ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м.Черкаси справа № 925/985/23

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Медікас", м.Київ, вул.Нижній Вал/ Межигірська,35/15, літ.А

до фізичної особи-підприємця Фесун Анни Олександрівни, АДРЕСА_1

про стягнення грошових коштів у розмірі 151371,22 грн,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Ракітіна Л.Д. адвокат за довіреністю в режимі ВКЗ;

від відповідача: Голуб В.А. - адвокат за ордером в режимі ВКЗ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Медікас" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до фізичної особи-підприємця Фесун Анни Олександрівни з вимогами про стягнення 151371,22 грн, зокрема:

- 88025,33 грн за договором оренди приміщення від 25.12.2019, з них:

31968,00 грн заборгованості по орендній платі,

22696,53 грн заборгованості по комунальних платежах,

2449,86 грн пені у розмірі 0,5% від простроченої суми за кожен день прострочення,

4835,96 грн 3% річних,

26074,98 грн інфляційних втрат;

- 48097,15 грн за договором про реструктуризацію заборгованості від 01.12.2019 №1, з них:

27958,99 грн заборгованості по орендній платі та комунальних платежах,

3149,81 грн пені у розмірі 0,5% від простроченої суми за кожен день прострочення,

2785,18 грн 3% річних,

14203,17 грн інфляційних втрат;

а також про відшкодування судових витрат.

Проведення судового засідання було відкладено з 14.09.2023 на 27.09.2023, в судовому засіданні 27.09.2023 була оголошена перерва до 07.11.2023 для можливого врегулювання спору, 07.11.2023 судом оголошена перерва до 22.11.2023 для можливості укладання та підписання мирової угоди між сторонами. Відповідачем подано письмовий відзив на позов.

Позивачем подано письмову відповідь на відзив.

22.11.2023 проведення судового засідання відкладено на 13.12.2023.

В судовому засіданні 13.12.2023:

Представник позивача наполягає на повному задоволенні вимог. Мирова угода між сторонами не укладена з мотиві неприйнятності пропозицій відповідача по строках розстрочення стягнення.

Представник відповідача вимоги заперечує частково. Стверджує про відсутність стабільних джерел доходу. Свого контррозрахунку вимог відповідачем не подано.

За результатами судового розгляду оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до приписів ст.ст. 233, 240 ГПК України.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

А) 25.12.2019 між сторонами укладено договір оренди нежитлового приміщення літ.А площею 72 м2 в м. Київ, вул. Нижній Вал/Межигірська, 35/15 для розміщення орендарем пункту громадського харчування (а.с. 15-17).

Орендодавцем виступає ТОВ "Медікас" (позивач, кредитор, стягувач).

Орендарем вступає ФОП Фесун А.О. (відповідач, боржник, платник).

Строк оренди з 01.01.2020 по 31.12.2020 п.1.1. договору.

Загальний розмір орендної плати становить 6393,60 грн (з ПДВ)/місяць. Орендна плата вноситься щомісяця на розрахунковий рахунок орендодавця.

Орендна плата не включає платежі комунального та експлуатаційного характеру, електропостачання, теплопостачання, водопостачання та водовідведення, які відшкодовуються окремо на підставі виставлених орендодавцем рахунків.

Акт приймання майна в оренду підписано 01.01.2020 (а.с. 17 зворот).

- Оренда та споживання комунальних послуг по приміщенню за лютий:

Акт надання послуг №11 від 29.02.2020 на суму 6393,60 грн (з ПДВ) оренда приміщення підписаний сторонами, а.с. 18;

Акт надання послуг №14 від 29.02.2020 на суму 422,50 грн (з ПДВ) витрати на обслуговування будинку та прибудинкової території підписаний сторонами, а.с. 25;

Акт надання послуг №19 від 29.02.2020 на суму 2000,00 грн (з ПДВ) відшкодування витрат на опалення приміщення підписаний сторонами, а.с. 26;

- Оренда та споживання комунальних послуг по приміщенню за березень:

Акт надання послуг №22 від 31.03.2020 на суму 6393,60 грн (з ПДВ) оренда приміщення підписаний сторонами, а.с. 19;

