ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" грудня 2023 р. Cправа № 902/1342/23

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А., розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" (вул. Хмельницьке шосе, буд. 23, м. Вінниця, 21036)

до: Департаменту з питань оборонної роботи, цивільного захисту та взаємодії з правоохоронними органами Вінницької обласної державної адміністрації (вул. Монастирська, 26, м. Вінниця, 21050)

про стягнення 4284,75 грн,

В С Т А Н О В И В :

Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" подано позов до Департаменту з питань оборонної роботи, цивільного захисту та взаємодії з правоохоронними органами Вінницької обласної державної адміністрації про стягнення 4284,75 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором на постачання електричної енергії споживачу №14/60А217-2436-21 від 10.01.2021 в частині повної та своєчасної оплати вартості переданої у власність електричної енергії за період січня-лютого 2022 року, внаслідок чого Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" заявлено до стягнення з Департаменту з питань оборонної роботи, цивільного захисту та взаємодії з правоохоронними органами Вінницької обласної державної адміністрації 4284,75 грн основного боргу.

Ухвалою суду від 31.10.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/1342/23 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Зазначеною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема, на подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

16.11.2023 в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" надійшов відзив відповідача на позовну заяву.

Суть заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, зводиться до того, що позивачем не додано розрахунків заборгованості саме на суму 4284,75 грн, тому незрозуміло чим обґрунтовується саме така заборгованість. При цьому відповідно до актів виконаних робіт Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" від 22.03.2022 на суму 10799,8 грн та від 30.03.2022 на суму 1036,8 грн вартість спожитої електроенергії за відповідний період сплачена у повному обсязі.

20.11.2023 в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив, за змістом якої станом на 01.01.2022 у відповідача рахувалася заборгованість по договору №14/60А217-2436-21 від 10 лютого 2021 року в сумі 16121,35 грн.

З 01.01.2022 по 28.02.2022 відповідачем було спожито електричної енергії 7202 кВт*год на суму 30122,81 грн, даний об`єм спожитої електричної енергії підтверджується листом від 20.10.2023 АТ "Вінницяобленерго" надало відповідь №06.35-13741.

Відповідно до додаткової угоди №6 від 24.12.2021 до договору 60А217-2436-21 від 10 лютого 2021 року між сторонами встановлено ціна за одиницю товару - 1 кВт./год з ПДВ становить 4,18256 грн.

Відповідачем були проведені наступні розрахунки: 22.03.2022 в сумі 10 799,80 грн по акту №004 від 10.02.2022; 31.03.2022 в сумі 1 036,80 грн по акту №005 від 31.03.2022; 06.10.2022 в сумі 9 640,81 грн по акту №ЗВІ82003770 від 05.10.2022; 06.10.2022 в сумі 16 153,07 грн по акту №ЗВІ82001907 від 05.10.2022; 18.10.2022 в сумі 2 057,82 грн по акту №ЗВІ82003771 від 28.02.2022; 18.10.2022 в сумі 2 271,11 грн по акту №ЗВІ82001908 від 05.10.2022, які Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" були зараховані в погашення заборгованості Договору №14/60А217- 2436-21 від 10 лютого 2021 року.

За твердженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут", Департаментом з питань оборонної роботи, цивільного захисту та взаємодії з правоохоронними органами Вінницької обласної державної адміністрації не оплачено 1024 кВт*год спожитої електричної енергії на суму 4284,75 грн, що слугувало підставою для звернення із відповідним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії споживачу, відповідно до отриманої ліцензії (постанова НКРЕКП від 24.06.2020 року №1199).

10.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" (Постачальник, позивач) та Департаментом з питань оборонної роботи, цивільного захисту та взаємодії з правоохоронними органами Вінницької обласної державної адміністрації (Споживач, відповідач) укладено Договір №14/60А217-2436-21 про постачання електричної енергії споживачу (Договір), відповідно до п. 2.1. якого Постачальник продає електричну енергію "код ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник" - 09310000-5 - електрична енергія (Електрична енергія)" Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, включно з тарифом на послуги з передачі електричної енергії, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Постачання електричної енергії Споживачу здійснюється у строк з 01.02.2021 до 31.12.2021 включно (п. 3.1. Договору).

За змістом п. 5.1. Договору загальна вартість цього Договору на момент його укладення становить 59183,00 грн з ПДВ.

Додатковою угодою №6 від 24.12.2021 до Договору встановлено ціну за одиницю товару - 1 кВт./год з ПДВ становить 4,18256 грн.

