ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/956/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Соловей Л.А.

за участю секретаря судового засідання: Васильєвої Т.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Рудик В.Р., ордер серія АМ №1062863 від 31.08.2023;

від відповідача-1: Рівний Є.О., довіреність №020/02/23 від 07.02.2023 (в режимі

відеоконференції),

від відповідача-2: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріумф-УкрАгро" (с.Радичі Хорошівського району Житомирської області)

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю" ОТП Лізинг" " (м.Київ);

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Тео-Трейдінг" (м.Тростянець Охтирського району Сумської області)

про визнання недійсним договору купівлі-продажу 12374-S від 04 січня 2022 року.

ТОВ "Тріумф-УкрАгро" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу №12374-S від 04.01.2022, який укладений між ТОВ "Тріумф-УкрАгро", ТОВ "ОТП Лізинг" та ТОВ "Тео-Трейдінг".

Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви позивач посилається на те, що фактично поставка об`єкта лізингу не відбувалася на умовах договору; укладений договір купівлі-продажу №12374-S від 04.01.2022 за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків та є підставою для визнання його недійсним відповідно до ст.234 ЦК України.

Ухвалою суду від 04.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.09.2023.

Відповідач-1 у відзиві на позовну заяву просив у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що фактична поставка товару відбулась у місці, яке було визначено в договорі, а саме за адресою: Житомирська область, Хорошівський район, село Радичі, вул.Лесі Українки, 2А, разом з тим, невідповідність відомостей про місце складання акту, що вказані у цьому документі, фактичному місцю поставка товару за договором була викликана технічною помилкою, оскільки, спочатку проект документа було сформовано технічним чином за допомогою відповідного програмного забезпечення. Зазначив, що відомості про місце складання акту, який був згенерований в автоматичному режимі, в подальшому не були виправлені на вірне значення, що відображене в договорі та договорі фінансового лізингу, що на думку відповідач-1, жодним чином не впливає на дійсність та реальність господарської операції, яку ставить під сумнів позивач. Доводить, що позивач не тільки приступив до виконання його зобов`язань за договором фінансового лізингу щодо здійснення оплати, але й 14.02.2022 здійснив оплату періодичного лізингового платежу за січень 2022 року у розмірі 99 735,41грн, тобто вже після підписання акту приймання-передачі від 06.01.2022 і очевидно, що якщо б позивачу не здійснили передачу об`єкта лізингу (предмета договору купівлі-продажу), то останній не здійснював би перший періодичний лізинговий платіж. Також вказує, що позивачем було сплачено за договором фінансового лізингу загалом 2 273 836,91грн, і якщо об`єкт лізингу не був би переданий, останній скористався б правом відмови від договору та звернувся із вимогою про повернення сплачених лізингових платежів. Однак позивачем жодного разу не висловлювалися вимоги щодо передачі майна, не повідомлялося про відмову від договору та не вимагалося повернення сплачених лізингових платежів. Зауважив, що свою позицію щодо того, що договір купівлі-продажу №12374-S від 04.01.2022 є фіктивним позивач висловив лише після пред`явлення позову ТОВ "ОТП Лізинг" про стягнення з ТОВ "Тріумф-УкрАгро" заборгованості та відкриття провадження у справі №906/525/23, що додатково свідчить про недобросовісність дій позивача (а.с.34-40).

Відповідач-2 письмового відзиву на позов не подав.

В судовому засіданні 26.09.2023 суд оголосив перерву до 11.10.2023, яку було продовжено до 14.11.2023, відповідно до ч.5 ст. 183 ГПК України.

