ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" грудня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/5450/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

розглянувши заяву Комунального підприємства «ОДЕСКОМУНТРАНС» про забезпечення позову за вх.№2-1857/23 від 15.12.2023

у справі №916/5450/23

за позовом: Комунального підприємства «ОДЕСКОМУНТРАНС» (65031, м. Одеса, вул. Братів Поджіо, 4, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІАР-СІТІ» (65038, м. Одеса, вул. Марії Демченко, 30, )

про визнання договору недійсним

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «ОДЕСКОМУНТРАНС» звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІАР-СІТІ» з позовом, в якому просить Господарський суд Одеської області:

- визнати недійсним договір про надання послуг із захоронення відходів №20 від 01.01.2021 укладений між Комунальним підприємством «ОДЕСКОМУНТРАНС» (надалі КП уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ» (в теперішній час - Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛАР-CITI») відповідно до ч.1 і ч.3 ст.228 ЦК України, як такий, що вчинений з порушенням публічного порядку та з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, та застосувати наслідки його недійсності.

- стягнути з позивача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланнями на те, що договір про надання послуг із захоронення відходів №20 від 01.01.2021 є недійсним відповідно до ч.1 і ч.3 ст.228 ЦК України, як такий, що вчинений з порушенням публічного порядку та з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства. На виконання абз. 9 п.2 4.2 ст.3 Закону України Про оренду державного та комунального майна, з 01.02.2020 відповідач ТОВ КЛІАР-СІТІ не має право надавати послуги із захоронення відходів на Одеському міському сміттєзвалище Дальницькі кар`єри та укладати договори про надання послуг із захоронення відходів в силу законодавчої заборони. Безумовно, що відповідач усвідомлював протиправність укладення оскарженого договору, отже уклав правочин з метою отримання прибутку. Метою такого правочину є його кінцевий результат, якого бажала досягти сторона відповідача. Мета завідомо суперечить інтересам суспільства - територіальної громаді міста Одеси.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.12.2023 позовну заяву Комунального підприємства «ОДЕСКОМУНТРАНС» залишено без руху, із встановленням останньому строку для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали суду.

21.12.2023 за вх.№2-1890/23 господарським судом одержано заяву про забезпечення позову, в якій Комунальне підприємство «ОДЕСКОМУНТРАНС» просить суд:

вжити заходи забезпечення позову Комунального підприємства «ОДЕСКОМУНТРАНС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІАР-CITI» про визнання договору недійсним, у спосіб передбачений п.5 ч. 1 ст. 137 ЦПК України: зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - судового наказу Господарського суду Одеської області виданого 11.04.2023 у справі №916/2791/22, виданого на стягнення з КП «ОДЕСКОМУНТРАНС» на користь ТОВ «КЛАР-СІТІ» боргу за оскарженим договором про надання послуг із захоронення відходів №20 від 01.01.2021 у загальній сумі 2 161 558, 78 грн.

В обґрунтування вжиття судом відповідних заходів забезпечення позову позивач зазначає, що у позовній заяві Комунального підприємства «ОДЕСКОМУНТРАНС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІАР-СІТІ», позивач посилається на те, що 01.01.2021 уклав з відповідачем договір про надання послуг із захоронення відходів №20. Заа твердженням позивача, цей договір є недійсним відповідно до ч.1 і ч.3 ст.228 ЦК України, як такий, що вчинений з порушенням публічного порядку та з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства та позивач просить застосувати наслідки недійсності договору. У заяві наголошено, що КП «ОДЕСКОМУНТРАНС» створено 21.02.2001 засновником Одеською міською радою, з метою задоволення міських, суспільних потреб у комунальних послугах із поводження з побутовими відходами (вивезення твердопобутових, харчових та інших відходів), експлуатації сміттєзвалищ, полігонів ТПВ тощо, про що встановлено пунктом 2.1 розділу 2 Статуту (нова редакція), затвердженого рішенням Одеської міської ради від 29.09.2005 №4431-ІV, дата реєстрації змін та доповнень 27.04.2006, номер запису 1016211. Розпорядженням Одеської обласної військової адміністрації від 26.10.2023 №891/А-2023, КП «ОДЕСКОМУНТРАНС» визначено підприємством критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період на території Одеської області, що відповідає критеріям, передбаченим підпунктами 4), 5), 6) пункту 2 Порядку. Основним видом діяльності позивача є збирання відходів (КВЕД 38.11). Позивач, як виконавець комунальної послуги з поводження з побутовим відходами, зобов`язаний забезпечити перевезення, перероблення та/або захоронення відходів на відведених місцях чи об`єктах.