28.12.2021 між сторонами укладено Додаткову угоду №7 до Договору, за змістом якої продовжено строк дії Договору до 28.02.2022. Поряд з цим доповнено п. 5.1 Договору текстом такого змісту: "Сума цього договору з 01.01.2022 по 28 лютого 2022 року не перевищує 20% загальної суми Договору за 2021 рік".

Окрім того, між позивачем та відповідачем 21.02.2022 укладено Додаткову угоду №4 до Договору, відповідно до якої п. 5.1. Договору викладено в такій редакції: "Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору. Сума цього договору з 01.01.2022 по 28.02.2022 не перевищує 20% загальної суми договору за 2021 рік та становить 11836,60 грн, в тому числі за рахунок державного бюджету - 10799,8 грн, за рахунок місцевого бюджету - 1036,8 грн. Загальна вартість цього договору становить 71019,6 грн.".

На підтвердження заявленої до стягнення заборгованості за Договором Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" до позову додано акти приймання-передачі електроенергії:

- №ЗВІ82001907 від 31.01.2022 обсягом 3862 кВт*год всього на суму 16153,07 грн;

- №ЗВІ82001908 від 31.01.2022 обсягом 543 кВт*год всього на суму 2271,11 грн;

- №ЗВІ82003770 від 28.02.2022 обсягом 2305 кВт*год всього на суму 9640,81 грн;

- №ЗВІ82003771 від 28.02.2022 обсягом 492 кВт*год всього на суму 2057,82 грн;

Вартість спожитої електроенергії згідно із вищепереліченими актами на загальну суму 30122,81 грн погашено відповідачем 06.10.2022 та 18.10.2022, що підтверджується реєстром документів (банківською випискою по рахунку позивача) за період з 01.01.2022 по 03.10.2023 (а.с. 28-29), яку додано до позовної заяви.

Більше того, споживання електроенергії Департаментом з питань оборонної роботи, цивільного захисту та взаємодії з правоохоронними органами Вінницької обласної державної адміністрації за спірний період підтверджено АТ "Вінницяобленерго" у таких обсягах:

- січень 2022 року - 4405 кВт*год;

- лютий 2022 року - 2797 кВт*год.

Такі обсяги сумарно відповідають обсягам споживання, визначених в актах приймання-передачі електроенергії: за січень 2022 року (3862 кВт*год + 543 кВт*год = 4405 кВт*год); за лютий 2022 року (2305 кВт*год + 492 кВт*год = 2797 кВт*год).

Загальний обсяг споживання електричної енергії у січні-лютому 2022 року склав 7202 кВт*год, що за визначеною у Додатковій угоді №6 від 24.12.2021 до Договору ціною (4,18256 грн за 1 кВт./год) сумарно становить 30122,80 грн.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

За змістом ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії". Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у національних стандартах або технічних умовах. Енергопостачальні підприємства інших, крім державної і комунальної, форм власності можуть брати участь у забезпеченні енергією будь-яких споживачів, у тому числі через державну (комунальну) енергомережу, на умовах, визначених відповідними договорами.

Згідно із ч. 2 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Укладений між сторонами Договір на постачання електричної енергії споживачу №14/60А217-2436-21 від 10.01.2021 за своєю правовою природою є договором енергопостачання.

Умови вищевказаного договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ), Закону України "Про публічні закупівлі".

У відповідності до норм ч. 6 та ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії (п. 4.12. ПРРЕЕ).

Так, отримані від АТ "Вінницяобленерго" як адміністратора комерційного обліку обсяги споживання за спірний період повністю співпадають із обсягами споживання, зазначеними в актах приймання-передачі електроенергії. При цьому матеріалами справи підтверджується повне погашення відповідачем вартості спожитої електричної енергії у січні-лютому 2022 року за обопільно погодженою сторонами ціною.

Враховуючи встановлені обставини справи, на момент звернення із позовом до суду завлений позивачем до стягнення борг не існував, позаяк доказів протилежного матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту та саме на позивача покладений обов`язок обґрунтувати суду свої вимоги поданими доказами, тобто довести, що його права та інтереси дійсно порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові (подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.08.2019 у справі № 1340/4630/18).

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Згідно з ч.4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Підсумовуючи встановлені фактичні обставини справи, заявлений позивачем до стягнення з відповідача борг в сумі 4284,75 грн документально не підтверджено.

Отже, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з підстав недоведеності та необґрунтованості факту порушення відповідачем прав позивача та охоронюваних законом інтересів в аспекті ст.ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із приписами ст. 129 ГПК України, у зв`язку із відмовою в позові в повному обсязі, сплачений судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2684 грн залишається за позивачем.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 2684 грн залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут".

3. Згідно із приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи до Електронних кабінетів ЄСІТС.

Повне рішення складено 22 грудня 2023 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи.