ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2023 року м.Дніпро Справа № 904/3179/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

секретар судового засідання Михайлова К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ "СОЮЗЕНЕРГОМАШ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2023 (прийняте суддею Дупляк С.А., повне судове рішення складено 21.08.2023) у справі № 904/3179/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Інтерметал"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ "СОЮЗЕНЕРГОМАШ"

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовної заяви.

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Інтерметал" звернулося до господарського суду з позовною заявою від 12.06.2023 за вих. №1206-01 до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ "СОЮЗЕНЕРГОМАШ" про стягнення 416 040,00 грн попередньої оплати.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2023 у справі № 904/3179/23 позовні вимоги задоволено у повному обсязі; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ "СОЮЗЕНЕРГОМАШ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Інтерметал" 416 040,00 грн попередньої оплати, 6 240,60 грн судового збору.

Приймаючи рішення, місцевий господарський суд зазначив, що оплата товару на суму 416 040,00 грн відбулася 30.12.2021; доказів поставки товару на суму 416 040,00 грн чи на її частину матеріали справи не містять; строк поставки товару у договорі чітко не визначений, однак він має бути розумним (та узгоджуватися зі ст. 530 ЦК України), а тому звернення позивача до суду з даною позовною заявою 10.06.2023 /більш ніж півтора роки після оплати товару, який так і не був поставлений відповідачем/, розцінено судом як правомірні дії позивача щодо відмови від договору та вимоги повернення попередньої оплати.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Товариство з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ "СОЮЗЕНЕРГОМАШ" подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2023 у справі № 904/3179/23, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ "СОЮЗЕНЕРГОМАШ" відмовити повністю.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом взагалі не прийнято до уваги лист Відповідача до Позивача про зміну вартості Товару у зв`язку з удорожчанням матеріалів та перевищенням ваги виробу № 2403 від 24.03.2023 р.

Остаточний розрахунок за Товар такого виду зазвичай відбувається по фактичній вазі готового виробу, про що обов`язково зазначається в специфікаціях, які в даному випадку не були укладені Сторонами. Такий порядок визначення остаточної вартості Товару є загальноприйнятим для продукції, що виготовляється шляхом виливання виробів з металу, оскільки неможливо завчасно вирахувати остаточну вагу готового виробу.

Тому, рахунок на передплату було виставлено на орієнтовну вартість готового виробу, а відтак, враховуючи відсутність відповіді Відповідача на заначений вище лист про зміну вартості Товару, вважаємо що Сторонами не досягнуто згоди про остаточну вартість Товару.

Крім того, сам факт оплати Позивачем рахунку не призводить до виникнення обов`язків у Відповідача, оскільки Рахунок (рахунок-фактура) за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а носить лише інформаційний характер.

Факт здійснення передплати по рахунку у розмірі 416 040,00 грн., не може вважатися 100% попередньою оплатою за товар у розумінні п. 4.4 Договору, оскільки, на адресу Відповідача не надходило будь-якої відповіді на лист № 2403 від 24.03.2023 р., "про узгодження остаточної вартості Товару", а відтак Позивачем зобов`язання щодо здійснення 100% попередньої оплати виконано частково на суму 416 040,00 грн. Невиконання позивачем своїх зобов`язань в частині дотримання строку та розміру передплати є порушенням зобов`язання (неналежним виконанням) в розумінні ст.610 Цивільного кодексу України.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує.

Позивач зазначає, що не отримував лист вих.№ 2403 від 24.03.2023 р. і Відповідачем не додано до відзиву доказів направлення вказаного листа Позивачу. Саме тому, тому вказаний лист вих.№ 2403 від 24.03.2023 р. є неналежним доказом по справі.

Рахунок - фактура №771 від 30.12.2021 р. містить посилання на договір поставки №15/4-2020 від 13.05.2020 р., що є доказом того, що він був виписаний Відповідачем на виконання умов вказаного договору поставки. Банківська виписка від 30.12.2021 р. та платіжна інструкція №258 від 30.12.2021 р. підтверджують сплату вказаного вище рахунку в повному обсязі. Саме тому, твердження Відповідача, що факт оплати Позивачем рахунку не призводить до виникнення обов`язків у Відповідача, є безпідставне та необґрунтоване.

07.12.2023 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване перебуванням на лікарняному його повноважного представника.

Зазначене клопотання не підлягає задоволенню, оскільки причини незабезпечення участі представника відповідача у судове засідання не є поважними. Так відповідачем не доведено, що зазначений представник є єдиною особою, яка могла взяти участь у судовому засіданні. Окрім того, суд приймає до уваги, що позиція відповідача щодо справи викладена у апеляційній скарзі.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.10.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 07.12.2023 о 15:30 год.

В судовому засіданні 07.12.2023 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7. Встановлені судом обставини справи.

13.05.2023 між позивачем (покупець) та відповідачем (постачальник) був укладений договір № 15/4/2020 (далі - договір).

Згідно з п. 1.1 договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар, визначений в п. 1.2 цього договору, а покупець зобов`язується прийняти поставлений в його власність товар і своєчасно сплатити його вартість, відповідно до умов цього договору. Номенклатура, кількість і вартість товару, умови поставки зазначаються в специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2. договору).

Відповідно до умов пункту 3.1 договору поставка товару здійснюється в асортименті і кількості, погоджених в специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього договору.

