ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"26" грудня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/193/22
Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Торчинюка В.Г., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Жежук Валентини Володимирівни про вирішення питання про судові витрати у справі
за позовом: Фізичної особи-підприємця Жежук Валентини Володимирівни
до відповідача: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз"
про визнання неправомірним та скасування рішення
В засіданні приймали участь:
від позивача: Павлюк М. Г. (за довіреністю від 27 липня 2018 року № 1437);
від відповідача: Янкевич Л. Д. (за довіреністю від 30 грудня 2021 року №007.2Др-138-1221).
У квітні 2022 року Фізична особа-підприємець Жежук Валентина Володимирівна звернулася до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Акціонерного товариства "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "РІВНЕГАЗ" (надалі - АТ "Рівнегаз") про визнання незаконними та скасування рішення.
Ухвалою суду від 18 квітня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 918/193/22 визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 26 квітня 2022 року.
05 липня 2022 року судом було ухвалено рішення, яким позов задоволено, рішення від 27.01.2022 комісії AT "Рівнегаз" з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу газорозподільних систем про затвердження акту RV № 000477 від 16 грудня 2021 року, яке оформлене у виді протоколу, про порушення вимог п.п. 4 п. 3 гл. 2 р. XI Кодексу газорозподільних систем, який складений на об`єкті готель "Вежа" за адресою: Рівненська область, Дубенський район, с. Молодаво, вул. Незалежності, 84 щодо ФОП Жежук Валентини Володимирівни визнано неправомірним. Скасовано здійснене донарахування об`єму та обсягу природного газу у розмірі 27 049,63 м3 на загальну суму 1 070 110 грн 27 коп. Стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" на користь Фізичної особи-підприємця Жежук Валентини Володимирівни 4 962 грн 00 коп. судового збору.
13 липня 2022 року через відділ канцелярії надійшла заява від уповноваженого представника ФОП Жежук В.В. в якій остання просить суд ухвалити додаткове рішення, яким розподілити судові витрати, зокрема стягнути з Акціонерного товариства "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "РІВНЕГАЗ" суму понесених витрат по оплаті професійної правничої допомоги в розмірі 122 000 грн 00 коп.
Ухвалою суду від 14 липня 2022 року розгляд заяви призначено на 30 серпня 2022 року.
Разом з тим, розгляд заяви не відбувся у зв`язку із поданням апеляційної скарги та надіслання матеріалів справи №918/193/22 до суду апеляційної інстанції.
Постановою Верховного Суду від 23 листопада 2022 року касаційні скарги Фізичної особи-підприємця Жежук Валентини Володимирівни задоволено частково. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2022 та додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.10.2022 у справі № 918/193/22 скасовано. Справу № 918/193/22 передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01 лютого 2023 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" на рішення Господарського суду Рівненської області від 05.07.2022 у справі № 918/193/22 - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Рівненської області від 05.07.2022 у справі № 918/193/22 - залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 27 листопада 2023 року касаційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Рівненської області від 05.07.2022 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.02.2023 у справі № 918/193/22 залишено без змін.
З вищевказаного вбачається, що заява Фізичної особи-підприємця Жежук Валентини Володимирівни про ухвалення додаткового рішення не розглянута судом у зв`язку із апеляційним та касаційним оскарженням.
Разом з тим, матеріали справи № 918/193/22 повернулися до суду першої інстанції, а тому продовжено розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення.
Ухвалою суду від 14 грудня 2023 року призначено розгляд заяви Фізичної особи-підприємця Жежук Валентини Володимирівни про вирішення питання про судові витрати у справі № 918/193/22 на 26 грудня 2023 року.
25 грудня 2023 року на офіційну електронну пошту Господарського суду Рівненської області від уповноваженого представника Жежук Валентини Володимирівни надійшли додаткові пояснення, в яких останній просить суд прийняти пояснення до розгляду та врахувати при розгляді заяви про вирішення питання про судові витрати.
В судовому засіданні 26 грудня 2023 року уповноважений представник позивача просив суд стягнути на свою користь витрати на правничу допомогу в розмірі 122 000 грн 00 коп., у свою чергу представник відповідача просила суд задовольнити подану заяву, а саме: зменшити розмір понесених позивачем витрат по оплаті правової допомоги, оскільки сума яка була заявлена не є співмірною з наданою правовою допомогою.
У відповідності до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
За змістом частин 1, 3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Як вбачається із матеріалів справи, у заяві позивачем зазначено розрахунок суми судових витрат, які останній поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, яка складається із витрат на оплату професійної правової (правничої) допомоги у розмірі 122 000 грн 00 коп.
Господарський суд Рівненської області 05 липня 2022 року ухвалив судове рішення у даній справі, згідно з яким позовні вимоги задовольнив. В подальшому вказане рішення залишено в силі судами вищих інстанцій.
За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
При цьому відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, та надання цією стороною необхідних доказів або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Така заява про відшкодування (компенсацію, стягнення, розподіл) судових витрат, про намір подати докази на підтвердження витрат після ухвалення рішення в будь-якому випадку має бути подана (зроблена) до закінчення судових дебатів у справі.
Судом встановлено, що позивач до ухвалення рішення у справі виявив намір про подання у майбутньому доказів понесених судових витрат, а саме протягом 5 днів після ухвалення рішення у даній справі у порядку передбаченому абз. 2 ч. 8 ст. 129, ч. 1 ст. 221 ГПК України, та подав відповідну заяву 11 липня 2022 року.
Отже, стороною позивача дотримано порядок, встановлений абз. 2 ч. 8 ст. 129, ч. 1 ст. 221 ГПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
Враховуючи зазначені норми права, суд розглядає заяву позивача про стягнення ним понесених витрат по оплаті професійної правничої допомоги у справі після ухвалення рішення.
Господарський суд, розглянувши заяву представника Фізичної особи-підприємця Жежук Валентини Володимирівни про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, прийшов до висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.
Суд зазначає, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує дотримання принципу змагальності, сприяє обізнаності іншої сторони про приблизну суму судових витрат, яка може бути покладена на неї за результатами розгляду справи, надає можливість іншій стороні підготуватися до спростування чи доведення неспівмірності судових витрат, остаточний розмір яких, проте, може визначатись та доводитись в процесі розгляду справи та не відповідати розміру, вказаному у попередньому розрахунку.
Із заяви вбачається, що позивач повідомляв про розмір понесених судових витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 122 000 грн. 00 коп. та просив суд стягнути з відповідача дані витрати по оплаті професійної правничої допомоги.
Статтею 123 ГПК України визначено види судових витрат.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з вимогами п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частинами 1-3 ст. 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 09 лютого 2022 між Фізичною особою - підприємцем Жежук Валентиною Володимирівною (далі - замовник) та адвокатом Павлюком Миколою Григоровичем (далі - виконавець) було укладено договір про надання правової допомоги (далі - Договір, а.с. 177-178).
Предметом даного договору є надання правової допомоги під час вирішення Господарським судом Рівненської області спору про визнання неправомірним рішення від 27 січня 2022 року комісії АТ "Рівнегаз" з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу газорозподільних систем про затвердження акту, скасування здійсненого донарахування об`єму та обсягу природного газу у розмірі 27 049,63м3 на загальну суму 1070113 грн. 27 коп.
Для належного виконання договору Клієнтом замовляється наступний вид правової допомоги:
- вивчення та юридична оцінка наданих Клієнтом документів, що мають значення для виконання умов договору;
- формування та узгодження правової позиції з Клієнтом, обрання способу захисту та способу відновлення порушених прав Клієнта;
- збір доказів необхідних для захисту прав Клієнта;
- складання та подання до суду заяв по суті справи та інших документів правового характеру;
- повний правовий супровід господарського спору під час вирішення його судом першої інстанції;
- ознайомлення з матеріалами справи в Господарському суді Рівненської області;
- здійснення представництва, що полягає у забезпеченні реалізації прав і обов`язків Клієнта під час ознайомлення з матеріалами справи в Господарському суді Рівненської області;
- здійснення представництва, що полягає у забезпеченні реалізації прав і обов`язків Клієнта під час здійснення господарського судочинства по вирішенню спору в суді першої інстанції;
- надання правових консультацій Клієнту з приводу замовленого ним виду правової допомоги.
Адвокат може надавати інші види правової допомоги, що не заборонені законом та стосується правового супроводу даної справи. Надання того, чи іншого виду правової допомоги та їх об`ємів визначається Адвокатом самостійно з дотриманням принципу домінантності інтересів Клієнта. Перелік наданої Адвокатом правової допомоги визначається Актом передачі - прийняття.
Пунктом 3 Договору сторони погодили, що за надання правової допомоги за цим договором Клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар (винагороду) в розмірі 122 000 грн. та оплати фактичні витрати, необхідні для виконання договору в обсязі та на умовах визначених цим договором.
Судом встановлено, що сторони обумовили між собою предмет договору, порядок його виконання, умови розрахунків, конфіденційність, відповідальність сторін, строк дії договору, припинення його чинності, інші умови договору.
Договір набирає чинності з дати його укладення та діє по 31.12.2022. (пункт 8 Договору).
За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України.
Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару. Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.
У ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017, передбачено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.
Згідно п. 3 Договору вартість правової допомоги становить 122 000 грн. 00 коп.
Як вбачається із матеріалів справи, адвокат Павлюк Микола Григорович та фізична особа - підприємець Жежук Валентина Володимирівна 07 липня 2022 року підписали між собою Акт приймання-передачі наданої правової допомоги згідно з Договором про надання правової допомоги № б/н від 09.02.2022 року. (далі - акт приймання-передачі).
У акті приймання-передачі сторони засвідчили наступне:
1. Сторони договору підтверджують, що виконавцем надано, а замовником прийнято замовлену ним правову допомогу згідно договору про надання правової допомоги № б/н від 09 лютого 2022 р., а саме:
1.1. Надання юридичних консультацій замовнику з приводу замовленого ним виду правової допомоги. Узгодження позиції стосовно способу захисту прав та Інтересів Клієнта щодо скасування протоколу комісії з розгляду акта про порушення № 000477 від 16 грудня 2021 року;
1.2. вивчення та юридична оцінка наданих Клієнтом документів, що мають значення для виконання умов договору;
1.3. Вивчення Адвокатом положень матеріального та процесуального права, в частині необхідній для належного захисту прав та охоронюваних законом інтересів Клієнта під час розгляду справи в суді першої інстанції.
1.4. Пошук та аналіз практики Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах та використання її висновків при написанні позовної заяви, відповіді на відзив (постанова Великої палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
1.5. Збір та аналіз документів, необхідних для обґрунтування позицій у справі належного захисту прав та охоронюваних законом інтересів Клієнта під час розгляду справи в суді першої інстанції.
1.6. Написання та подання до Господарського суду Рівненської області позовної заяви (13 квітня 2022 року) Виготовлення додатків до позовної заяви.
1.7. Написання та подання до Господарського суду Рівненської області відповіді на відзив (09 травня 2022 року).
1.8 Представництво інтересів Клієнта, що полягає в забезпечення реалізації його прав і обов`язків, під час розгляду справи Господарським судом Рівненської області.
Представник ФОП Жежук В.В. адвокат Павлюк М.Г. брав участь в судових засіданнях по справі № 918/193/22, що підтверджується безпосередньо протоколами судових засідань (31 травня 2022 року, 14 червня 2022 року та 05 липня 2022 року).
Загальна кількість витраченого часу, пов`язаного з наданням правової допомоги Замовнику по розгляду справи № 918/193/22 в суді першої інстанції - 110 год.
4. Сторони визнають, що правова допомоги надана належним чином, у повному обсязі та відповідає умовам договору.
4. Жодна сторона не має зауважень та претензій з приводу повноти виконання Виконавцем своїх зобов`язань за договором.
Адвокат виставив для ФОП Жежук Валентини Володимирівни рахунок № 1 від 07 липня 2022 року на суму 122 000 грн 00 коп., який має бути оплачений до 07 вересня 2022 року.
Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В матеріалах справи наявні заперечення позивача проти стягнення з нього заявленої суми витрат на оплату послуг адвоката у загальному розмірі 122 000 грн 00 коп.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009, справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; «Ла-вентс проти Латвії» від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Правова позиція щодо розумності та співмірності розміру витрат на правову допомогу також відображена у постановах Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 і від 01.08.2019 у справі №915/237/18.
Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того чи була їх сума обґрунтованою.
У даному випадку суд приймає до уваги, ті обставини, що у справі № 918/193/22, у справі неодноразово проводилися судові засідання, за наслідками яких позов задоволено, також слід врахувати що предметом позову було скасування санкції, накладеної відповідачем, сума якої складала понад 1 мілн грн.
Адвокат та Клієнт (замовник, відповідач), керуючись принципом вільного волевиявлення щодо укладення договору про надання правової допомоги, погодили між собою розмір та вартість такої допомоги у сумі 122 000 грн 00 коп.
Суд враховує, що клієнт має право погодитись або не погодитися із запропонованими тарифами (вартістю послуг) зважаючи на свої фінансові можливості. У разі ж погодження та підписання відповідного договору - клієнт оплачує вартість послуг адвоката за результатами їх надання та підтвердження.
Проте, інший учасник у справі, на якого просить Клієнт покласти понесені ним витрати на правову допомогу - не зобов`язаний повністю за свій рахунок відшкодовувати усю суму заявлених витрат на правову допомогу. Як вказано вище, при визначенні суми до відшкодування суд має виходити з критерію розумності їх розміру, з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як вбачається із заперечень відповідача у справі, Акціонерне товариство "Оператор Газорозподільної системи "Рівнегаз" просить суд задовольнити подану заяву, а саме: зменшити розмір понесених позивачем витрат по оплаті правової допомоги в розмірі 6 000 грн. 00 коп., оскільки сума яка була заявлена не є співмірною з наданою правовою допомогою.
Адвокат виставив для позивача рахунок на суму 122 000 грн 00 коп., який мав бути оплачений до 07 вересня 2022 року та який сплачений 21 грудня 2023 року.
З огляду на викладене, на переконання позивача, зазначені вище потенційні витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 122 000,00 грн не знайшли свого підтвердження, і не підлягають стягненню з позивача.
Слід зазначити, що позовна вимога у даній справі визнання неправомірним та скасування рішення, а розмір заявлених витрат на правничу допомогу складає 122 000 грн, що однозначно не є співмірним розміром.
Позивач звертає увагу на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18 та від 30.06.2022 р. по справі №1904/7347/21, у яких зазначено, що гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час, а також суд повинен надавати оцінку формі гонорару - фіксований розмір чи погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Відповідач наголошує, що заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та виконаних робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, надто завищеним та не є доведеним.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Суд зауважує, що при погодженому між адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) та клієнтом фіксованому розмірі гонорару останній обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги, що виключає необхідність відображення інформації про понесені адвокатом витрати часу по кожному з видів робіт (наданих послуг) в детальному описі робіт (наданих послуг) чи іншому документі, що містить такий детальний опис. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту.
Суд не надає оцінку правової допомоги, яка визначена у Акті-приймання наданої правової допомоги від 07 липня 2022 щодо її видів та часу, витраченого адвокатами.
Частина 3 ст.126 ГПК визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 дійшла висновку про те, чи потрібно надавати суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, у разі, якщо сторони погодили оплату у фіксованій сумі.
Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у наведеній вище постанові зазначила таке:
"140. подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
141. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
143 частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
144. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис".
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зробила висновок, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат, у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (п.146).
Суд зауважує, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно зі ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У п. 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини "Гурепка проти України № 2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову.
Надавши оцінку усім доданим до заяви доказам з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, врахувавши критерії співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, зокрема, критеріям розумності, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співмірним є стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 82 000 грн. 00 коп..
Вирішуючи вказане питання, суд також керується тим, що судовий розсуд - це право суду, яке передбачене та реалізується на підставі чинного законодавства, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.
Зважаючи на викладене у сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви представника позивача про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у справі № 918/193/22 та стягнення із відповідача на його користь 82 000 грн 00 коп. витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги.
У решті витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 40 000 грн 00 коп. суд відмовляє.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 233, 236-240, 244 ГПК України, суд
1. Заяву представника ФОП Жежук Валентини Володимирівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволити частково.
3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
4. У решті вимог заяви ФОП Жежук Валентини Володимирівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення Господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано суддею "01" січня 2024 року.
Суддя Вадим Торчинюк