ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
ПРО ЗУПИНЕННЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ
10.10.2023 Справа №905/119/22
Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.,
розглянувши матеріали справи
за позовом заступника керівника Донецької обласної прокуратури, м.Маріуполь Донецької області
в інтересах держави в особі: Міністерства освіти і науки України, м.Київ
1) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях, м.Харків
2) фізичної особи-підприємця Короченцева Анатолія Вікторовича, м.Слов`янськ Донецької області
- визнання недійсними результатів аукціону №UA-PS-2021-02-26-000032-3 від
- визнання недійсним укладеного відповідачами договору №0321Д/2021 від 16.04.2021 оренди нерухомого майна;
без виклику/повідомлення учасників справи,
Ухвалою суду від 07.10.2022 за вказаним позовом відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін у справі №905/119/22.
Предметом спору у справі №905/119/22 серед іншого є визнання недійсним укладеного відповідачами договору оренди нерухомого майна на підставі ст.ст.203, 215 Цивільного кодексу (далі ЦК) України та зобов`язання відповідача-2 звільнити і повернути нежитлові приміщення, що обліковуються на балансі ВСП «Слов`янський фаховий коледж НАУ». В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що як додаткове джерело фінансування навчальних закладів законом передбачена можливість залучати, у тому числі, доходи від надання в оренду приміщень. Проте надання в оренду такого майна, яке тимчасово не задіяне, дозволяється лише для його використання, пов`язаного з освітнім процесом відповідного навчального закладу, за умови, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі. Фізична особа-підприємець Короченцев А.В., якому передано в оренду приміщення, провадить господарську діяльність з роздрібної торгівлі меблями тобто не пов`язану з освітнім процесом навчального закладу. Отже, спірне приміщення передане в оренду всупереч забороні, встановленій ч.4 ст.80 Закону України №2145-VIII від 05.09.2017 «Про освіту».
З відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень суд встановив, що на розгляді Верховного Суду перебувала справа №917/1173/22 за позовом заступника керівника Полтавської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України та Полтавської обласної державної адміністрації (Полтавська обласна військова адміністрація) до відповідачів: 1) фізичної особи-підприємця Косика Олександра Олександровича, 2) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Професійно-технічного училища №31 м.Полтави про: визнання недійсним укладеного відповідачами договору оренди державного нерухомого майна, що перебуває на балансі третьої особи, та зобов`язання відповідача-1 звільнити і повернути спірне приміщення шляхом підписання акту приймання-передачі.
У справі №917/1173/22 суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що приміщення передані в оренду особі, господарська діяльність якої пов`язана зі здійсненням медичної практики, та використовуються не за освітніми цілями, що не узгоджується з метою функціонування навчального закладу і заборонено Законом України «Про освіту». Тому указали, що оспорюваний договір підлягає визнанню недійсним на підставі ст.ст.203, 215 ЦК України як такий, що суперечить актам цивільного законодавства, а спірні приміщення поверненню орендодавцю.
В ухвалі від 09.08.2023 у справі №917/1173/22 Верховний Суд зазначив таке.
У постанові від 15.06.2018 у справі №906/164/17 (правовідносини в якій є подібними з правовідносинами у справі №917/1173/22) об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного суду, врахувавши, що орендоване приміщення належить до об`єктів освіти і відповідно до ст.63 Закону України «Про освіту» не може використовуватися не за призначенням, а може бути передане в оренду виключно для діяльності, пов`язаної з навчально-виховним процесом, погодилась з висновком судів попередніх інстанцій про наявність підстав для визнання договору недійсним на підставі ч.1 ст.203 ЦК України як такого, що суперечить вимогам ст.63 Закону України «Про освіту», і зазначила, що визнання договору недійсним має правовим наслідком повернення цього приміщення орендодавцю.
Справа №917/1173/22 ілюструє результати підходу, за яким договір, що не відповідає закону, у подібних справах слід визнавати недійсним, оскільки суди, встановивши, що позовна давність за вимогою про визнання недійсним незаконного договору спливла, відмовляють також і у похідній вимозі про усунення перешкод у користуванні майном (на яку позовна давність не поширюється), фактично легалізуючи користування майном закладів освіти всупереч закону і в подальшому.
Як наслідок, колегія суддів не погодилася з висновками про те, що договір, укладений з порушенням вимог законодавства про освіту, у подібних справах підлягає визнанню недійсним за приписами ст.ст.203, 215 ЦК України, оскільки на переконання колегії суддів, такий правочин є нікчемним у силу приписів ст.228 ЦК України як спрямований на незаконне заволодіння майном, а тому він не може бути визнаний недійсним. Натомість вимога про повернення майна, яке використовується всупереч закону, має самостійний, а не похідний характер.
Вважаючи за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм ст.ст.203, 215 ЦК України та ч.5 ст.63 Закону України №1060-ХІІ від 23.05.1991 «Про освіту» в подібних правовідносинах, викладених у постанові об`єднаної палати від 15.06.2018 у справі №906/164/17, колегія суддів у справі №917/1173/22 дійшла висновку про необхідність передачі справи №917/1173/22 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
Ухвалою від 26.09.2023 об`єднана палата прийняла справу №917/1173/22 до розгляду, зауваживши в ухвалі таке: «колегія суддів враховує, що не зважаючи на те, що Закон України №1060-ХІІ від 23.05.1991 «Про освіту» втратив чинність з 28.09.2017, Закон України «Про освіту» №2145-VIII від 05.09.2017 також містить положення про обмеження використання майна державних і комунальних закладів освіти (ст.80 Закону у чинній редакцій)».
Відповідно до п.7 ч.1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Правовідносини сторін у справах №905/119/22 та №917/1173/22 є подібними, оскільки предмет і підстави позову в цих справах є подібними.
Виходячи з того, що за результатами розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №917/1173/22 буде наданий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі №905/119/22 до закінчення перегляду об`єднаною палатою справи №917/1173/22.
Керуючись ст.ст.228 (п.7 ч.1), 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
2. Враховуючи, що відповідач-2 не отримує кореспонденцію, направлену на адресу його державної реєстрації, та не має Електронного кабінету у системі «Електронний суд», з метою процесуальної економії ухвалу направити відповідачу-2 на зазначену в позові адресу електронної пошти, а також розмістити для нього оголошення в мережі Інтернет в розділі «Громадянам» на сторінці Господарського суду Донецької області на офіційному веб-порталі «Судова влада України».
Суд враховує, що інші учасники справи мають кабінети у системі «Електронний суд», до яких ухвала буде доставлена автоматично; крім того, ухвала буде направлена учасникам справи на наявні в матеріалах справи адреси електронної пошти.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (ч.7 ст.6 ГПК України).

Суддя О.М. Шилова

надр. 1 прим. у справу