3 і 5 про закриття провадження у справі № 908/2308/23 відмовлено з підстав, які викладені в ухвалі суду по справі від 17.10.2023.

Також до матеріалів справи № 908/2308/23 залучені клопотання відповідача 1 від 19.10.2023, від 04.10.2023, від 10.10.2023, від 09.11.2023 і від 23.11.2023, про залучення до матеріалів справи № 908/2308/23 доказів погашення частинами заборгованості за виконавчим провадження № 70205901, відкритим щодо примусового стягнення з ТОВ «ШАЕНТ» заборгованості за рішенням суду у справі № 908/3440/21.

27.11.2023 на електронну пошту господарського суду Запорізької області з підтвердженим КЕП від представника відповідача 1 надійшли Пояснення (вх. № 25277/08-08/23 від 27.11.2023), в яких відповідач 1 просить суд прийняти до уваги, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко А.Ю. від 24.11.2023 закінчено виконавче провадження ВП № 73418598 щодо примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 29.08.2022 № 908/3440/21 у зв`язку із виконанням виконавчого документу в повному обсязі. Також відповідач 1 просить суд при вирішення спору у справі № 908/2308/23 врахувати висновки суду, викладені в постанові Верховного Суду від 29.08.2023 по справі № 910/5958/20.

05.12.2023 на електронну пошту господарського суду Запорізької області з підтвердженим КЕП від представника відповідача 1 надійшли Пояснення (вх. № 26067/08-08/23 від 05.12.2023), в яких відповідач 1 просить суд прийняти до уваги, що листом приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко А.Ю. від 29.11.2023 № 39431 підтверджується повне перерахування платіжною інструкцією № 3649 від 24.11.2023 на користь стягувача 2 877 386,58 грн. боргу за виконавчим документом у справі № 908/3440/21. Крім того, постановою головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вербицькою Л.Г. від 24.11.2023 закінчено виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 29.08.2022 № 908/3440/21 щодо стягнення з ТОВ «ШАНТ» на користь Запорізької обласної прокуратури 44 240,08 грн. судового збору.

06.12.2023 до служби діловодства господарського суду Запорізької області від прокурора надійшли Пояснення (вих. № 15/1-5805ВИХ-23-15/1-2083-23 від 06.12.2023; вх. № 26189/08-08/23 від 06.12.2023), в яких прокурор зазначає про відсутність підстав для відмови у позові або закриття провадження у справі, вважає, що заявлені ним позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими і судом має бути надана оцінка оспорюваних правочинів на предмет наявності ознак фраудаторних правочинів.

Розглянувши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення прокурора і представника відповідачів 1, 2, 3, 4 і 5, суд

УСТАНОВИВ

Рішенням господарського суду Запорізької області від 14.07.2022 у справі № 908/3440/21, яке набрало законної сили 16.08.2022, задоволено позов Першого заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ШАНТ» та стягнуто з ТОВ «ШАНТ» на користь Запорізької міської ради до місцевого бюджету дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, в сумі 2 949 338,68 грн., а також стягнуто з ТОВ «ШАНТ» на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя судовий збір в сумі 44 240,08 грн.

Під час розгляду судом справи № 908/3440/21 було встановлено, що ТОВ «ШАНТ» з 25.11.2018 по 31.08.2021 користувалося земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером :07:084:0053 без відповідної правової підстави, тому, виходячи з положень ст., ст. 1212, 1214 ЦК України, у ТОВ «ШАНТ» виник обв`язок з відшкодування Запорізькій міській раді недоотриманих нею доходів від користування земельною ділянкою в розмірі 2 949 338,68 грн.

На виконання рішення господарського суду Запорізької області від 14.07.2022 у справі № 908/3440/21 29.08.2022 господарським судом Запорізької області видано накази № 908/3440/21 про примусове стягнення з ТОВ «ШАНТ» на користь Запорізької міської ради доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, в сумі 2 949 338,68 грн., а також про примусове стягнення з ТОВ «ШАНТ» на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя судовий збір в сумі 44 240,08 грн.

Постановою головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 02.11.2022 відкрито виконавче провадження № 70205901 з виконання вищезазначеного наказу господарського суду Запорізької області від 29.08.2022 у справі № 908/3440/21 про стягнення з ТОВ «ШАНТ» на користь Запорізької міської ради доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, в сумі 2 949 338,68 грн.

Згідно з відомостями Автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на 10.07.2023 виконавче провадження № 70205901 з виконання наказу господарського суду Запорізької області від 29.08.2022 № 908/3440/21 продовжує перебувати на примусовому виконанні у Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

За інформацією виконавчого комітету Запорізької міської ради (лист № 11701/03/20/07 від 01.12.2023) станом на 24.11.2022 до загального фонду бюджету Запорізької міської територіальної громади ані безпосередньо від ТОВ «ШАНТ», ані від органу державної виконавчої служби відповідні кошти не надходили.

При зверненні до суду з позовом у справі № 908/2308/23 прокурор, мотивуючи заявлені позовні вимоги, зазначив, що виконання рішення господарського суду Запорізької області від 14.07.2022 у справі № 908/3440/21 унеможливлено відсутністю майна у боржника ТОВ «ШАНТ». При цьому, об`єктивна неможливість виконання судового рішення про стягнення коштів до бюджету, постановленого за позовом прокурора на користь міської ради, обумовлена неправомірними ТОВ «ШАНТ», які вчинені останнім під час слухання справи № 908/3440/21.