Також позивач зазначає, що для забезпечення перероблення та/або захоронення відходів, 12.10.2023, рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради №339 «Про передачу Комунальному підприємству «ОДЕСКОМУНТРАНС» на баланс та закріплення за ним на праві господарського відання майна комунальної власності територіальної громади міста Одеси», позивачу передано на баланс та закріплено за ним на праві господарського відання основні фонди: Одеське міське сміттєзвалище «Дальницькі кар`єри», розташоване на території Овідіопольського та Біляївського районів Одеської області, та нежитлову будівлю та споруди (автобазу) розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Марії Демченко, 30. До дати передачі позивачу (12.10.2023), Одеське міське сміттєзвалище «Дальницькі кар`єри» перебувало у користуванні відповідача ТОВ «КЛІАР-СІТІ» на підставі договору оренди майна з інвестиційними зобов`язаннями від 11.11.1999, укладеного з Департаментом міського господарства Одеської міської ради, строком на 49 років: з 20.11.1999 по 20.11.2048. Відповідно, позивач КП «ОДЕСКОМУНТРАНС» був вимушений звертатися до ТОВ «КЛІАР-СІТІ», як єдиного оператора Одеського міського сміттєзвалища «Дальницькі кар`єри» за отриманням на цьому комунальному об`єкті послуг із захоронення побутових відходів, вивезених з об`єктів власних споживачів. Зокрема, 01.01.2021 позивач уклав із ТОВ «КЛІАР-СІТІ» оскаржений договір №20 про надання послуг із захоронення відходів. Місцем виконання згаданого договору (надання послуг із захоронення відходів) є Одеське міське сміттєзвалище «Дальницькі кар`єри».

Позивач також вказує, що згідно акту звірки взаємних розрахунків за період: 2021 р. між ТОВ «КЛІАР-СІТІ» і КП «ОДЕСКОМУНТРАНС» за договором №20 від 01.01.2021, відповідач надав позивачу у 2021 році послуги приймання твердих відходів для подальшого захоронення, ціною загалом 2 129 614, 56 грн., яку позивач не сплатив у зв`язку із установленням з 12.03.2020 на усій території України карантину з метою запобігання поширенню коронавірусу COVID19, та введенням з 24.02.2022 воєнного стану. У зв`язку із несплатою заборгованості за договором №20 від 01.01.2021, кошти в сумі 2 129 614, 56 грн. стягнуто з комунального підприємства рішенням Господарського суду Одеської області від 01.03.2023 у справі №916/2791/22. 05.12.2023, державним виконавцем Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУ МЮ (м. Одеса) Мазур В.В. відкрито виконавче провадження №73511859 за наказом Господарського суду Одеської області про стягнення боргу з КП «ОДЕСКОМУНТРАНС» на користь ТОВ «КЛІАР-СІТІ». Одночасно, 05.12.2023 у межах виконавчого провадження №73511859 накладено арешт на рахунки боржника, що є вкрай негативним наслідком для підприємства критичної інфраструктури. Поряд з тим, судом примусово стягнуто незаконно отриманий прибуток за недійсним договором.

Як вказує позивач, існує достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду. Оскільки заявник звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Також позивач зазначає, що з урахуванням того, що останній є підприємством критичної інфраструктури, ефективним способом забезпечення позову є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - судового наказу Господарського суду Одеської області виданого 11.04.2023 у справі №916/2791/22, виданого на стягнення з КП «ОДЕСКОМУНТРАНС» на користь ТОВ «КЛІАР-СІТІ» боргу за оскарженим договором про надання послуг із захоронення відходів №20 від 01.01.2021 у загальній сумі 2 161 558, 78 грн.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з п. 5 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з частиною 11 статті 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12.08.2021 у справі № 908/309/21, від 04.11.2021 у справі № 907/416/21, від 24.06.2021 у справі № 310/9167/20, від 12.01.2023 у справі № 334/9179/21).

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Європейським судом з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" (рішення від 19.03.1997) зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

У рішенні від 18.05.2004 Європейський суд з прав людини у справі "Продан проти Молдови" також наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін.

Як встановлено судом, предметом позову у справі №916/5450/23 є вимоги позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІАР-СІТІ» про визнання недійсним договору про надання послуг із захоронення відходів №20 від 01.01.2021 та застосування наслідків його недійсності.

Також судом встановлено, що рішенням Господарського суду Одеської області від 01.03.2023 у справі №916/2791/22, яке набрало законної сили 04.04.2023, позов Товариства з обмеженою відповідальністю Кліар-Сіті до Комунального підприємства Одескомунтранс про стягнення заборгованості за договором про надання послуг із захоронення відходів від 01.01.2021 № 20 в розмірі 2 129 614,56 грн. задоволено. Стягнуто з Комунального підприємства Одескомунтранс на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кліар-Сіті 2 129 614,56 грн. та витрати на сплату судового збору в розмірі 31 944,22 грн.

11.04.2023 на примусове виконання рішення від 01.03.2023 Господарським судом Одеської області видано відповідний наказ, та як вказує позивач державним виконавцем Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУ МЮ (м. Одеса) Мазур В.В. відкрито виконавче провадження №73511859.

Таким чином, запропоновані заявником заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа фактично направлені на зупинення дії рішення суду у справі №916/2792/22, що свідчить про порушення прав стягувача у виконавчому провадженні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС від 26.06.2023 у справі №925/731/23.

Більш того, забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, виданого у справі №916/2792/22, за відсутністю судового рішення про перегляд цього рішення суду за нововиявленими обставинами, не призведе до поновлення порушених прав позивача у справі №916/5450/23, навіть у випадку задоволення позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, вжиття судом таких заходів забезпечення позову, як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, хоча і узгоджується з предметом та змістом позовних вимог у спірних правовідносинах, однак не відповідає наведеним положенням законодавства, а також меті та завданням господарського судочинства та правового інституту забезпечення позову, що, відповідно, є підставою для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Відмовити Комунальному підприємству «ОДЕСКОМУНТРАНС» у задоволенні заяви про забезпечення позову за вх.№2-1890/23 від 21.12.2023 у справі №916/5450/23.

Ухвала набирає законної сили 22.12.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 22.12.2023.

Суддя Г.Є. Смелянець