14.11.2023 від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, відповідно до якого останній просить:

- витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" товарно-транспортну накладну до договору купівлі-продажу № 12374-S від 04 січня 2022 року, а також інформацію із підтверджуючими документами про місце зберігання сільськогосподарської техніки до моменту її передачі ТОВ "Тріумф-Украгро";

- витребувати у Головного слідчого управління Національної поліції України (вул.Богомольця, 10, м.Київ, 01601): інформацію про те чи призначалась та чи проводилась у кримінальному провадженні №0000231 від 09.02.2023 за ч.4 ст.190 КК України почеркознавча експертиза щодо договору купівлі-продажу 12374-S від 04.01.2022, укладеного між ТОВ "Тео-Трейдинг", ТОВ "ОТП Лізинг" та ТОВ "Тріумф-Украгро", щодо акту приймання-передачі майна до цього договору та щодо інших додатків до цього договору; почеркознавча експертиза щодо договору фінансового лізингу № 12374-SME-FL від 04 січня 2022 року, щодо актів приймання-передачі майна до цього договору. Якщо так, та надати належним чином засвідчену копію відповідного висновку експертизи та надати дозвіл на його використання у межах господарської справи; інформацію про те чи повідомлено комусь про підозру у кримінальному провадженні №0000231 від 09.02.2023 за ч.4 ст. 190 КК України та чи скеровувався до суду обвинувальний акт (якщо так, то кому оголошено про підозру та за якими фактами та щодо кого та за якими фактами скеровано обвинувальний акт до суду, вказати фабулу у обвинувальному акті або надати належним чином засвідчену копію обвинувального акту), інформацію чи визнано когось потерпілим від злочину у кримінальному провадженні (якщо так, то надати відомості щодо розміру шкоди та потерпілого); інформацію про те чи встановлено у кримінальному провадженні №0000231 від 09.02.2023 за ч.4 ст. 190 КК України чи виготовлялось заводом-виробником та чи ввозилось на територію України майно, а саме сівалка точного висіву Great Plains YP1625, 2020 року випуску, серійний № GP-C3465Q, і якщо так, то коли та ким таке майно ввезено в Україну; інформацію про те чи реально ТОВ "Тео-Трейдинг" передавалося на користь ТОВ "ОТП-Лізинг" майно на підставі договору купівлі-продажу 12374-S від 04.01.2022 (сівалка точного висіву Great Plains YP1625, 2020 року випуску, серійний № GP-C3465Q); інформацію про те чи віднайдено фізично сівалку точного висіву Great Plains YP1625, 2020 року випуску, серійний № GP-C3465Q; інформацію про те чи дійсно реєструвались права на цю техніку органами Держпродспоживслужби та чи видавалось у законному порядку відповідне свідоцтво про реєстрацію (якщо так, то кому саме). Якщо так, то надати відповідну інформацію із належним чином засвідченими копіями відповідних документів;

- витребувати у Державної митної служби України (вул. Дегтярівська, 11-г, м. Київ, 04119) інформацію про те чи ввозилась у період з 01.01.2020 по 20.01.2022 на територію України наступна сільськогосподарська техніка (якщо так, то ким та коли): сівалка точного висіву Great Plains YP1625, 2020 року випуску, серійний № GP-C3465Q.

Ухвалою господарського суду від 14.11.2023 відмовлено ТОВ "Тріумф-УкрАгро" в поновленні пропущеного строку на витребування доказів; залишено без розгляду клопотання представника позивача від 14.11.2023 про витребування доказів; закрито підготовче провадження та призначено справу №906/956/23 до судового розгляду по суті на 19.12.2023.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача-1 проти позову заперечив з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідач-2 повноважного представника в судове засідання 19.12.2023 не направив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить реєстр відправлень рекомендованої кореспонденції від 27.11.2023 (штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення - 382. Поштове відправлення про направлення відповідачу-2 копії вказаної ухвали згідно відомостей з офіційного сайту "Укрпошта" про відстеження поштового відправлення (за номером ідентифікатора 382) вручено за довіреністю: 11.12.2023 (а.с.158).

При цьому суд констатує, що позивачем та відповідачем-2 не подано клопотання, заяви, в тому числі і щодо перенесення розгляду справи, її відкладення чи неможливості забезпечити участь в судовому засіданні своїх представників.