Постачальник зобов`язаний надати покупцеві наступні документи: рахунок; накладну; відповідні товаросупровідні документи. Датою поставки вважається дата, вказана в накладній (п.п. 3.2., 3.3. договору).

Пунктом 4.3 договору передбачено, що оплата за товар, що постачається постачальником за цим договором здійснюється покупцем в національній валюті України на підставі виставленого постачальником рахунку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Якщо інше не зазначено у специфікаціях, оплата за товар за даним договором здійснюється покупцем на умовах 100% попередньої оплати (п. 4.4. договору).

Відповідно до 5.1 договору в разі невиконання або неналежного виконання будь-якою із сторін взятих на себе за даним договором зобов`язань винна сторона несе відповідальність перед іншою стороною відповідно до чинного законодавства України та умов цього договору.

Досудове врегулювання господарських спорів, передбачене ст.ст. 5-9 Господарського процесуального кодексу України, є обов`язковим для сторін за цим договором. В разі недосягнення сторонами згоди, спори і розбіжності передаються на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області (п.п. 7.2., 7.3 договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2021. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань (п. п. 8.1.,8.2 договору).

30.12.2021 відповідачем на виконання умов 4.3. договору був виставлений рахунок - фактура №771 на поставку бандажу кр.108/007, за кодом товару згідно з УКТ ЗЕД 7207 в кількості 2 шт. на загальну суму 416 040,00 грн. з ПДВ (а.с. 9, том 1).

Відповідно до платіжної інструкції №258 (безготівковий переказ в національній валюті) від 30.12.2021 позивачем було сплачено вартість вказаного товару у розмірі 416 040,00 грн (а.с. 10, том 1).

В матеріалах справи відсутні докази поставки оплаченого товару або повернення коштів.

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з претензією за вих. № 2905-01 від 29.05.2023, у якій позивач просив здійснити поставку товару в 7 - денний строк, у випадку непоставки товару позивач повідомив про відмову від договору №15/04-2020 від 13.05.2020.

Претензія була направлена відповідачу рекомендованим листом з описом вкладення засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" (що підтверджується чеком, накладною, описом вкладення), а також на його офіційну електронну адресу: .

27.03.2023 позивач направив відповідачу лист № 27- 03/023 від 27.03.2023, яким, просив оплату в сумі 817 760,02 в т.ч. НДС специфікація №3.1 від 04.01.2023 до договору №15/4-2020 від 13.05.2020 зарахувати в рахунок оплати згідно специфікації №1 від 23.03.2023 до договору №13/4-2023 від 23.03.2023.; залишок грошових коштів у розмірі 132 277,50 грн. сплачених по специфікації № 2.1. від 30.12.2021 до договору №15/4-2020 від 13.05.2020 зарахувати в рахунок оплати згідно специфікації №1 від 23.03.2023 до договору №13/4-2023 від 23.03.2023.

Однак, таке зарахування здійснене не було, оскільки згідно з актом звірки взаємних розрахунків за період 1 півріччя 2023 року, підписаним та скріпленим печатками зі сторони позивача та відповідача, станом на 30.06.2023 заборгованість відповідача перед позивачем за договором №15/4-2020 від 13.05.2020 складає 416 040,00 грн (а.с. 60, том 1).

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Частина перша статті 509 ЦК України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1ст. 526 ЦК України).

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За положеннями статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

За правилами статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Правовідносини купівлі-продажу регулюються главою 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачає, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

За положеннями частини 1 статті 665 ЦК України, у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оскільки позивач оплатив товар на умовах попередньої оплати у відповідача виник обов`язок з поставки товару.

Умовами договору не визначено строки постави товару, специфікація щодо спірної поставки також відсутня в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з претензією за вих. № 2905-01 від 29.05.2023, у якій позивач просив здійснити поставку товару в 7 - денний строк, у випадку не поставки товару повідомив про відмову від договору №15/04-2020 від 13.05.2020.

Як вказано вище, доказів поставки товару, оплата якого відбулася ще 30.12.2021, матеріали справи не містять.

Оскільки законом не визначено порядок та форму повідомлення про відмову від договору позивач може реалізувати своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до відповідача з претензією, так і шляхом пред`явлення через суд позову у визначеній законом формі.

Тому звернення позивача до суду з даною вимогою щодо стягнення 416 040,00 грн - вартості товару, який так і не був поставлений відповідачем, розцінюється судом як правомірні дії позивача щодо відмови від договору.

За викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позову.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача, викладені в апеляційні скарзі.

В матеріалах справи наявний лист відповідача № 2403 від 24.03.2023, в якому зазначено, про збільшення вартості замовленого позивачем товару, проте доказів направлення вказаного листа матеріали справи не містять, як і не містять доказів виставлення нового рахунку на оплату чи листування між сторонами з приводу вказаного факту (зміни ціни товару).

Суд погоджується, що рахунок на оплату не фіксує факт здійснення господарської операції, проте саме у запропонованій відповідачем сумі позивачем було здійснено попередню оплату, що зумовлює обов`язок передачі відповідачем товару або повернення такої суми.

Те ж саме стосується і акту звірки розрахунків, який також не ж первинним документом. Однак, як вказано вище і документів, які б підтверджували факт повернення отриманої оплати або поставки товару не надано.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

10. Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ "СОЮЗЕНЕРГОМАШ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2023 у справі № 904/3179/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2023 у справі № 904/3179/23 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору, понесені у суді апеляційної інстанції, віднести на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22.12.2023

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко