Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Трофименко Т.Ю., при секретарі судового засідання Запарі А.В., розглядаючи у відкритому судовому засіданні
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ"
про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ"
до Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ПРОФІНВЕСТ"
про стягнення 270 730 708,00 грн,
Представники сторін:
від позивача: Корж В.М.
від відповідача: Коноваленко Є.О.,
від третьої особи: не з`явилися
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Господарського суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ" до Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ" в інтересах якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ПРОФІНВЕСТ" про стягнення 270 730 708,00 грн, обґрунтований порушенням відповідачем умов Інвестиційного договору № 2-ІД/Д/18/12/19 від 18.12.2019.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 позовні вимоги задоволено повністю.

09.11.2023 до суду від представника позивача надійшла заява про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 775 013,10 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2023 призначено судове засідання для розгляду заяви позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/12076/23 на 04.12.2023.

В судове засідання 04.12.2023 представники позивача, відповідача та третьої особи не з`явилися.

Водночас, 04.12.2023 від представників сторін до суду надійшли клопотання про відкладення судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2023 судове засідання із розгляду заяви позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу відкладено на 18.12.2023.

05.12.2023 до суду від представника позивача - адвоката Ратич Х.О. надійшло повідомлення-клопотання про не надсилання на адресу останньої повідомлень та процесуальних документів, які будуть постановлені у межах справи № 910/12076/23.

11.12.2023 до суду від відповідача надійшла заява щодо відсутності підстав для видачі судового наказу.

18.12.2023 до суду від відповідача надійшли клопотання про зменшення судових витрат та заява про відвід судді Трофименко Т.Ю. від розгляду справи № 910/12076/23.

В судове засідання 18.12.2023 з`явилися представники сторін.

Представник відповідача надав пояснення щодо поданої заяви про відвід судді Трофименко Т.Ю. від розгляду справи № 910/12076/23, просив задовольнити вказану заяву. Представник позивача заперечував проти задоволення заяви відповідача про відвід судді Трофименко Т.Ю. від розгляду справи № 910/12076/23.

За результатами розгляду заяви відповідача про відвід судді, суд ухвалою від 18.12.2023 відмовив у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ" про відвід судді Трофименко Т.Ю. від розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/12076/23.

Також у судовому засіданні 18.12.2023 представник позивача підтримав подану заяву про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 775 013,10 грн та просив суд її задовольнити. Представник відповідача проти задоволення вказаної заяви позивача заперечувала, просила відмовити у її задоволенні. При цьому, представник відповідача просила зменшити заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу до 60 000,00 грн, у разі, якщо суд дійде висновку про обґрунтованість таких витрат.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Судом встановлено, що позивач дотримався вимог ст. 124 ГПК України та зазначив у позовній заяві попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2 005 350,00 грн, а також зазначив, що відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України докази понесення таких витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Рішення у даній справі ухвалено 06.11.2023, в той час позивач 09.11.2023 подав до суду заяву про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, тобто, у строк, визначений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки в рішенні від 06.11.2023 судом не було вирішено питання про судові витрати позивача на професійну правничу допомогу, у зв`язку із відсутністю відповідних доказів понесення таких витрат на момент ухвалення рішення, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення з цього питання відповідно до ст. 244 ГПК України.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Частинами 1-2 ст. 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Однак, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

За змістом положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині ч. 4 ст. 129 ГПК України. Водночас відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Відтак, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 11.02.2021 у справі № 920/39/20.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 922/1948/19, від 12.08.2020 у справі № 916/2598/19, від 30.07.2019 у справі № 911/1394/18).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Подібна за своїм змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, постановах Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 та від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18.

При цьому, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Вказану правову позицію висловлено у постанові від 03.10.2019 об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду по справі № 922/445/19.

У даній справі позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 775 013,10 грн.

Судом встановлено, що 12.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Алєксєєв, Боярчуков та партнери» (виконавець) (надалі - Юридична компанія) укладено договір про надання юридичних послуг № 12/07-2023 (надалі - Договір № 12/07-2023), відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобов`язується за замовленням замовника надати йому юридичні послуги, склад яких визначений розділом 2 цього Договору, а замовник зобов`язується прийняти надані юридичні послуги та оплатити їх у розмірі та у порядку, визначеному цим Договором.

Пунктом 2.1. Договору № 12/07-2023 погоджено, що до складу юридичних послуг входить захист інтересів замовника з питань стягнення заборгованості із Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ", в інтересах якого діяло Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ПРОФІНВЕСТ", яка виникла на підставі Інвестиційного договору № 2-ІД/Д/18/12/19 від 18.12.2019. Обсяги та умови надання юридичних послуг визначаються у додатках до даного Договору або за письмовим дорученням замовника (п. 2.2. Договору № 12/07-2023).

Відповідно до пунктів 4.1., 4.2. Договору № 12/07-2023 загальна ціна договору складається із суми ціни послуг, наданих за цим Договором, відповідно до підписаних додатків до Договору. Ціна за фактично надані послуги, яка підлягає оплаті за цим Договором, вказується у відповідних актах. Загальна сума цін за надані послуги, зазначених в актах становить ціну Договору.

Як визначено в Додатку № 1 до Договору № 12/07-2023, замовник доручив, а виконавець прийняв доручення щодо надання у період з 12.07.2023 по 20.07.2023 замовнику юридичних послуг щодо захисту інтересів замовника з питання вжиття заходів забезпечення позову до його подання про стягнення заборгованості з Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ", в інтересах якого діяло Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ПРОФІНВЕСТ", яка виникла на підставі Інвестиційного договору № 2-ІД/Д/18/12/19 від 18.12.2019. Відповідно до п. 2 вказаного додатку, вартість послуг, перелік яких визначено в п. 1 цього додатку, становить 1 546 013,10 грн без ПДВ.

Також між позивачем та Юридичною компанією складено та підписано Додаток № 2 до Договору № 12/07-2023, відповідно до умов п. 1 якого Юридична компанія прийняла до виконання доручення позивача із надання останньому юридичних послуг щодо представництва інтересів та захисту прав у Господарському суді міста Києва у справі про стягнення заборгованості з Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ", в інтересах якого діяло Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ПРОФІНВЕСТ", яка виникла на підставі Інвестиційного договору № 2-ІД/Д/18/12/19 від 18.12.2019. Пунктом 2 вказаного додатку визначено вартість таких послуг у 229 000,00 грн.

Разом з тим, суд встановив, що пунктом 3.2.18. Договору № 12/07-2023 погоджено право виконавця (Юридичної компанії) залучати до надання юридичних послуг по Договору третіх осіб, адвокатів та/або фахівців в сфері права з самостійною оплатою вартості їх послуг. Залучення адвокатів для надання правової допомоги погоджується письмово замовником, який не несе будь-яких витрат, пов`язаних з залученням виконавцем зазначених осіб. У випадку залучення виконавцем адвокатів до надання правової допомоги по Договору, для здійснення представництва в судах України, замовник зобов`язується видати довіреність.

Так, 13.07.2023 між Юридичною компанією та Адвокатським об`єднанням «Правовий центр ХХІ ст.» в інтересах позивача на підставі Договору № 12/07-2023 укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до п. 1.1. якого Юридична компанія доручила, а Адвокатське об`єднання «Правовий центр ХХІ ст.» взяло на себе зобов`язання із надання Юридичній компанії правової допомоги в інтересах клієнта - Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ», що стосується захисту його інтересів з питань стягнення заборгованості з Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ", в інтересах якого діяло Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ПРОФІНВЕСТ", яка виникла на підставі Інвестиційного договору № 2-ІД/Д/18/12/19 від 18.12.2019.

Відповідно до п. 2.3. вказаного договору про надання правової допомоги від 13.07.2023 надання правової допомоги доручено адвокату Коржу Володимиру Миколайовичу.

Крім того, Юридичною компанією 13.07.2023 укладено також договір про надання правової допомоги із Адвокатським об`єднанням «Д.Р.Партнерс», відповідно до умов п. 1.1. якого доручено вказаному адвокатському об`єднанню надання правової допомоги в інтересах клієнта Юридичної компанії - Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ», що стосується захисту його інтересів з питань стягнення заборгованості з Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ", в інтересах якого діяло Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ПРОФІНВЕСТ", яка виникла на підставі Інвестиційного договору № 2-ІД/Д/18/12/19 від 18.12.2019.

Відповідно до п. 2.3. вказаного договору про надання правової допомоги від 13.07.2023 надання правової допомоги доручено адвокату Ратич Христині Олегівні.

Судом встановлено, що під час розгляду даної справи представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ» здійснювали адвокати Корж В.М. та Ратич Х.О. на підставі виданих позивачем довіреностей від 21.07.2023 б/н, наявних у матеріалах справи.

20.07.2023 Юридичною компанією та позивачем складено та підписано Акт про надані послуги за Договором № 12/07-2023 та додатком № 1 до цього договору, яким підтверджено надання послуг позивачу щодо вжиття заходів забезпечення позову до його подання та погоджено загальну вартість цих послуг у розмірі 1 546 013,10 грн без ПДВ.

06.11.2023 Юридичною компанією та позивачем складено та підписано Акт про надані послуги за Договором № 12/07-2023 та додатком № 2 до цього договору, яким підтверджено надання позивачу юридичних послуг із представництва його інтересів та захисту прав у Господарському суді міста Києва у справі про стягнення заборгованості з Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ", в інтересах якого діяло Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ПРОФІНВЕСТ", яка виникла на підставі Інвестиційного договору № 2-ІД/Д/18/12/19 від 18.12.2019. В п. 2 зазначеного акту погоджено вартість зазначених послуг у розмірі 229 000,00 грн.

Позивач 08.08.2023 та 19.09.2023 на підставі виставлених рахунків сплатив на користь Юридичної компанії 2 004 013,10 грн за юридичні послуги відповідно до Договору № 12/07-2023, що підтверджується платіжними інструкціями №№ 148 та 182. При цьому, суд встановив, що у вказану суму входить надання позивачу юридичних послуг із представництва інтересів останнього у Північному апеляційному господарському суді на суму 229 000,00 грн відповідно до Додатку № 3 до Договору № 12/07-2023.

Відповідач, в свою чергу, заперечував проти покладення на нього витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, посилаючись на відсутність доказів письмового погодження позивача щодо залучення інших адвокатів для надання юридичних послуг, як це визначено в п. 3.2.18 Договору № 12/07-2023, в той час як надання лише довіреності на адвокатів Коржа В.М. та Ратич Х.О. не може свідчити про те, що вказані особи діють саме на виконання умов договору про надання правової допомоги адвокатськими об`єднаннями, а не здійснюють правову допомогу в порядку індивідуальної діяльності. Крім того, довіреності на адвокатів Коржа В.М. та Ратич Х.О. видані 21.07.2023, тобто після підписання акту про надані послуги за Договором № 12/07-2023 та додатком № 1 до цього договору, а саме про надані послуги із захисту інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ» з питання вжиття заходів забезпечення позову до його подання. Також відповідач вказував на невідповідність заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу витраченому адвокатами часу на надання відповідних послуг та обсягу поданих процесуальних документів у справі.

Водночас, як зазначено у клопотанні про зменшення судових витрат, а також вказано представником відповідача у судовому засіданні 18.12.2023, що у разі, якщо суд дійде висновку про обґрунтованість заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, такий розмір підлягає зменшенню до 60 000,00 грн.

Дослідивши подані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 1 775 013,10 грн, розглянувши заперечення відповідача та заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні 18.12.2023, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість зазначених витрат, на суму 229 000,00 грн за надання правової допомоги адвокатами Коржем В.М. та Ратич Х.О. позивачу під час розгляду даної справи про стягнення заборгованості з Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ" на підставі Інвестиційного договору № 2-ІД/Д/18/12/19 від 18.12.2019.

Щодо іншої частини заявлених витрат у розмірі 1 546 013,10 грн суд дійшов висновку, що правова допомога щодо вжиття заходів забезпечення позову до подання позову була надана позивачу Юридичною компанією 20.07.2023, про що складено Акт про надані послуги від зазначеної дати, в той час як довіреності на представників позивача - адвокатів Корж В.М. та Ратич Х.О., якими в процесі розгляду справи № 910/12076/23 здійснювалось представництво інтересів позивача, видано 21.07.2023, тобто, на момент надання послуг із вжиття заходів забезпечення позову до подання позову вказані особи не були уповноважені позивачем на здійснення відповідного представництва, а із аналізу договорів про надання правової допомоги від 13.07.2023, укладених Юридичною компанією із відповідними адвокатськими об`єднаннями, вбачається, що вказаним адвокатам надано повноваження на представництво та захист інтересів позивача з питань лише стягнення заборгованості з Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ", в інтересах якого діяло Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ПРОФІНВЕСТ", яка виникла на підставі Інвестиційного договору № 2-ІД/Д/18/12/19 від 18.12.2019, втім не надано повноважень на представництво інтересів позивача при вжитті заходів забезпечення позову до подання позову.

Будь-яких доказів, які б підтверджували підготовку та подання адвокатами Ратич Х.О. або Коржем В.М. в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ» заяви про забезпечення позову до подання позову, матеріали справи не містять, як і не містять доказів надання вказаних правових послуг будь-якими адвокатами Юридичної компанії. При цьому, Акт про надані послуги від 20.07.2023 не містить відомостей про адвоката, яким були надані відповідні послуги.

Разом з тим, відповідно до пп. "в" п. 3.4. Договору № 12/07-2023 замовник зобов`язаний своєчасно забезпечити видачу належним чином оформленої довіреності працівнику (працівникам) виконавця та/або залученим виконавцем адвокатам на право представництва замовника у судах з питань, пов`язаних з представництвом замовника, захистом його прав та законних інтересів.

Водночас матеріали справи не містять будь-яких виданих позивачем довіреностей на адвокатів Коржа В.М. та Ратич Х.О. або на працівників Юридичної компанії, які б надавали право на представництво інтересів позивача з питання вжиття заходів забезпечення позову до подання позову станом на момент надання таких послуг.

Отже, у суду відсутня об`єктивна можливість пересвідчитись у дійсному наданні правової допомоги позивачу із підготовки заяви про забезпечення позову до подання позову як адвокатами Корж В.М. та Ратич Х.О., так і будь-якими іншими адвокатами.

З цього приводу, Верховний Суд у постанові від 31.05.2023 у справі № 757/13974/21-ц вказав, що до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, якщо така допомога надавалася саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правничої допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням. Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані (п. 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19).

За наведених обставин суд відмовляє у задоволенні заяви позивача в частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 546 013,10 грн.

При цьому, як зазначає Верховний Суд у численних постановах, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Оцінивши у порядку ст. 86 ГПК України надані докази витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 229 000,00 грн, суд, з урахуванням заперечень відповідача, фактичного обсягу наданих адвокатських послуг позивачу під розгляду даної справи, обґрунтованості поданих процесуальних документів, зважаючи на ступінь складності цієї справи та тривалості її розгляду, виходячи з критерію реальності, пропорційності до предмета спору і розумності розміру цих витрат, суд вважає за доцільне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу позивача до 200 000,00 грн, що відповідатиме обставинам цієї справи, а також правовому висновку, викладеному у п. 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 236 - 242, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ» про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/12076/23 задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕВО ІНВЕСТ» (вул. Голосіївська, 17, поверх 8, м. Київ, 03039; ідентифікаційний код 43222969) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ» (вул. Дегтярівська, 25А, м. Київ, 04119; ідентифікаційний код 41050152) 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 25.12.2023.

Суддя Т. Ю. Трофименко