ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" грудня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/3314/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

розглянувши матеріали справи за позовом : Фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 )

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, )

про: стягнення 47 112 392,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Василевський Віктор Якович звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення з відповідача в особі Регіональної філії "Південна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 42777834,00 грн. безпідставно збережених грошових коштів (у тому числі 17834663,00 грн. інфляційних нарахувань) та 4334558,00 грн. 3% річних (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 03.02.2023 та заяви про додаткове збільшення розміру позовних вимог від 28.02.2023).

Позов мотивований тим, що відповідач без достатньої правової підстави набув та тривалий час утримував належне позивачу майно, тому відповідно до вимог статей 1212, 1214 Цивільного кодексу України повинен відшкодувати отриманий за час користування зазначеним майном (з 08.08.2012 до 15.12.2020) дохід, виходячи із вартості його оренди. При цьому позивач зазначив про поважні причини пропуску ним позовної давності, оскільки він дізнався про факт використання спірного майна відповідачем лише 21.09.2018 після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000119.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 18.05.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.07.2023 рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 9422478,40 грн. безпідставно збережених коштів (з яких 4988634,20 грн. - плата за користування, 866911,60 грн. 3% річних, 3566932,60 грн. інфляційних втрат).

Постановою Верховного Суду від 23.11.2023 касаційні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" та Фізичної особи - підприємця Василевського Віктора Яковича задоволено частково.

Постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.07.2023 та рішення Господарського суду Харківської області від 18.05.2023 у справі №922/3314/21 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями для розгляду справи №922/3314/21 визначено головуючого суддю (суддю-доповідача): Сальнікова Г.І., про що заступником керівника апарату суду складено та підписано відповідний Протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2023.

Суддя Сальнікова Г.І. з метою уникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості при новому розгляді справи №922/3314/21, вважає за необхідне заявити самовідвід виходячи з наступного.

Відповідно до статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Законодавством України встановлені підстави подання відводу (самовідводу), системний аналіз яких свідчить, що усунення судді від правосуддя повинно бути мотивованим і відповідати меті забезпечення неупередженості суду.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

В цій частині слід зазначити, що вимога про вмотивованість заяви про самовідвід прямо випливає зі змісту частини 1 статті 38 ГПК України. Аналіз цієї норми права, а також норм статей 35-37 ГПК України свідчить, що законодавець визнає за суддею право на самовідвід, але тільки в разі наявності визначеної причини, в силу якої правосуддя може бути упередженим або несе ризики виглядати таким.

Передаючи дану справу №922/3314/21 на новий розгляд, Верховним Судом у постанові від 23.11.2023 встановлено та зазначено наступне.

Позивачу на праві власності належала рейкошпальна решітка РШР 50 на залізобетонній шпалі перебрана зі зносом не більше 2 мм у кількості 65 секцій по 25 погонних метрів кожна, всього 1625 погонних м (далі - Майно). Майно було придбано позивачем за місцем його знаходження: Харківська область, Харківський район, станція Артемівка, база ПМС-131 на підставі договору купівлі-продажу №20/09 від 20.09.2011, укладеного з ПВКП "Політехком".

23.09.2011 між позивачем (поклажодавець) та Харків-сортувальною колійною машинною станцією №131 (зберігач) було укладено договір відповідального зберігання №0096ХР, за умовами якого позивач передав, а зберігач прийняв на відповідальне зберігання товар, що належить поклажодавцеві, а саме - майно на загальну суму 1000000,00 грн. Строк дії договору зберігання визначений сторонами до 31.12.2011.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.03.2018, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №5023/3905/12, позовні вимоги задоволено та зобов`язано ПАТ "Українська залізниця" у особі регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" повернути в натурі ФОП Василевському В.Я. товар, що передавався на зберігання за Договором зберігання, а саме: майно на загальну суму 1000000,00 грн. (ціна придбання майна позивачем).

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 23.11.2023 по справі №922/3314/21 зазначив, що дослідивши надані учасниками справи докази, зокрема судові рішення у справі №5023/3905/12, суди першої та апеляційної інстанцій визнали доведеними обставини безпідставного утримання відповідачем належного позивачу майна з 08.08.2012, тобто після закінчення строку виконання претензії про його повернення зі зберігання, оскільки підстава його утримання відпала, та до 15.12.2020.

Також, Верховний Суд зауважив, що суди попередніх інстанцій належним чином не встановили дійсний період безпідставного утримання відповідачем майна та можливого одержання ним доходів від майна з урахуванням, зокрема, обставин, встановлених судами у справі №5023/3905/12, стосовно вилучення слідчими відповідних рельсошпальних решіток із переданням їх на відповідальне зберігання представнику регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" та накладення арешту на них ухвалами Ленінського районного суду міста Харкова. Залишивши поза увагою наведене, суди також не дослідили обставини наявності чи відсутності у відповідача права та фактичної можливості використовувати майно після його вилучення та передання на зберігання, попри накладений арешт, і отримувати дохід від нього.

Водночас з відкритих відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень слідує, що в провадженні Господарського суду Харківської області перебувала справа №5023/3905/12 за позовом фізичної особи-підприємця Василевського В.Я. до Державного підприємства "Південна залізниця" в о. ВП "Харків-сортувальна колійна машинна станція № 131", м. Харків, 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Сіденко О.А. за участю Харківської міжрайонної прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері про зобов`язання Державне підприємство "Південна залізниця" в.о. ВП "Харків-сортувальна колійна машинна станція № 131" повернути в натурі позивачу товар, що передавався за договором відповідального зберігання №0096ХР від 23.09.2011 року, а саме: рельсошпальну решітку РШР 50 на залізобетонній шпалі перебрану зі зносом не більше 2мм у кількості 65 секцій по 25 погонних метрів кожна на загальну суму 1000000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 14.11.2012 року по справі №5023/3905/12 позовні вимоги задоволено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.12.2012 року рішення Господарського суду Харківської області від 14.11.2012 року по справі №5023/3905/12 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.12.2012 року і рішення господарського суду Харківської області від 14.11.2012 року по справі №5023/3905/12 скасовано та справу передано для нового розгляду до Господарського суду Харківської області.

Відповідно до витягу з автоматизованої системи документообігу суду від 26.01.2017 року для нового розгляду справи було визначено суддю Сальнікову Г.І.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 12.12.2017 по справі №5023/3905/12 (суддя Сальнікова Г.І.) в задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.03.2018, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №5023/3905/12 позовні вимоги задоволено та зобов`язано ПАТ "Українська залізниця" у особі регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" повернути в натурі Фізичній особі-підприємцю Василевському Віктору Яковичу товар, що передавався на зберігання за договором відповідального зберігання №0096ХР від 23.09.2011 року, а саме: рельсошпальну решітку РШР 50 на залізобетонній шпалі перебрану зі зносом не більше 2мм у кількості 65 секцій по 25 погонних метрів кожна на загальну суму 1000000,00 грн.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Згідно положень Кодексу суддівської етики, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обов`язків.

Обґрунтований самовідвід свідчить про сумлінне виконання суддею своїх обов`язків. Обґрунтування самовідводу не може піддаватися сумніву.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.

Як встановлюють вказані принципи, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до статті 8 Загальної Декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Частиною 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно пункту 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи "Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів" - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Так, при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

За даних обставин, з метою унеможливлення виникнення в учасників справи різного роду сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді Сальнікової Г.І. під час нового розгляду справи №922/3314/21 з огляду на ухвалення суддею Сальніковою Г.І. рішення від 12.12.2017 по справі №5023/3905/12, в якому вже було надано правову оцінку обставинам справи, які мають місце у справі, що передана на новий розгляд №922/3314/21, враховуючи правила суддівської етики, важливість та необхідність забезпечення довіри до судової влади в Україні, з урахуванням принципу процесуальної економії, яка дає можливість вирішити питання про самовідвід на даній стадії, заява судді Сальнікової Г.І. про самовідвід від нового розгляду справи №922/3314/21 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 35, 38-40, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву судді Сальнікової Г.І. про самовідвід від розгляду справи №922/3314/21 - задовольнити.

2. Матеріали справи №922/3314/21 передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано 25.12.2023 р.

Суддя Сальнікова Г.І.