Так, на момент звернення прокурора до суду з позовом у справі № 908/3440/21 ТОВ «ШАНТ» на праві власності належали об`єкти нерухомого майна:

- будівлі інв. № 9192, 8147, 8144, 8157, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :07:084:0053 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Миколи Краснова, буд. 10;

- будівля складу № 2 літ. В-2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 5.

Іншого рухомого або нерухомого майна станом на час звернення прокурора до суду з позовом у даній справі ТОВ «ШАНТ» не мало, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформаційні довідки номер 283089584 від 05.11.2021, номер 339798684 від 20.07.2023, лист РСЦ ГСЦ МВС в Запорізькій області № 31/8-950 від 28.02.2023).

Після відкриття 07.12.2021 провадження у справі № 908/3440/21 відповідач 1 у цій справі (ТОВ «ШАНТ») вчинив дії щодо відчуження належного йому майна - об`єктів нерухомого майна: будівель інв. № 9192, 8147, 8144, 8157, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :07:084:0053 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Миколи Краснова, буд. 10; будівлі складу №2 літ. В-2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 5, штучно створивши умови неплатоспроможності та неможливості виконання рішення суду в майбутньому.

Зокрема, як вказує прокурор та встановлено судом з фактичних обставин справи, 23.12.2021 учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю «ШАНТ» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 подано заяви про вихід з ТОВ «ШАНТ» та виплату їм їх часток шляхом передання у власність об`єктів нерухомого майна:

- будівлі складу № 2 літ. В-2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , балансовою вартістю 3 563 356,76 грн. - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частки, вартістю 1 781 678,38 грн., кожному;

- будівель інв. № 9192, 8147, 8144, 8157, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :07:084:0053 за адресою: АДРЕСА_5 , балансовою вартістю 1810 403,30 грн. ОСОБА_3

ОСОБА_3 був учасником ТОВ «ШАНТ» у період часу з 19.06.2014 по 23.12.2021, ОСОБА_1 - з 19.06.2014 по 23.12.2021, ОСОБА_2 - з 30.12.2013 по 23.12.2021.

Ці обставини підтверджуються копіями витягів з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «ШАНТ» та не заперечується учасниками справи.

Станом на 22.12.2021 статутний капітал ТОВ «ШАНТ» складав 6 078 956,00 грн. Таким чином, частка кожного з учасників ТОВ «ШАНТ» складала по 1 519 739,00 грн.

23.12.2021 ТОВ «ШАНТ» в особі директора ОСОБА_2 , від імені якого виступав ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 підписано Акт № 1 приймання-передачі нерухомого майна відповідно до рішення учасника ТОВ «ШАНТ» № 1/21 від 23.12.2021 № 3249,3250 від 23.12.2021, відповідно до якого, ТОВ «ШАНТ» передав, а ОСОБА_2 прийняв у власність в якості виплати вартості його частки у статутному капіталі об`єкт нерухомого майна: 1/2 будівлі складу № 2 літ. В-2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , балансовою вартістю 1/2 майна в розмірі 1 781 678,38 грн.

Також, 23.12.2021 ТОВ «ШАНТ» в особі директора ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підписано Акт № 2 приймання-передачі нерухомого майна відповідно до рішення учасника ТОВ «ШАНТ» № 1/21 від 23.12.2021 № 3252, 3253 від 23.12.2021, відповідно до якого, ТОВ «ШАНТ» передав, а ОСОБА_1 прийняв у власність в якості виплати вартості його частки у статутному капіталі об`єкт нерухомого майна: 1/2 будівлі складу № 2 літ. В-2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , балансовою вартістю 1/2 майна в розмірі 1 781 678,38 грн.

Також, 23.12.2021 ТОВ «ШАНТ» в особі директора ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підписано Акт № 3 приймання-передачі нерухомого майна, відповідно до рішення учасника ТОВ «ШАНТ» № 1/21 від 23.12.2021 № 3255, 3256 від 23.12.2021, відповідно до якого, ТОВ «ШАНТ» передав, а ОСОБА_3 прийняв у власність в якості виплати вартості його частки у статутному капіталі об`єкт нерухомого майна: будівлі інв. № 9192, 8147, 8144, 8157, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :07:084:0053 за адресою: АДРЕСА_5 , балансовою вартістю 1 810 403,30 грн.

Таким чином, як стверджує прокурор, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 прийняли у власність в якості виплати вартості їх часток у статутному капіталі ТОВ «ШАНТ» (в розмірі 1 519 739,00 грн. у кожного) об`єкти нерухомого майна вартістю більшою за вартість їх часток у ТОВ «ШАНТ».

Зазначені Акти № 1, № 2 і № 3 стали підставою для переходу 23.12.2021 права власності на вищевказане нерухоме майно від ТОВ «ШАНТ» () до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

При цьому, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були співвласниками об`єкта нерухомого майна: будівлі складу № 2 літ. В-2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 в період часу з 23.12.2021 по 07.09.2022, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформаційна довідка номер 338538549 від 10.07.2023).

ОСОБА_3 був власником об`єкта нерухомого майна: будівель інв. № 9192, 8147, 8144, 8157, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :07:084:0053 за адресою: АДРЕСА_5 в період часу з 23.12.2021 по 18.02.2022, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформаційна довідка номер 338543504 від 10.07.2023).

Також з матеріалів справи судом встановлено, що після переходу права власності від ТОВ «ШАНТ» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна: будівлю складу № 2 літ. В-2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відчужили вказаний об`єкт нерухомого майна на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМ`ЄР» згідно Акту № 1 приймання-передачі нерухомого майна відповідно до протоколу № 3/22 Загальних зборів учасників ТОВ «ПРЕМ`ЄР» № 385, 386 від 24.02.2022, Акту № 2 приймання-передачі нерухомого майна відповідно до протоколу № 3/22 Загальних зборів учасників ТОВ «ПРЕМ`ЄР» № 387, 388 від 24.02.2022.

Станом на 20.07.2023 (на момент звернення прокурора до суду з позовом у даній справі) власником вищезазначеного нерухомого майна значилося ТОВ «ПРЕМ`ЄР» (), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформаційна довідка номер 339794299 від 20.07.2023).

При цьому, учасниками та кінцевими бенефіціарними власниками (контролерами) ТОВ «ПРЕМ`ЄР» є колишні учасники ТОВ «ШАНТ» - ОСОБА_2 (49,7 % частки в статутному капіталі) та ОСОБА_1 (50,3 % частки в статутному капіталі), а ОСОБА_1 також є керівником вказаної юридичної особи, що підтверджується копією витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «ПРЕМ`ЄР».

Крім того, судом з`ясовано, що після переходу права власності від ТОВ «ШАНТ» до ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна: будівлі інв. № 9192, 8147, 8144, 8157, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :07:084:0053 за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_3 відчужив вказаний об`єкт нерухомого майна на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛІСФЕРА» згідно Акту № 1 приймання-передачі нерухомого майна відповідно до протоколу № 3/22 Загальних зборів учасників ТОВ «ПОЛІСФЕРА» № 310, 311 від 18.02.2022.

Станом на 20.07.2023 (на момент звернення прокурора до суду з позовом у даній справі) власником вищезазначеного нерухомого майна залишається ТОВ «ПОЛІСФЕРА» (), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка номер 339794114 від 20.07.2023).

При цьому, розмір частки ОСОБА_3 в статутному капіталі ТОВ «ПОЛІСФЕРА» складає 97 %, що підтверджується копією витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «ПОЛІСФЕРА». Тобто ОСОБА_3 є кінцевим бенефіціарним власником (контролером) вказаної юридичної особи.

Зазначені вище фактичні обставини справи відповідачами у справі не заперечуються і не спростовані належними і допустимими доказами, в розумінні ст., ст. 76, 77 ГПК України.

Мотивуючи заявлені вимоги прокурор зазначає, що Акт № 1 приймання-передачі нерухомого майна, відповідно до рішення учасника ТОВ «ШАНТ» № 1/21 від 23.12.2021 № 3249, 3250 від 23.12.2021, Акт № 2 приймання-передачі нерухомого майна, відповідно до рішення учасника ТОВ «ШАНТ» № 1/21 від 23.12.2021 № 3252, 3253 від 23.12.2021, Акт № 3 приймання-передачі нерухомого майна, відповідно до рішення учасника ТОВ «ШАНТ» № 1/21 від 23.12.2021 № 3255, 3256 від 23.12.2021, на підставі яких було здійснено перехід права власності від ТОВ «ШАНТ» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна: будівлю складу № 2 літ. В-2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розташований за адресою: АДРЕСА_4 ; до ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна: будівлі інв. № 9192, 8147, 8144, 8157, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :07:084:0053 за адресою: АДРЕСА_5 , підлягають визнанню судом недійсними, як такі, що є фраудаторними правочинами з огляду на те, що:

1) відчуження майна було здійснено після відкриття провадження і до першого судового засіданні у справі № 908/3440/21;

2) боржник у справі № 908/3440/21 (ТОВ «ШАНТ») взяв безпосередню участь у вчиненні вказаних правочинів, адже саме його директором відповідно до ч. 9 ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» було погоджено заміну сплати вартості частки учасника, який виходив з товариства, в грошовій формі передачею ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 нерухомого майна. Також на недобросовісність дій сторін правочину вказує те, що вказаним особам було передано нерухоме майно, вартістю більшою ніж розмір їх часток у статутному капіталі ТОВ «ШАНТ»;

3) орім ТОВ «ШАНТ» іншою стороною в зазначених трьох правочинах виступали учасники ТОВ «ШАНТ»: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , які протягом одного дня (23.12.2021) виявили бажання вийти з Товариства, тобто так звані «дружні кредитори», які були юридично пов`язані з ТОВ «ШАНТ», та були зацікавлені саме в набутті у власність нерухомого майна Товариства, замість виплати вартості часток в грошовій формі, тому що такі дії унеможливлювали звернення стягнення на вказане нерухоме майно за заборгованістю ТОВ «ШАНТ», натомість призвели до переоформлення права власності на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Вказане, на думку прокурора, свідчить про те, що метою вчинення оспорюваних правочинів було створення штучної неплатоспроможності ТОВ «ШАНТ» для уникнення майнової відповідальності за недоговірним зобов`язанням та унеможливлення виконання рішення господарського суду Запорізької області від 14.07.2022 у справі № 908/3440/21, в результаті чого право власності на нерухоме майно ТОВ «ШАНТ» протиправно набули ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Також, як зазначає прокурор в обґрунтування поданого у даній справі позову, Акт № 1 приймання-передачі нерухомого майна відповідно до протоколу № 3/22 Загальних зборів учасників ТОВ «ПРЕМ`ЄР» № 385, 386 від 24.02.2022, Акт № 2 приймання-передачі нерухомого майна відповідно до протоколу № 3/22 Загальних зборів учасників ТОВ «ПРЕМ`ЄР» № 387, 388 від 24.02.2022 підлягають визнанню судом недійсними, як такі, що є фраудаторними правочинами з огляду на те, що:

1) особами, які передали майно за вказаними актами, були сторони попереднього фраудаторного правочину - колишні учасники ТОВ «ШАНТ» ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які після отримання нерухомого майна, вартістю більшою, ніж була частка кожного з них в ТОВ «ШАНТ», продовжуючи діяти недобросовісно, з метою ускладнення повернення майна на користь ТОВ «ШАНТ» у випадку двосторонньої реституції і уникнення останнім відповідальності за недоговірним зобов`язанням та рішенням господарського суду Запорізької області від 14.07.2022 у справі № 908/3440/21, передали нерухоме майно у власність ТОВ «ПРЕМ`ЄР»;

2) ТОВ «ПРЕМ`ЄР», якому ОСОБА_2 та ОСОБА_1 передали нерухоме майно, є обізнаним про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стали його співвласниками шляхом відчуження вказаного майна від ТОВ «ШАНТ». Про це свідчить те, що в Акті № 1 приймання-передачі нерухомого майна відповідно до протоколу № 3/22 Загальних зборів учасників ТОВ «ПРЕМ`ЄР» № 385, 386 від 24.02.2022 та акті № 2 приймання-передачі нерухомого майна відповідно до протоколу № 3/22 Загальних зборів учасників ТОВ «ПРЕМ`ЄР» № 387, 388 від24.02.2022 серед іншого зазначено про те, що право власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі двох актів приймання-передачі нерухомого майна, відповідно до рішення учасника ТОВ «ШАНТ» № 1/21 від 23.12.2021 (серія та номер: 3249, 3250 від 23.12.2021 та 3252, 3253 від 23.12.2021), посвідчених приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О., про недійсність яких було зазначено вище;

3) на укладення спірних правочинів з метою ускладнення повернення майна на користь ТОВ «ШАНТ» у випадку двосторонньої реституції і уникнення останнім відповідальності за недоговірним зобов`язанням та рішенням господарського суду Запорізької області від 14.07.2022 у справі № 908/3440/21 також вказує те, що колишні учасники ТОВ «ШАНТ» ОСОБА_2 та ОСОБА_1 передали нерухоме майно саме на користь юридичної особи (ТОВ «ПРЕМ`ЄР»), яка перебувала під час укладення спірних правочинів та наразі перебуває під їх контролем, адже лише вони є учасниками та кінцевими бенефіціарними власниками (контролерами) вказаної юридичної особи, а ОСОБА_1 також є керівником ТОВ «ПРЕМ`ЄР».

Вищезазначені обставини свідчать про те, що продовжуючи подальше відчуження нерухомого майна, протиправно отриманого від ТОВ «ШАНТ», на користь ТОВ «ПРЕМ`ЄР», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 продовжували діяти недобросовісно, на шкоду інтересам держави з метою уникнення ТОВ «ШАНТ» (як первісним власником нерухомого майна) майнової відповідальності за недоговірним зобов`язанням та рішенням господарського суду Запорізької області від 14.07.2022 у справі № 908/3440/21.

Крім того, прокурор зазначає, що Акт № 1 приймання-передачі нерухомого майна відповідно до протоколу № 3/22 Загальних зборів учасників ТОВ «ПОЛІСФЕРА» № 310, 311 від 18.02.2022 також підлягає визнанню судом недійсним, як такий, що є фраудаторним правочином з огляду на те, що:

1) особою, яка передала майно за вказаним актом, була сторона попереднього фраудаторного правочину - колишній учасник ТОВ «ШАНТ» ОСОБА_3 , який після отримання нерухомого майна, вартістю більшою, ніж була його частка в ТОВ «ШАНТ», продовжуючи діяти недобросовісно, не сплачуючи передбачені законодавством України податки та збори, з метою ускладнення повернення майна на користь ТОВ «ШАНТ» у випадку двосторонньої реституції і уникнення останнім відповідальності за недоговірним зобов`язанням та рішенням господарського суду Запорізької області від 14.07.2022 у справі № 908/3440/21, передав нерухоме майно у власність ТОВ «ПОЛІСФЕРА»;

2) ТОВ «ПОЛІСФЕРА», якому ОСОБА_3 передав нерухоме майно, є обізнаним про те, що ОСОБА_3 став його власником шляхом відчуження вказаного майна від ТОВ «ШАНТ», а саме нерухоме майно розташоване на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером :07:084:0053. Про це свідчить те, що в Акті № 1 приймання-передачі нерухомого майна відповідно до протоколу №3/22 Загальних зборів учасників ТОВ «ПОЛІСФЕРА» № 310, 311 від 18.02.2022 серед іншого зазначено про те, що об`єкт нерухомого майна, який передається, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :07:084:0053, а право власності належить ОСОБА_3 на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, відповідно до рішення учасника ТОВ «ШАНТ» № 1/21 від 23.12.2021, серія та номер: 3255, 3256 від 23.12.2021, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О., про недійсність якого було зазначено вище;

3) на укладення спірного правочину з метою ускладнення повернення майна на користь ТОВ «ШАНТ» у випадку двосторонньої реституції і уникнення останнім відповідальності за недоговірним зобов`язанням та рішенням господарського суду Запорізької області від 14.07.2022 у справі № 908/3440/21 також вказує те, що колишній учасник ТОВ «ШАНТ» ОСОБА_3 , не сплативши податки і збори за операцією з інвестиційними активами, та будучи фізичною особою-підприємцем, яка здійснює свою діяльність в тому числі у сфері, пов`язаній з використанням нерухомого майна: надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту, консультування з питань комерційної діяльності й керування (коди КВЕД-2010 68.20, 68.32, 70.22), передав нерухоме майно саме на користь юридичної особи - ТОВ «ПОЛІСФЕРА», яка перебуває під його контролем, адже він є кінцевим бенефіціарним власником вказаної юридичної особи з часткою статутного капіталу в розмірі 97 %.

Вищезазначені обставини, на думку прокурора, свідчать про те, що продовжуючи подальше відчуження нерухомого майна, протиправно отриманого від ТОВ «ШАНТ», на користь ТОВ «ПОЛІСФЕРА», ОСОБА_3 продовжував діяти недобросовісно, на шкоду інтересам держави з метою уникнення ТОВ «ШАНТ» (як первісним власником нерухомого майна) майнової відповідальності за недоговірним зобов`язанням та рішенням господарського суду Запорізької області від 14.07.2022 у справі № 908/3440/21.

З урахуванням викладеного, сукупність таких обставин як: вихід ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з ТОВ «ШАНТ» після відкриття 07.12.2021 провадження у справі № 908/3440/21 про стягнення коштів в розмірі 2 949 338,68 грн., який було здійснено ними в один день (23.12.2021); отримання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у власність 11 об`єктів нерухомого майна, які були єдиною нерухомістю, яка належала на праві власності ТОВ «ШАНТ», вартістю більшою за вартість їх часток, та яка приблизно відповідала ціні позову, заявленого прокурором в інтересах держави в особі Запорізької міської ради у справі № 908/3440/21; подальша передача вказаного майна на користь підконтрольних колишнім учасникам ТОВ «ШАНТ» юридичних осіб (ТОВ «ПРЕМ`ЄР», ТОВ «ПОЛІСФЕРА»), що призвело до штучної неплатоспроможності ТОВ «ШАНТ» та унеможливлення виконання рішення господарського суду Запорізької області від 14.07.2022 у справі № 908/3440/21, свідчать про те, що оспорювані правочини вчинені відповідачами у даній справі, є фраудаторними, а тому підлягають визнанню судом недійсними.

Таким чином, прокурор стверджує про наявність підстав для представництва інтересів держави у цій справі.

Розглянувши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши представлені сторонами письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновків про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у заявлений прокурором спосіб, виходячи з наступного.

Щодо підстав для представництва інтересів держави в суді прокурором.

Приписами ч. 3 ст. 4, ч. 3, 4 ст. 53 ГПК України унормовано, що до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

З системного аналізу вказаних вище норм слідує, що на відміну від осіб, які беруть участь у справі (позивач, відповідач, третя особа, представник), відповідні органи та особи, передбачені ст. 53 ГПК України, повинні бути наділені спеціальною процесуальною правоздатністю, тобто здатністю мати процесуальні права та обов`язки органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Така процесуальна правоздатність настає з моменту виникнення у цих осіб відповідної компетенції або передбачених законом повноважень.

Необхідною умовою такої участі є норми матеріального права, які визначають випадки такої участі, тобто особи, перелічені статтею 53 ГПК України, можуть звернутися до суду із позовною заявою або беруть участь в процесі лише у випадках, чітко встановлених законом.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

На підставі ч. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист таких інтересів, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді за одночасної наявності двох елементів: порушення або загрози порушення інтересів держави та нездійснення чи неналежного здійснення захисту таких інтересів відповідним суб`єктом владних повноважень, а також у разі його відсутності.

З позовної заяви вбачається, що вона має на меті комплексний захист інтересів територіальної громади міста Запоріжжя, порушених внаслідок укладення оспорюваних правочинів.

У визнанні недійсними правочинів, які є предметом розгляду у цій справі, як таких, що суперечать цивільному законодавству України, інтерес держави полягає в забезпеченні реального виконання судового рішення у справі № 908/3440/21 щодо перерахування боржником ТОВ «ШАНТ» - коштів до місцевого бюджету територіальної громади міста Запоріжжя в рамках здійснення заходів примусового виконання рішення суду під час виконавчого провадження № 70205901, в тому числі таких як звернення стягнення на нерухоме майно боржника ТОВ «ШАНТ».

Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад у тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великої кількості громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (рішення від 15.01.2009 у справі «Менчинська проти Росії», рішення від 01.04.2010 у справі «Корольов проти Росії»).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч. 3, 6 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів.

Статтею 4 цього Закону визначено основні принципи місцевого самоврядування, серед яких, зокрема, поєднання місцевих і державних інтересів.

Таким чином, суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесено повноваження зі здійснення захисту інтересів держави шляхом звернення до суду з позовом про визнання недійсними оспорюваних правочинів, як таких, що суперечать цивільному законодавству України та суттєво ускладнюють виконання судового рішення у справі № 908/3440/21, є позивач та стягувач за вказаними судовим рішенням, тобто Запорізька міська рада.

Невід`ємною частину підстав для представництва прокурором інтересів держави, є нездійснення чи неналежне здійснення захисту порушених інтересів відповідним суб`єктом владних повноважень. При цьому «нездійснення або неналежне здійснення суб`єктом владних повноважень своїх функцій» обґрунтовується та доводиться прокурором у кожному конкретному випадку самостійно з огляду на конкретні обставини справи.

Прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно (правова позиція Верховного Суду у справі № 927/246/18 від 06.02.2019).

У п. 77 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 наведено висновок щодо застосування ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» у спірних правовідносинах, з якого вбачається, що бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

З матеріалів справи вбачається, що Запорізька міська рада уповноважена державою на захист її інтересів у спірних правовідносинах, але такого захисту фактично не здійснювала.

Отже, з боку органу, уповноваженого державою на захист її інтересів, допущено нездійснення відповідного захисту - до суду позов не пред`являвся.

Згідно з абз. 1-3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Запорізькою обласною прокуратурою у порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» на адресу Запорізької міської ради були скеровані листи № 57-6273ВИХ-22 від 29.12.2022 і № 57-101-2716ВИХ-23 від 08.05.2023 про порушення інтересів держави та необхідність вжиття заходів до звернення до суду із відповідним позовом стосовно їх захисту.

Листами виконавчого комітету Запорізької міської ради від 22.02.2023 № 01353/03.3-20/03 і від 23.05.2023 № 08030/03.3-29/05 повідомлено прокуратуру, що заходи реагування шляхом пред`явлення позову до суду не вживалися.

Таким чином, Запорізькою міською радою належних заходів щодо захисту інтересів держави з метою визнання спірних правочинів недійсними не вжито, що свідчить про усвідомлену пасивну поведінку уповноваженого суб`єкта владних повноважень.

Отже, органом, уповноваженим державою на захист її інтересів у спірних правовідносинах - Запорізькою міською радою допущено нездійснення необхідного захисту - не пред`явлено до суду відповідний позов.

З огляду на викладене суд погоджується з доводами прокурора, що внаслідок нездійснення вказаним органом належних заходів інтереси держави залишалися незахищеними, а тому у прокурора виникло не тільки право, а й обов`язок відреагувати на їх порушення шляхом пред`явлення до суду позову у цій справі.

Прокурором дотримано вимоги ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та попередньо, до пред`явлення позову, повідомлено позивача про прийняття рішення щодо представництва інтересів держави шляхом пред`явлення до суду цього позову.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. (висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18, від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19).

Відповідно до частин першої, другої статті 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Отже, розглядаючи справу суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 3) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.

Cтаття 14 ГПК України визначає принцип диспозитивності господарського судочинства та встановлює, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Звертаючись до суду у цій справі, прокурор посилався на ст., ст. 203, 509 ЦК України, ст. 193 ГК України та просив визнати оспорювані правочини недійсним.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Згідно зі статтею 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 цього ж Кодексу.

Так, відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлено законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина друга статті 215 ЦК України). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, установлених законом, такий правочин може бути визнано судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина третя статті 215 ЦК України).

Нікчемний правочин є недійсним у силу прямої вказівки закону за фактом наявності певної умови (обставини). Натомість оспорюваний правочин ЦК України імперативно не визнає недійсним, допускаючи можливість визнання його таким у судовому порядку на вимогу однієї зі сторін або іншої заінтересованої особи, якщо в результаті судового розгляду буде доведено наявність визначених законодавством підстав недійсності правочину в порядку, передбаченому процесуальним законом.

При цьому оспорюваний правочин є вчиненим, породжує юридично значущі наслідки, обумовлені ним, й у силу презумпції правомірності правочину за статтею 204 ЦК України вважається правомірним, якщо не буде визнаний судом недійсним.

Таким чином, при вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити. Близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Особа, яка звертається до суду з позовом вказує у позові власне суб`єктивне уявлення про її порушене право та/або охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмета заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

Такий правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 19.09.2019 у справі № 924/831/17, від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 22.09.2022 у справі № 924/1146/21, від 06.10.2022 у справі № 922/2013/21, від 17.11.2022 у справі № 904/7841/21).

У справі, що розглядається, прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах Запорізької міської ради про визнання недійсними оспорюваних правочинів як таких, що є фраудаторними та спрямованими на свідоме вчинення дій, що призвели до унеможливлення виконання рішення господарського суду Запорізької області від 14.07.2022 у справі № 908/3440/21.

Обставинами, які на думку прокурора вказують на фраудаторність спірних правочинів, на думку прокурора, є наступні: вихід 23.12.2021 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з ТОВ «ШАНТ» після відкриття провадження у справі № 908/3440/21 про стягнення з ТОВ «ШАНТ» коштів в розмірі 2 949 338,68 грн.; отримання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у власність 11 об`єктів нерухомого майна, які були єдиною нерухомістю, яка належала на праві власності ТОВ «ШАНТ», вартістю більшою за вартість їх часток, та яка приблизно відповідала ціні позову в рамках справи № 908/3440/21; подальша передача вказаного майна на користь ТОВ «ПРЕМ`ЄР», ТОВ «ПОЛІСФЕРА», що призвело до штучної неплатоспроможності ТОВ «ШАНТ» та унеможливлення виконання рішення господарського суду Запорізької області від 14.07.2022 у справі № 908/3440/21.

Матеріали даної справи свідчать, що станом на час вирішення даної справи судом стягнутий з ТОВ «ШАНТ» на користь Запорізької міської ради дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, в сумі 2 949 338,68 грн. повністю перерахований на рахунок стягувача.

Зокрема, відповідно до листа приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка А.Ю. № 39431 від 29.11.2023 на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка А.Ю. перебувало виконавче провадження № 73418598 з примусового виконання наказу № 908/3440/21, виданого 29.08.2022 господарським судом Запорізької області про стягнення з ТОВ «ШАНТ» на користь Запорізької міської ради доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, в сумі 2 949 338,68 грн. Залишок боргу на момент відкриття виконавчого провадження складав 2 877 386,58 грн. 24.11.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком А.Ю. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 73418598 на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із виконанням виконавчого документа фактично і у повному обсязі. Сума боргу в розмірі 2 877 386,58 грн. перерахована на рахунок стягувача відповідно до платіжної інструкції № 3649 від 24.11.2023.

Крім того, постановою головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вербицькою Л.Г. від 24.11.2023 закінчено виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 29.08.2022 № 908/3440/21 щодо стягнення з ТОВ «ШАНТ» на користь Запорізької обласної прокуратури 44 240,08 грн. судового збору.

Згідно листа Департаменту фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради № 06.1-10/2492 від 29.11.2023 «Про надання інформації» станом на 28.11.2023 на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 14.07.2022 у справі № 908/3440/21 до загального фонду бюджету Запорізької міської територіальної громади по коду класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження» надійшло 2 949 338,68 грн.

За таких обставин, на теперішній час рішення господарського суду Запорізької області від 14.07.2022 у справі № 908/3440/21 виконано у повному обсязі.

Отже, на моменту вирішення судом спору у даній справі порушення інтересів територіальної громади міста Запоріжжя через невиконання рішення суду від 14.07.2022 у справі № 908/3440/21 відсутнє через повне та фактичне виконання боржником ТОВ «ШАНТ» - зазначеного судового рішення в порядку примусового виконання.

Цивільний кодекс України визначає правочин як дію особи, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, шляхом укладання правочинів суб`єкти цивільних відносин реалізують свої правомочності, суб`єктивні цивільні права за допомогою передачі цих прав іншим учасникам.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересу є визнання правочину недійсним (пункт 2 частини другої статті 16 ЦК України).

Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є:

- пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину;

- встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Близький за змістом правовий висновок сформований, зокрема, у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.02.2021 у справі № 904/2979/20, у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18.

Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки, від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.02.2021 у справі № 904/2979/20, у постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 у справі № 6-605цс16.

Свобода договору, яка передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, і свобода підприємницької діяльності, яка полягає у самостійному здійсненні без обмежень будь-якої підприємницької діяльність, не забороненої законом, є ключовими засадами цивільного права та господарського права, закріпленими у статтях 3, 627 ЦК України, статтях 6, 43 Господарського кодексу України. Визнання договору недійсним за позовом третьої особи, не сторони договору, є суттєвим втручанням держави у зазначені принципи і порушений інтерес особи має бути таким, що вимагає такого втручання і таке втручання має бути єдиним можливим способом виправлення правової ситуації

Аналогічний висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.02.2021 у справі № 904/2979/20.

Отже, крім учасників правочину (сторін договору), позивачем у справі про визнання недійсним правочину може бути будь-яка заінтересована особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин. (Правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 387/515/18)

Водночас у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27.01.2020 у справі № 761/26815/17 міститься висновок про те, що недійсність правочину, договору, акта органу юридичної особи чи документу, як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акта органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.

Таким чином, у господарському провадженні особами здійснюється реалізація права на захист їх цивільних прав за допомогою способів захисту.

Виходячи з наведених норм, при розгляді позову про визнання недійсним оспорюваного правочину судом повинно вирішуватися питання про спростування презумпції правомірності правочину та має бути встановлено не лише наявність підстав, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним, але й чи було порушене цивільне право або інтерес особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право (інтерес) порушене та в чому полягає порушення.

За таких обставин, особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.

Поряд із цим відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові. (Така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19)

Поряд з цим у названих постановах Верховного Суду також відзначено, що у разі з`ясування обставин відсутності порушеного права позивача (що є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові), судам не потрібно вдаватись до оцінки спірного правочину на предмет його відповідності положенням законодавства.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19, від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17.

Враховуючи вище викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що оскільки судом встановлено відсутність станом на час вирішення спору судом порушення інтересів територіальної громади міста Запоріжжя через невиконання судового рішення у справі № 908/3440/21 (24.11.2023 судове рішення фактично виконане перерахуванням коштів на користь стягувача), крім того прокурор і позивач не довели наявності у іншого порушеного права (інтересу) держави, у задоволенні позову прокурора слід відмовити виключно з підстав відсутності порушення цивільних прав та законних інтересів держави.

При цьому, доводи прокурора, що дії відповідачів у даній справі стосовно укладення оспорюваних правочинів були свідомими, а вчиняти дії з виконання рішення суду у справі № 908/3440/21 відповідач 1 почав вчиняти лише усвідомивши ризик звернення стягнення на нерухоме майно, яке було предметом оспорюваних правочинів, не спростовують висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Також твердження прокурора, що ТОВ «ШАНТ» продовжує порушувати норми законодавства щодо оплати за користування земельною ділянкою не є підставою для задоволення позовних вимог у даній справі, оскільки судом не можуть захищатися інтереси «на майбутнє». За наявності відповідних обставин прокурор не позбавлений права на звернення до суду щодо стягнення за ТОВ «ШАНТ» відповідних сум заборгованості.

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд зазначає, що до господарського суду має право звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. (ст. 45 ГПК України) Тобто в контексті цієї норми має значення лише суб`єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту. Виключно суб`єктивний характер заінтересованості як переконаності в необхідності судового захисту суб`єктивного матеріального права чи законного інтересу може підтверджуватися при зверненні до суду лише посиланням на таку необхідність самої заінтересованої особи. Саме тому суд не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви з тих лише підстав, що не вбачається порушення матеріального права чи законного інтересу позивача, або заявник без належних підстав звернувся до суду в інтересах іншої особи.

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача.

На позивача покладено обов`язок обґрунтувати своєї вимоги поданими до суду доказами, тобто, довести, що його права та інтереси порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту.

Згідно ч., ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

За встановлених судом фактичних обставин суд визнає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вище наведене, в задоволенні позову відмовляється повністю.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, приймаючи до уваги висновок суду про наявність порушення інтересів територіальної громади міста Запоріжжя невиконаням судового рішення у справі № 908/3440/21 станом на час звернення прокурора до суду з позовом у даній справі, з огляду на цивільні принципи добросовісності, розумності і справедливості, суд вважає за доцільне покласти судові витрати зі сплати судового збору на відповідачів у даній справі порівну, оскільки спір доведено до суду саме з їх вини.

Керуючись ст., ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. В задоволені позову Заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Запорізької міської ради, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю «ШАНТ», м. Запоріжжя, до ОСОБА_1 , м. Запоріжжя, до ОСОБА_2 , м. Запоріжжя, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМ`ЄР», м. Запоріжжя, до ОСОБА_3 , м. Запоріжжя та до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛІСФЕРА», м. Запоріжжя про визнання недійсними правочинів відмовити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ШАНТ», (69019, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 39А, ідентифікаційний код юридичної особи 37648410) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (69002, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, буд. 17, ідентифікаційний код юридичної особи 02909973, р/р UA0000271, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, код класифікації видатків бюджету 2800) кошти, витрачені на сплату у 2023 році судового збору при здійсненні представництва інтересів держави, в розмірі 2 907 (дві тисячі дев`ятсот сім) грн. 67 коп. Видати наказ.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (69002, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, буд. 17, ідентифікаційний код юридичної особи 02909973, р/р UA0000271, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, код класифікації видатків бюджету 2800) кошти, витрачені на сплату у 2023 році судового збору при здійсненні представництва інтересів держави, в розмірі 2 907 (дві тисячі дев`ятсот сім) грн. 67 коп. Видати наказ.

4. Стягнути з ОСОБА_2 , ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (69002, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, буд. 17, ідентифікаційний код юридичної особи 02909973, р/р UA0000271, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, код класифікації видатків бюджету 2800) кошти, витрачені на сплату у 2023 році судового збору при здійсненні представництва інтересів держави, в розмірі 2 907 (дві тисячі дев`ятсот сім) грн. 67 коп. Видати наказ.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМ`ЄР», (69006, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 3, кв. 21, ідентифікаційний код юридичної особи 31676992) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (69002, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, буд. 17, ідентифікаційний код юридичної особи 02909973, р/р UA0000271, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, код класифікації видатків бюджету 2800) кошти, витрачені на сплату у 2023 році судового збору при здійсненні представництва інтересів держави, в розмірі 2 907 (дві тисячі дев`ятсот сім) грн. 67 коп. Видати наказ.

6. Стягнути з ОСОБА_3 , ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (69002, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, буд. 17, ідентифікаційний код юридичної особи 02909973, р/р UA0000271, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, код класифікації видатків бюджету 2800) кошти, витрачені на сплату у 2023 році судового збору при здійсненні представництва інтересів держави, в розмірі 2 907 (дві тисячі дев`ятсот сім) грн. 67 коп. Видати наказ.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛІСФЕРА», (69035, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 31-А, ідентифікаційний код юридичної особи 35036989) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (69002, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, буд. 17, ідентифікаційний код юридичної особи 02909973, р/р UA0000271, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, код класифікації видатків бюджету 2800) кошти, витрачені на сплату у 2023 році судового збору при здійсненні представництва інтересів держави, в розмірі 2 907 (дві тисячі дев`ятсот сім) грн. 67 коп. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України « 29» грудня 2023 р.

Суддя Н.Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.