Акт надання послуг №23 від 31.03.2020 на суму 3825,90 грн (з ПДВ) витрати активної електроенергії в приміщенні підписаний сторонами, а.с. 27;

Акт надання послуг №25 від 31.03.2020 на суму 644,30 грн (з ПДВ) витрати водопостачання та водовідведення в орендованому приміщенні підписаний сторонами, а.с. 28;

Акт надання послуг №28 від 31.03.2020 на суму 422,50 грн (з ПДВ) витрати на обслуговування будинку та прибудинкової території підписаний сторонами, а.с. 29;

Акт надання послуг №29 від 31.03.2020 на суму 2000,00 грн (з ПДВ) відшкодування витрат на опалення приміщення підписаний сторонами, а.с. 30;

- Оренда та споживання комунальних послуг по приміщенню за квітень:

Акт надання послуг №32 від 30.04.2020 на суму 6393,60 грн (з ПДВ) оренда приміщення підписаний сторонами, а.с. 20;

Акт надання послуг №33 від 30.04.2020 на суму 1658,27 грн (з ПДВ) витрати активної електроенергії в приміщенні підписаний сторонами, а.с. 31;

Акт надання послуг №37 від 30.04.2020 на суму 422,50 грн (з ПДВ) витрати на обслуговування будинку та прибудинкової території підписаний сторонами, а.с. 32;

Акт надання послуг №38 від 30.04.2020 на суму 613,74 грн (з ПДВ) витрати водопостачання та водовідведення в орендованому приміщенні підписаний сторонами, а.с. 33;

Акт надання послуг №39 від 30.04.2020 на суму 2000,00 грн (з ПДВ) відшкодування витрат на опалення приміщення підписаний сторонами, а.с. 34;

- Оренда та споживання комунальних послуг по приміщенню за травень:

Акт надання послуг №41 від 31.05.2020 на суму 6393,60 грн (з ПДВ) оренда приміщення підписаний сторонами, а.с. 21;

Акт надання послуг №42 від 31.05.2020 на суму 275,77 грн (з ПДВ) витрати активної електроенергії в приміщенні підписаний сторонами, а.с. 35;

Акт надання послуг №45 від 31.05.2020 на суму 422,50 грн (з ПДВ) витрати на обслуговування будинку та прибудинкової території підписаний сторонами, а.с. 36;

Акт надання послуг №46 від 31.05.2020 на суму 644,30 грн (з ПДВ) витрати водопостачання та водовідведення в орендованому приміщенні підписаний сторонами, а.с. 37;

Акт надання послуг №47 від 31.05.2020 на суму 2000,00 грн (з ПДВ) відшкодування витрат на опалення приміщення підписаний сторонами, а.с. 38;

- Оренда та споживання комунальних послуг по приміщенню за червень:

Акт надання послуг №48 від 30.06.2020 на суму 6393,60 грн (з ПДВ) оренда приміщення підписаний сторонами, а.с. 22;

Акт надання послуг №49 від 30.06.2020 на суму 2489,24 грн (з ПДВ) витрати активної електроенергії в приміщенні підписаний сторонами, а.с. 39;

Акт надання послуг №52 від 30.06.2020 на суму 422,50 грн (з ПДВ) витрати на обслуговування будинку та прибудинкової території підписаний сторонами, а.с. 40;

Акт надання послуг №55 від 30.06.2020 на суму 593,94 грн (з ПДВ) витрати водопостачання та водовідведення в орендованому приміщенні підписаний сторонами, а.с. 41;

Акт надання послуг №56 від 30.06.2020 на суму 2000,00 грн (з ПДВ) відшкодування витрат на опалення приміщення підписаний сторонами, а.с. 42;

- Оренда та споживання комунальних послуг по приміщенню за липень:

Акт надання послуг №57 від 15.07.2020 на суму 3196,80 грн (з ПДВ) оренда приміщення підписаний сторонами, а.с. 23.

Акт надання послуг №48 від 15.07.2020 на суму 2330,35 грн (з ПДВ) витрати активної електроенергії в приміщенні підписаний сторонами, а.с. 43;

Акт надання послуг №59 від 15.07.2020 на суму 211,25 грн (з ПДВ) витрати на обслуговування будинку та прибудинкової території підписаний сторонами, а.с. 44;

Акт надання послуг №60 від 15.07.2020 на суму 296,97 грн (з ПДВ) витрати водопостачання та водовідведення в орендованому приміщенні підписаний сторонами, а.с. 45;

Акт надання послуг №61 від 15.07.2020 на суму 1000,00 грн (з ПДВ) відшкодування витрат на опалення приміщення підписаний сторонами, а.с. 46;

15.07.2020 сторони підписали Угоду про розірвання договору оренди приміщення від 25.12.2019 з 15.07.2020 (а.с. 49). Майно орендодавцеві повернуто з оренди згідно Акту приймання-передачі від 15.07.2020 (а.с. 50). На момент розірвання договору заборгованість відповідача з орендної плати та комунальних платежів становила 61861,33 грн. Суму заборгованості 61861,33 грн відповідач своїм підписом підтверджує в Акті звірки заборгованості станом на 15.07.2020 (а.с. 47).

17.07.2020 відповідач сплатив 3196,80 грн орендної плати (а.с. 24).

21.07.2020 відповідач сплатив 4000 грн комунальних послуг (а.с. 48).

Оплати враховані позивачем при розрахунку позовних вимог. Станом на 25.07.2020 заборгованість з оренди складає 31968 грн, заборгованість за комунальні послуги складає 22696,53 грн.

На суму заборгованості з посиланням на п. 3.5 договору та обмеження розміру пені ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання" позивач нарахував 2449,86 грн пені до стягнення з відповідача.

Додатково нараховано 4835,96 грн 3% річних та 26074,98 грн інфляційних втрат за невиконання грошового зобов`язання.

Б) 01.12.2019 між сторонами укладено договір про реструктуризацію заборгованості №1 по відшкодуванню оренди та комунальних платежів за використання нежитлового приміщення (а.с. 51-53) за договором оренди приміщення від 25.12.2018 (а.с. 60-62):

Сума заборгованості за договором 64428,43 грн. Графік погашення:

до 01.01.2020 21476,14 грн;

до 01.02.2020 21476,14 грн;

до 01.03.2020 21476,15 грн.

п. 2.4 договору передбачено нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі 5% від суми, що підлягає оплаті, за кожен день прострочення, але не більше 100% загальної суми боргу.

Відповідачем за договором реструктуризації погашено 36469,44 грн (а.с. 54-58). Борг становить 27958,99 грн, що підтверджено підписом відповідача в Акті звірки заборгованості станом на 15.07.2020 (а.с. 59).

На суму богу нараховано 3149,81 грн пені, 2785,18 грн -3% річних, 14203,17 грн інфляційних втрат за невиконання грошового зобов`язання.

Детальний розрахунок грошових вимог позивачем наведений на а.с. 9-14, 104-105.

На направлену претензію від 31.05.2023 вих№31/05 (а.с. 63-64) відповідач не відреагував, борг не погасив.

Порушення права позивача на своєчасний розрахунок по оренді нерухомого майна стало причиною звернення в господарський суд з позовом за захистом порушеного права та примусового стягнення боргу та обтяжень на суму боргу з відповідача.

Відповідач вимоги заперечує. Заявляє, що діяльність приватного підприємця зупинена з березня 2020 року у зв`язку з поширенням пандемії коронавірусної хвороби COVID-19 та забороною Кабінетом Міністрів України (постанова №211 від 11.03.2020) роботи суб`єктів господарювання в закладах громадського харчування, пов`язаних з прийомом відвідувачів.

Відповідач посилається на звільнення від оплати за використання майна, яке неможливо було використовувати через обставини, за які він не відповідає, з посиланням на приписи ст. 762 ЦК України відзив на позов (а.с. 91-94).

Просить у задоволенні позову відмовити повністю. Подані письмові заперечення проти позову. Документи та розрахунки позивача не спростовані, але позивачеві подавались пропозиції по врегулюванню спору. Позасудове врегулювання спору не відбулося, оскільки позивач не захотів розстрочити сплату заборгованості на один рік.

Інших документів чи доказів у справу не подано.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням режиму воєнного стану та ймовірності повітряної тривоги в місті Черкаси у господарському суді встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи.

Справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Суд відзначає, що у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантується "процесуальна" справедливість, тобто змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) "Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece" від 06.07.2010 №54111/07).

Позивач звернувся в Господарський суд Черкаської області із позовом до відповідача про стягнення заборгованості з оренди нерухомого майна та спожитих комунальних послуг, а також відшкодування судових витрат.

Позивач є самостійною юридичною особою, суб`єктом господарської діяльності, зареєстрований в установленому порядку з внесенням реєстраційних даних в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (ЄДРПОУ) з присвоєнням ідентифікаційного коду та визначенням видів господарської діяльності.

Відповідач до 08.10.2021 був суб`єктом господарської діяльності на ринку послуг України, з присвоєнням ідентифікаційного номеру та внесенням реєстраційних даних до ЄДРПОУ. Діяльність припинення за власним рішенням, що не змінює підвідомчість спору (а.с. 67). Відповідач був орендарем спірної нерухомості нежитлового приміщення площею 72 м2, розташованого по вул.Нижній Вал/Межигірська,35/15 в м. Києві.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України (положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування судом норм права до спірних відносин:

Позивач обґрунтовує свій позов на вимогах Цивільного та Господарського кодексів України про оплату орендарем використання нерухомого майна орендодавця в підприємницькій діяльності та компенсації комунальних витрат по спірному майну на підставі письмових двосторонніх оплатних консенсуальних строкових договорів оренди приміщення від 25.12.2018, від 25.12.2019, та договору про реструктуризацію заборгованості №1 від 01.12.2019 (похідний від договору оренди від 25.12.2018), які охоплюються положеннями змішаного договору оренди майна та споживання комунальних послуг у даному нежитловому приміщенні приписи гл. 58 ЦК України.

Припинення господарської чи підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Фесун А.О. з 08.10.2021 не змінює підсудності спору, оскільки зобов`язання по оплаті використання нерухомого майна та супутніх послуг в підприємницькій діяльності відповідача виникло з 2019. При цьому відповідач невірно оцінює припинення ним підприємницької діяльності з підміною поняття "ліквідації юридичної особи", адже фізична особа Фесун А.О. продовжує свою діяльність без обмежень як громадянин, та використовує власне майно для своїх потреб чи отримання прибутку.

Суд враховує використання орендованого нерухомого майна відповідачем та споживання комунальних послуг до 15.07.2020, що підтверджено актом повернення майна з оренди та виставленням позивачем (орендодавцем) актів на оплату по 15.07.2020.

Суд критично оцінює заперечення відповідача про пряму заборону роботи суб`єктів господарювання в закладах громадського харчування, пов`язаних з прийомом відвідувачів у зв`язку з поширенням епідемії коронавірусу з березня 2020 (постанова Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020), оскільки відповідач не звертався до позивача з відповідним клопотанням про припинення орендних відносин у зв`язку з поширенням пандемії COVID-19, про звільнення від орендної плати, зменшення орендної плати тощо, а об`єми споживання відповідачем послуг відповідно до підписаних актів про споживання та компенсацію комунальних послуг (період з лютого по липень 2020) свідчать про активне використання відповідачем орендованого приміщення для надання послуг громадського харчування.

Суд також враховує, що відповідач не підтверджує та не фіксує належними доказами настання для себе форс-мажорних обставин у зв`язку з поширенням пандемії COVID-19 як підставу невиконання умов договору про внесення плати за користування орендованим майном.

Суд вважає, що строк виконання зобов`язання для відповідача по розрахунках за договорами від 25.12.2019 та від 01.12.2019 є таким, що настав.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

В даному спорі суд застосовує принцип вірогідності доказів та вважає, що подані позивачем докази не спростовані відповідачем, не заперечені ним у належний спосіб, а тому є більш вірогідними для доведення заборгованості відповідача перед позивачем за використання відповідачем нерухомого майна позивача та спожиті відповідачем при цьому комунальні послуги.

Позовні вимоги про стягнення орендної плати та вартості спожитих комунальних послуг підлягають до задоволення. Належить стягнути з відповідача на користь позивача 59926,99 грн заборгованості по оренді;

22696,53 грн заборгованості по комунальних платежах, що є предметом спору.

Щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Позивачем з посиланням на приписи ст. 625 ЦК України нараховано до стягнення з відповідача:

26074,98 грн інфляційних втрат та 4835,96 грн 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором від 25.12.2019;

14203,17 грн інфляційних втрат та 2785,18 грн 3% річних за договором про реструктуризацію від 01.12.2019.

Детальний розрахунок стягуваних сум наведений позивачем на а.с. 9-14 за період прострочення боржника з серпня 2020 по травень 2023.

Судом здійснено перерахунок стягуваних сум за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу "Еліт: Ліга Закон". Математичний розрахунок виконано позивачем з урахуванням періоду виникнення боргу, суми боргу, індексу інфляції за спірний період, та не перевищує суми можливого стягнення за спірний період.

Відповідачем доводи позивача не спростовані в належний спосіб.

Належить стягнути на користь позивача 40278,15 грн інфляційних втрат та 7621,14 грн - 3% річних з прострочених сум.

Щодо вимоги про стягнення пені.

За невиконання грошового зобов`язання відповідно до ч.6 ст.231 та ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, п. 5.2 договору оренди приміщення від 25.12.2019 (а.с. 16) позивач має право на нарахування та стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожен день неналежного виконання зобов`язання. Позивач нараховує розмір пені від суми простроченої орендної плати 2449,86 грн за період з 01.01.2020 по 06.11.2020, що не передбачено п. 5.2. договору. Облікова ставка НБУ не визначає розміру боргу. В задоволенні цієї вимоги належить відмовити позивачеві за необґрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно до п. 2.4. договору про реструктуризацію заборгованості №1 від 01.12.2019 (а.с. 51) позивачем нараховано до стягнення з відповідача 3149,81 грн за період з 02.01.2020 по 14.08.2020, з урахуванням обмеження суми стягнення подвійною обліковою ставкою НБУ відповідно до обмеження розміру пені за ЗУ "Про відповідальність за невиконання грошового зобов`язання", суми заборгованості, періоду виникнення заборгованості та розміру облікової ставки.

Суд враховує, що договір про забезпечення виконання зобов`язання у виді неустойки укладений між сторонами в письмовому виді відповідно до приписів ст.ст. 546, 549 ЦК України.

Математичний розрахунок пені позивачем на суму 3141,81 грн (а.с.13-14) за вказаний ним період з 02.01.2020 по 14.08.2020 є вірним і відповідачем не оспорюється та не перевищує сум можливого нарахування санкцій.

Одночасно суд критично оцінює підстави та нарахування пені позивачем та межі строку порушення грошового зобов`язання відповідачем, оскільки позивачем визначено момент порушення права на отримання орендної плати з 02.01.2020.

Позивач звернувся з позовом в суд 20.07.2023. Навіть з урахуванням річного строку на стягнення пені (вимоги ст. 258 ЦК України) строк звернення в суд для стягнення неустойки закінчився для позивача 01.01.2021, тому суд відмовляє позивачеві у задоволенні вимоги про стягнення пені з мотивів необґрунтованості та безпідставності.

Суд зазначає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права відповідно до приписів ст.ст.15-16 ЦК України. Суд враховує право позивача на самозахист свого порушеного права від необмеженого кола осіб.

Суд при прийнятті рішення також враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п. 4 ст. 11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до приписів ст.ст. 129-130 ГПК України судові витрати при повному задоволенні позову належить покласти на відповідача повністю за мінімальною ставкою (5368,00 грн).

Суд не розглядає питання розподілу витрат позивача на правову допомогу, оскільки позивачем на момент прийняття рішення не подано документів про об`єм та вартість наданих послуг.

Керуючись ст.ст.129, 130, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з відповідача: фізичної особи-підприємця Фесун Анни Олександрівни, АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Медікас", м.Київ, вул.Н.Вал/Межигірська,35/15, літ.А, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

59926,99 грн заборгованості по оренді,

22696,53 грн заборгованості по комунальних платежах,

40278,15 грн інфляційних втрат,

7621,14 грн 3% річних,

5368 грн судового збору

В решті вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 25.12.2023.

Суддя Г.М.Скиба