Враховуючи те, що явка в засідання суду представників позивача та відповідача-2 обов`язковою не визнавалась і їх неявка не перешкоджає розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача-1, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

04.01.2022 між ТОВ "Тео-Трейдінг" (продавець, відповідач-2), ТОВ "ОТП Лізинг" (покупець, або лізингодавець, відповідач-1) та ТОВ "Тріумф-Украгро" (лізингоодержувач, позивач) укладено договір купівлі-продажу №12374-S (а.с.8-10).

Відповідно до п.1.1. договору купівлі-продажу, продавець зобов`язаний продати, а лізингодавець зобов`язаний купити для подальшої передачі у фінансовий лізинг лізингоодержувачу (відповідно до договору фінансового лізингу №12374-SMT-FL від 04.01.2022 року): сівалку точного висіву Great Plains YP1625, нова - 1 (одна) одиниця; надалі іменоване "Товар" або "Об`єкт лізингу" в цілому та відповідно як окремі його складові, зазначені в додатку 1 "Специфікація" до цього Договору.

Зобов`язання покупця перед продавцем виникають після перерахування лізингоодержувачем покупцю першого лізингового платежу та вартості послуг за організацію фінансування відповідно до договору фінансового лізингу №12374-SME-FL від 04.01.2022 (п.1.3. договору купівлі-продажу).

Відповідно до п.3.1. договору купівлі-продажу, поставка товару здійснюється за адресою: Житомирська область, Хорошівський район, село Радичі, вул.Лесі Українки, 2А, (надалі - місце поставки).

Згідно з п.3.2. договору купівлі-продажу, строк поставки товару: до 06.01.2022 за умови перерахування на рахунок продавця оплати за об`єкт лізингу згідно п. 5.1.1.

За умовами п.4.1. договору купівлі-продажу, лізингоодержувач зобов`язаний оглянути товар на власний ризик та за власний рахунок протягом 3 (трьох) робочих днів після дати поставки та в місці поставки. За результатами огляду лізингоодержувач, покупець і продавець підписують акт приймання-передачі. Товар вважається прийнятим лізингоодержувачем повністю і у належному технічному стані після підписання такого акту приймання-передачі. Об`єкт лізингу приймається керівником лізингоодержувача, який діє на підставі статуту, або іншою уповноваженою особою, яка діє на підставі довіреності.

У відповідності до п.4.3. договору купівлі-продажу, підписання акту приймання-передачі є доказом приймання товару на дату підписання акту приймання-передачі та відсутності будь яких скарг або претензій лізингоодержувача стосовно товару, якщо інше не зазначено у акті приймання-передачі.

Право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту підписання акту приймання-передачі (п.7.1. договору купівлі-продажу).

Згідно з п.12.1. договору купівлі-продажу, останній набуває чинності з дати його належного підписання сторонами та набрання чинності договором фінансового лізингу і діє до повного виконання сторонами всіх взятих на себе зобов`язань, якщо інше не встановлено цим договором.

04.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" (лізингодавець, відповідач-2) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тріумф-Украгро" (лізингоодержувач, позивач) був укладений договір фінансового лізингу №12374-SME-FL (індивідуальна частина) (а.с.14-19).

У п.3 індивідуальної частини договору сторони погодили, що невід`ємну частину договору становлять Загальні умови до договору фінансового лізингу в редакції від 17.08.2021, що знаходяться в загальному доступі на веб-сайті лізингодавця да адресою: https://otpleasing.com.ua/agro-auto-fabrica/ та https://otpleasing.com.ua/passenger-car/.

Згідно з п.4.1 договору, об`єкт лізингу - сівалка точного висіву Great Plains YP1625, нова - 1 (одна) одиниця.

Місце передачі об`єкта лізингу: Житомирська область, Хорошівський район, село Радичі, вул.Лесі Українки, 2А, (надалі - місце поставки) (п. 7 договору).

06.01.2022 сторони підписали додаткову угоду №1 до договору фінансового лізингу №12374-SME-FL від 04.01.2022, якою внесли зміни до п. 10 договору та погодили загальну вартість об`єкта лізингу у розмірі 5 909 275,00грн, а також змінили Розділ 3 - Графік сплати лізингових платежів (а.с.19 на звороті-20).

06.01.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю" Тео-Трейдінг" (продавець), Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" (покупець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Тріумф-Украгро" (лізингоодержувач) підписали акт приймання-передачі до договору купівлі-продажу №12374-S від 04.01.2022, згідно якого продавець передав, а покупець прийняв Cівалку точного висіву Great Plains YP1625, 2020 р.в. серійний №GP-C3465Q кількістю 1 шт. на загальну суму 5 909 275,00грн (а.с. 12).

06.01.2022 лізингодавцем (ТОВ "ОТП Лізинг") та лізингоодержувачем (ТОВ 06.01.2022) складено та підписано акт приймання-передачі до договору фінансового лізингу від №12374-SME-FL від 04.01.2022, згідно якого сторони підтвердили фізичну передачу лізингоодержувачу об`єкта лізингу, а саме Cівалки точного висіву Great Plains YP1625, 2020 р.в. серійний №GP-C3465Q кількістю 1 шт. на загальну суму 5 909 275,00грн (а.с.21).

Також матеріали справи містять видаткову накладну №30 від 06.01.2022, згідно якої на виконання умов договору фінансового лізингу №12374-SME-FL від 04.01.2022, відповідач-1 передав позивачу сівалку точного висіву Great Plains YP1625, 2020 р.в. зав. серійний №GP-C3465Q кількістю 1 шт. на загальну суму 5 909 275,00грн. Вказаний товар був отриманий позивачем, що засвідчено підписом директора та відтиском печатки "Тріумф-Украгро" (а.с.11 на звороті).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в акті приймання-передачі до договору фінансового лізингу від 06.01.2022 та акті приймання-передачі до договору купівлі-продажу від 06.01.2022, а також видатковій накладній №30 від 06.01.2022 до договору фінансового лізингу від 04.01.2022 зазначено місце складання документа "м.Київ" і повністю не зазначено місце передачі об`єкта лізингу відповідно до умов договору фінансового лізингу та договору купівлі-продажу. Оскільки в актах приймання-передачі до договору купівлі-продажу та договору фінансового лізингу і видатковій накладній не зазначено місце поставки об`єкта лізингу взагалі, то позивач вважає, що ці документи не можуть бути беззаперечними доказами факту передачі об`єкта лізингу позивачу. Посилаючись на позицію, викладену у постанові ВС від 05.07.2019 у справі №910/4994/18, позивач вказує, що сам лише факт складання та підписання сторонами актів не є безумовним свідченням реальності господарських операцій за договором, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації, зазначеної у цих документах.

Позивач стверджує, що ТОВ "ОТП Лізинг" та ТОВ "Тео-Трейдинг", маючи спільний інтерес та умисел, за допомогою оспорюваного договору купівлі-продажу та пов`язаного з ним договору фінансового лізингу, мали на меті отримати кошти ТОВ "Тріумф-Украгро" в якості лізингових платежів за фактично не поставлений в користування об`єкт лізингу. Пояснює, що слідчим управління Головного управління національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000109 від 08.02.2023 відкритому, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про те, що директор ТОВ "Тео Трейдинг", зловживаючи довірою директора ТОВ "Тріумф-Украгро", заволодів сільськогосподарською технікою на загальну суму 30 млн.грн.

Вказує, що правочин є фіктивним, оскільки вчинений без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, з порушенням ч.1, 4 ст. 203 ЦК України, що за правилами ст. 215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним, відповідно до ст.234 ЦК України.

Також зазначає, що спірний договір суперечить і приписам ст.ст. 636, 606 ЦК України, оскільки створює для позивача зобов`язання, які неможливо виконати. Стверджує, що фактично поставка об`єкта лізингу не відбулася у відповідності до вимог вищевказаних договорів, що суперечить загальним засадам справедливості, добросовісності, розумності, містить несправедливі положення щодо постачальника, а також не відповідає приписам ст. 3, 509 ЦК України.

За вказаних обставин, позивач вважає, що договір купівлі-продажу №12374-S від 04.01.2022 підлягає визнанню недійсним, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків.

Оцінюючи подані представниками сторін докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами ч.1 ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до положень статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 ЦК України.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі статтею 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Отже, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків.

Ознака вчинення його лише для вигляду повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним.

У фіктивних правовідносинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву.

Позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки.

Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 0307.2019 у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19), постановах Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 757/12646/16, від 28.02.2018 у справі №909/330/16, від 01.11.2018 у справі № 910/18436/16.

За поданими до матеріалів справи доказами судом встановлено, що договір купівлі-продажу №12374-S від 04.01.2022, договір фінансового лізингу №12374-SME-FL від 04.01.2022, акт приймання-передачі до договору фінансового лізингу від 06.01.2022, видаткова накладна №30 від 06.01.2022, акт приймання-передачі до договору купівлі-продажу №12374-S від 06.01.2022 підписані представниками сторін, у тому числі позивача, і скріплені печатками юридичних осіб.

Суд зазначає, що печатка належить до даних, які дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин.

У акті приймання-передачі від 06.01.2022 до договору купівлі-продажу №12374-S від 06.01.2022 та акті приймання-передачі від 06.01.2022 договору фінансового лізингу №12374-SME-FL від 06.01.2022, видатковій накладній вказано місце їх складання: "м. Київ". Ці документи підписані директором ТОВ "Тріумф-Украгро" без будь-яких зауважень та скріплені печаткою підприємства.

Судом враховано, що у п. 3.1. договору купівлі-продажу, сторонами погоджено місце передачі об`єкта лізингу - Житомирська область, Хорошівський район, село Радичі, вул.Лесі Українки, 2А.

При цьому позивач не довів фактів протиправності використання своєї печатки чи доказів її втрати, так само як і не надав доказів звернення до правоохоронних органів через втрату чи викрадення печатки. Тому у суду відсутні підстави вважати, що у даному випадку печатка використовувалася проти волі ТОВ "Тріумф-Украгро".

Суд зауважує, що документ, який містить відомості про господарську операцію у розумінні ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є первинним документом. Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні").

Зазначений перелік обов`язкових реквізитів первинних документів кореспондується з пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, який затверджено Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 (в редакції, чинній станом на дату передачі товару), відповідно до якого первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, первинні документи повинні містити відомості, які підтверджують вчинення господарської операції, на виконання якої вони складаються, у зв`язку з чим вчинення певної господарської операції фіксуватиметься документально, що в сукупності свідчить про підтвердження між учасниками такої операції певних прав та обов`язків, зокрема, і щодо обов`язку сплатити певну суму коштів, яка складатиме еквівалент певної вартості наданих послуг.

При цьому, суд зауважує, що Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо усунення адміністративних бар`єрів для експорту послуг" від 03.11.2016 внесено зміни до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", зокрема, було виключено у статті 9 частині другій в абзаці третьому слова "і місце".

Отже, зазначення у акті прийому-передачі та/або видатковій накладній місця передачі товару не вимагається чинним законодавством України та відсутність адреси або помилкова вказівка невірної адреси не може бути доказом фактичної непередачі майна.

Підписані сторонами акт приймання-передачі до договору купівлі-продажу №12374-S від 06.01.2022, акт приймання-передачі до договору фінансового лізингу від 06.01.2022 №12374-SME-FL від 06.01.2022, видаткова накладна №30 від 06.01.2022 відповідають наведеним вище вимогам законодавства щодо оформлення первинних документів.

Водночас суд враховує, що у матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до відповідачів щодо передачі об`єкта лізингу у період з дати підписання актів приймання-передачі 06.01.2022 та вимоги про повернення сплачених лізингових платежів, що також спростовує твердження позивача щодо неотримання об`єкта лізингу.

Матеріали справи містять підтвердження сплати позивачем лізингових платежів, зокрема, за договором №12374-SME-FL від 04.01.2022, що останнім не заперечувалось та не спростовано.

Необхідно відзначити, що законодавство не містить переліку дій, що свідчать про визнання особою свого боргу або іншого обов`язку, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі дії мають бути спрямовані на виникнення цивільних прав і обов`язків (ч.1 ст.11 ЦК України). У цьому сенсі діями, спрямованими на визнання боргу, є дії боржника безпосередньо стосовно кредитора, які свідчать про часткову сплату боргу, а також повідомлення боржника на адресу кредитора, яким боржник підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитором, відповідь на претензію, підписання боржником акта звіряння розрахунків або іншого документа, в якому визначена його заборгованість.

Суд не приймає до уваги долучену позивачем до матеріалів справи копію заяви від 15.09.2023 про односторонню відмову від договору фінансового лізингу №12374-SME-FL від 06.01.2022, оскільки вказана заява була направлена відповідачу-1 лише після звернення ТОВ "ОТП Лізинг" до Господарського суду Житомирської області з позовом до ТОВ "Тріумф-Украгро" про стягнення 1315288,80грн. боргу по сплаті лізингових платежів по договору фінансового лізингу №12374-SME-FL від 04.01.2022.

Також суд враховує, що рішенням Господарського суду Житомирської області від 18.07.2023 у справі №906/525/23, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.11.2023, первісний позов задоволено: стягнуто ТОВ "Тріумф-УкрАгро"на користь ТОВ "ОТП Лізинг" 1315288,80грн заборгованості по лізинговим платежам, 19729,33грн судового збору; відмовлено у задоволені зустрічного позову про визнання недійсним договору фінансового лізингу №12374-SME-FL від 04.01.2022, укладеного між ТОВ "Тріумф-Украгро" та ТОВ "ОТП Лізинг".

Відповідно до частин 1,3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування.

Тлумачення змісту ст.79 ГПК України свідчить про те, що на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

За вищенаведеного суд враховує, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі-«non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у Постанові по справі № 910/353/19 від 06.12.2019.

Суд вважає, що дії позивача щодо підписання актів приймання-передачі та видаткової накладної про отримання об`єкта лізингу, здійснення лізингових платежів за отриманий об`єкт лізингу, що є також об`єктом договору купівлі-продажу №12374-S від 04.01.2022, з одночасним невизнанням отримання об`єкта лізингу суперечать його поведінці і є недобросовісними.

З урахуванням наведеного в сукупності, суд прийшов до висновку, що при укладанні сторонами договору купівлі-продажу №12374-S від 04.01.2021 не було порушено приписи статей 203, 215 ЦК України, вказаний правочин відповідає вимогам чинного законодавства. Виконання умов договору фінансового лізингу було схвалено ТОВ "Тріумф-Украгро", шляхом його підписання, підписання акту прийому-передачі об`єкту лізингу, підписання додаткової угоди №1 до договору з графіком лізингових платежів, прийняття відповідних прав та зобов`язань за укладеним правочином, і їх подальшої реалізації.

Підписавши договір купівлі-продажу №12374-S від 04.01.2022, договір фінансового лізингу №12374-SME-FL від 04.01.2022, акт приймання-передачі до договору купівлі-продажу №12374-S від 06.01.2022, акт приймання-передачі до договору фінансового лізингу від 06.01.2022, видаткову накладну №30 від 06.01.2022, здійснивши оплати на виконання умов договору, позивач вчинив дії на підтвердження отримання ним об`єкта лізингу, що водночас спростовує його твердження про фіктивність оспорюваного договору.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу №12374-S від 04.01.2022 з наведених позивачем підстав, у тому числі і на підставі ст.234 ЦК України.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За вказаного, суд відмовляє у задоволенні вимоги ТОВ "Тріумф-Украгро" про визнання договору купівлі-продажу №12374-S від 04.01.2022 недійсним.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 25.12.23

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати: 1 - у справу;

2 - позивачу через систему "Електронний суд";

3 -відповідачу-1 через систему "Електронний суд";

4- ТОВ "Тео-Трейдинг" (рек) .