ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" грудня 2023 р. Справа № 924/1170/23

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Вибодовський О.Д., при секретарі судового засідання Бородата К.В., розглянувши матеріали справи

За позовом ПАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго", м. Київ

до ТОВ "Хмельницькенергозбут", м. Хмельницький

про стягнення 238 486 578,18 грн.

Представники сторін:

Від позивача: Чугунов І.О. - на підставі довіреності №06/11-55 від 06.11.2023р. (в режимі відеоконференції)

Від відповідача: Несторук О.С. - на підставі наказу №141-к від 03.12.2019р.

В судовому засіданні відповідно до ч.1 ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть:

На адресу господарського суду Хмельницької області 06.11.2023р. надійшла позовна заява ПАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго", м.Київ до ТОВ "Хмельницькенергозбут", м. Хмельницький про стягнення 238 486 578,18 грн.

Ухвалою суду від 08.11.2023р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк у 5 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

На адресу суду 10.11.2023р. від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 13.12.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог. Що стосується клопотання відповідача про зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат надав відповідь на відзив в якій зазначив, що відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочиз виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів в наслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах №703/2718/16-ц та №64б/14523/15-и. Звертаючись з вимогою про стягнення процентів річних та інфляційних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, позивач також не повинен доводити розмір дійсних майнових втрат, яких він зазнав.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначенні способів захисту майнового права та інтересу.

Таким чином, втрати від інфляції та три відсотки річних не підпадають під визначення поняття штрафних санкцій, а тому у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат слід відмовити.

Представник відповідача у своїх усних поясненнях та у поданому відзиві на позов від 05.12.2023р. заявив клопотання з метою запобігання настанню негативних наслідків для сторін, виходячи із принципу збалансованості інтересів обох сторін та враховуючи специфіку відносин, які існують на ринку електричної енергії в Україні, зменшити розмір пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Також, 14.12.2023р. на адресу суду від відповідача надійшла заява про визнання 236 526 275,89 грн. основного боргу за період червень - вересень 2023р. Вказана заява судом прийнята.

Додатково в судовому засіданні представник відповідача заявив усне клопотання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідачем позовні вимоги в частині стягнення 236 526 275,89 грн. основного боргу за період червень - вересень 2023р. визнано, в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних заперечував.

Відповідно до ч.1, ст.130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Суд, дослідивши дане клопотання не вбачає підстав для його задоволення, оскільки клопотання заявлене відповідачем під час судових дебатів на стадії розгляду справи по суті (визнано відповідачем частково позовні вимоги в частині стягнення 236 526 275,89 грн. основного боргу за період червень - вересень 2023р.), а не до початку розгляду справи по суті, як це передбачено ч.1, ст.130 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» є юридичною особою, що утворена 29.07.2019 р. як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, внаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019р. №73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017р. № 829-р «Про погодження перетворення державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у приватне акціонерне товариство».

НЕК «Укренерго» є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідно до ст. 108 Цивільного кодексу України, п. 5 Порядку перетворення державного унітарного комерційного підприємства в акціонерне товариство, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 № 802.

Між НЕК «Укренерго» (далі - ОСП (Оператор системи передачі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" (ТОВ "Хмельницькенергозбут") укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019р. № 0281-02024 (далі - Договір).

Сторонами було прийнято нові редакції Договору шляхом укладання додаткових угод за спірний період, а саме:

- Договір від 01.01.2019 року № 0281-02024;

- Додаткова угода № 5 від 21.09.2021 року;

- Додаткова угода від 23.12.2022 року;

- Додаткова угода від 26.04.2023 року.

Оскільки заборгованість за надані послуги виникла в період дії додаткової угоди від 26.04.2023 року до правовідносин які виникли між сторонами застосовуються умови відповідної додаткової угоди.

Згідно з п.1.1. Договору, НЕК «Укренерго» зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії, а ТОВ "Хмельницькенергозбут" зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 33 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи передачі має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги з передачі.

Згідно з п. п. 1 п. 6.1. Договору, ОСП має право отримувати від Користувача своєчасну оплату послуг.

Згідно з п. п. 3 п. 8.3. Договору, Користувач зобов`язаний здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за послугу на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 5.1 Договору, розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць.

Відповідно до п. 5.2 Договору, Користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості послуги ОСП таким чином:

1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги, визначеної згідно з розділом 3 цього Договору. Подальша оплата здійснюється шляхом сплати 1/5 від планової вартості Послуги, яка визначена згідно з розділом 3 цього Договору, відповідно до такого алгоритму:

2 платіж - до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж - до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж - до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж - до 25 числа розрахункового місяця.

Відповідно до п. 5.5. Договору, Користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих виконавцем (ОСП), або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою «Системи управління ринком» (далі - СУР), або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису тієї особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді.

Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі даних, що надаються Адміністратором комерційного обліку (далі - АКО). Акти приймання-передачі послуги направляються Користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надаються АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в СУР, що здійснюється згідно з правилами ринку.

Оплату вартості послуги, після коригування обсягів та вартості послуг, Користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі послуги (включно).

Акти приймання-передачі послуги та акти коригування до актів приймання- передачі послуги у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє Користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає Користувачу два примірники в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом зі своєї сторони. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі послуги та актів коригування до актів приймання-передачі послуги відповідного розрахункового періоду протягом трьох робочих днів та повертає їх ОСП.

Відповідно до п. 9.4 Договору, рахунки, акти приймання-передачі, акти коригування до актів приймання-передачі послуги, акти звірки розрахунків наданої послуги, повідомлення вважаються отриманими стороною:

- Електронний документ, який направляється стороною на виконання Договору через сервіс, вважається одержаним іншою стороною з часу набуття документом статусу «Доставлено» у сервісі.

- Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, створює права та обов`язки для сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичним документу, який міг би бути створений однією зі сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.

Відповідно до п. 5.6. Договору, у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі послуги Користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі послуги вартість послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє Користувача від платіжного зобов`язання у встановлений Договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей.

Відповідно до п. 5.7. Договору, у випадку порушення Користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню у розмірі 0,1 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Пеня нараховується до повного виконання Користувачем своїх зобов`язань. За прострочення Користувачем термінів розрахунку понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу.

У разі якщо фактичний обсяг оплати Користувачем послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі послуги, ОСП (за заявою Користувача) протягом 5 банківських днів з дня отримання заяви повертає Користувачу надлишок коштів або враховує їх як оплату послуги наступних розрахункових періодів. За наявності заборгованості за цим Договором кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів може бути зарахований в оплату пені та штрафних санкцій за наявності письмової згоди Користувача.

Таким чином, відповідно до матеріалів доданих до позовної заяви, основна сума заборгованості відповідача перед позивачем з червня 2023 року по вересень 2023 року становить 236 526 275,89 грн., що підтверджується копіями актів приймання-передачі наданих послуг за період з червня 2023 р. по вересень 2023 року, копіями актів коригування до актів приймання-передачі наданих послуг.

Також, позивачем в порядку ст.625 ЦК України та у відповідності п.6.7 Договору нараховано відповідачу 1 482 230,02 грн. - 3% річних, згідно доданого до позовної заяви розрахунку за період з 05.06.2023р. по 17.10.2023р. та 478 072,27 грн. - інфляційних втрат, згідно доданого до позовної заяви розрахунку за період з 11.07.2023р. по 16.10.2023р.

Всього, сума заборгованості із врахуванням відповідача перед позивачем складає 238 486 578,18 грн., з яких 236 526 275,89 грн. - основний борг, 1 482 230,02 грн. - 3% річних та 478 072,27 грн. - інфляційних втрат.

Досліджуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст.174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1, 7 ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Між НЕК «Укренерго» (далі - ОСП (Оператор системи передачі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" (ТОВ "Хмельницькенергозбут") укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019р. № 0281-02024 (далі - Договір).

Сторонами було прийнято нові редакції Договору шляхом укладання додаткових угод за спірний період, а саме:

- Договір від 01.01.2019 року № 0281-02024;

- Додаткова угода № 5 від 21.09.2021 року;

- Додаткова угода від 23.12.2022 року;

- Додаткова угода від 26.04.2023 року.

Оскільки заборгованість за надані послуги виникла в період дії додаткової угоди від 26.04.2023 року до правовідносин які виникли між сторонами застосовуються умови відповідної додаткової угоди.

Таким чином, відповідно до матеріалів доданих до позовної заяви, основна сума заборгованості відповідача перед позивачем з червня 2023 року по вересень 2023 року становить 236 526 275,89 грн., яка визнана відповідачем та підтверджується копіями актів приймання-передачі наданих послуг за період з червня 2023 р. по вересень 2023 року, копіями актів коригування до актів приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Також, позивачем в порядку ст.625 ЦК України та у відповідності п.6.7 Договору нараховано відповідачу 1 482 230,02 грн. - 3% річних, згідно доданого до позовної заяви розрахунку за період з 05.06.2023р. по 17.10.2023р. та 478 072,27 грн. - інфляційних втрат, згідно доданого до позовної заяви розрахунку за період з 11.07.2023р. по 16.10.2023р.

Що стосується клопотання відповідача про зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат надав відповідь на відзив в якій зазначив, що відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочиз виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів в наслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах №703/2718/16-ц та №64б/14523/15-и. Звертаючись з вимогою про стягнення процентів річних та інфляційних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, позивач також не повинен доводити розмір дійсних майнових втрат, яких він зазнав.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначенні способів захисту майнового права та інтересу.

Таким чином, втрати від інфляції та три відсотки річних не підпадають під визначення поняття штрафних санкцій, а тому у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат слід відмовити.

Всього, сума заборгованості із врахуванням відповідача перед позивачем складає 238 486 578,18 грн., з яких 236 526 275,89 грн. - основний борг, 1 482 230,02 грн. - 3% річних та 478 072,27 грн. - інфляційних втрат.

Суд, перевіривши правильність нарахування 3% річних та інфляційних втрат у вище вказаних сумах, дійшов висновку, що вказані нарахування здійсненні вірно та підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши всі обставини справи, давши їм правову оцінку, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ч.9, ст.129 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" (61037, м. Хмельницький, вул. Свободи, 57/2 код: 42035266) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25 код: 00100227) - 236 526 275,89 грн. (двісті тридцять шість мільйонів п"ять сот двадцять шість тисяч двісті сімдесят п"ять гривень 89 коп.) - заборгованості, 1 482 230,02 грн. (один мільйон чотириста вісімдесят дві тисячі двісті тридцять гривень 02 коп.) - 3% річних, 478 072,27 грн. (чотириста сімдесят вісім тисяч сімдесят дві гривні 27 коп.) - інфляційних втрат та 939 400,00 грн. (дев"ятсот тридцять дев"ять тисяч чотириста гривень 00 коп.) - витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно - західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 22.12.2023р.

Суддя О.Д. Вибодовський

Віддрук. 2 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу -

3 - відповідачу - .