РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.12.2023Справа № 910/12782/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грант-Інжинірінг" (м. Харків)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (м. Київ)

про внесення змін до договору,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники учасників справи:

Від позивача: Казьонний Р.В.

Від відповідача: Колток О.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Грант-Інжинірінг" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про внесення змін до Договору про закупівлі товарів (матеріально-технічних ресурсів) № від 05.10.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2023 відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.10.2023.

12.09.2023 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову з підстав його необґрунтованості.

19.09.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив.

28.09.2023 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

05.10.2023 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засідання до 24.10.2023.

24.10.2023 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 21.11.2023.

21.11.2023 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 12.12.2023.

У судовому засіданні 12.12.2023 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову повністю заперечувала.

У судовому засіданні 12.12.2023 по виходу з нарадчої кімнати судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

06.05.2022 між ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" (Покупець) та ТОВ "Грант-Інжинірінг" (Постачальник) було укладено Договір про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) № (далі - Договір), за результатом проведеної процедури публічної закупівлі № UA-2022-07-13-005087-a (Арматура трубопровідна: крани, вентилі, клапани та подібні пристрої (Крани кульові DN 300 - 400) Єдиний закупівельний словник ДК 021-2015: 42130000-9 - Арматура трубопровідна: крани, вентилі, клапани та подібні пристрої.

Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. Договору Постачальник зобов`язується у визначений цим Договором строк передати у власність Покупця Арматуру трубопровідну: крани, вентелі, клапани та подібні пристрої (Крани кульові DN 300-400), код згідно з ЄЗС ДК-021:2015 - 42130000-9 (далі - Товари), зазначені в специфікації, яка наведена в Додатку №1 цього Договору та є його невід`ємною частиною (далі - Специфікація), а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити такі Товари. Найменування (номенклатура, асортимент), кількість товару, одиниця виміру, ціна за одиницю, строк поставки, місце поставки, інші умови зазначаються у Специфікації.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що Постачальник зобов`язується передати Покупцю Товари в кількості, строки та в місці поставки відповідно до Специфікації. Дозволяється поставка Товару окремими партіями в різні проміжки часу, але не пізніше термінів поставки, визначених цим Договором.

Додатком №1 до Договору № від 05.10.2022 року (Специфікація) передбачено строк поставки Товару, який становить 270 календарних днів з дати укладання Договору та зазначено, що виробником Товару є ТОВ "ВКМ-Арматура".

Специфікацією також передбачено, що у випадку, якщо на момент готовності Постачальника відвантажити партію Товарів Покупцю в Україні діє воєнний стан, що підтверджується відповідним Указом Президента України, за зверненням Постачальника Покупець зобов`язаний змінити місце поставки, яке знаходиться в тимчасово окупованому місці та/або наближене до зони бойових дій, на інше(-і) місце(-я) розташоване (-і) в межах Київської, Черкаської, або Івано-Франківської, або Львівської, або Чернівецької, або Закарпатської областей, про що має бути укладена додаткова угода до Договору. Відповідна додаткова угода має бути укладена до моменту відвантаження товару та оформлення ТТН або CMR".

20.01.2023 між Постачальником та Покупцем було укладено Додаткову угоду до Договору №1, в якій сторони погодили змінити місце поставки, визначене у Специфікації, у зв`язку з чим виклали Специфікацію у редакції додатку №1 до цієї Додаткової угоди.

Таким чином, ТОВ "Грант-Інжинірінг" мало поставити Покупцю Товар, визначений Додатком №1 до Договору, до 02.07.2023 включно.

Позивач вказує, що метою виконання умов Договору щодо поставки Товарів для ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", між ТОВ "Грант-Інжинірінг" (Покупець) та ТОВ "ВКМ-Арматура" (Постачальник), який є виробником кранів кульових, що відображено у Специфікації до Договору, було укладено Договір поставки №03/05/2022 від 03.05.2022, відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець в порядку та на умовах, визначених цим Договором зобов`язується прийняти та оплатити Товар.

Номенклатура Товару, його кількість, ціна, спосіб оплати, місце та строк поставки Товару встановлюється за погодженням Сторін у Специфікації, що є невід`ємною частиною вказаного Договору.

04.05.2022 між Постачальником та Покупцем було укладено Додаткову угоду до Договору №2, в якій Сторони погодили, що поставка Товару буде проводитися партіями протягом семи робочих днів з моменту виготовлення Товару Постачальником та повідомлення Покупця про готовність до відвантаження Товару, та що поставка усього Товару буде здійснюватися протягом 340 календарних днів з дати підписання Сторонами Договору.

28.04.2023 між Постачальником та Покупцем було укладено додаткову угоду №3 до Договору, в якій Сторони погодили внести зміни до Додатку №5 до Договору (Специфікація №5), в частині терміну поставки Товару та визначили, що поставка Товару буде здійснюватися протягом 380 календарних днів з дати підписання Сторонами Договору (№03/05/2022 від 03.05.2022 року).

Таким чином, ТОВ "Грант-Інжинірінг", як Покупець за Договором №03/05/2022 від 03.05.2022 року мало отримати Товар, визначений Специфікацією №5 в редакції від 28.04.2023, до 18.05.2023 включно та в свою чергу здійснити поставку вказаного Товару на адресу ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" до 02.07.2023, як це передбачено Договором № від 05.10.2022.

Натомість, ТОВ "ВКМ-Арматура" 17.05.2023 надіслало на адресу ТОВ "Грант-Інжинірінг" повідомлення, про те, що підприємство перебуває під дією форс-мажорних обставин, а саме: що ТОВ "ВКМ- Арматура" не мало технічної можливості виконати затверджений на 2023 рік план виготовлення продукції, зокрема кранів кульових, через впроваджений з 24 лютого 2022 року в Україні Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, воєнний стан, який триває по сьогоднішній день.

Впроваджений воєнний стан та проведення активних бойових дій у Сумській області з початку повномасштабного вторгнення зупинило на деякий час виробничі процеси у ТОВ "ВКМ- Арматура", що стало наслідком відхилення виготовлення Товарів від затвердженого плану через неможливість забезпечення належної безперебійної роботи як працівників, так і самого виробничого приміщення, що знаходиться у м. Суми, вул. Скрябіна, буд.38-А. Обсяг виготовлення продукції ТОВ "ВКМ-Арматура", зокрема кранів кульових, зменшився на 22% порівняно з затвердженим планом на 2023 рік, що має наслідком дефіцит такої продукції та неможливість її постачання покупцям у зв`язку з відсутністю на складах Товариства.

Враховуючи вищевикладені обставини, директором ТОВ "ВКМ-Арматура" було видане розпорядження №17/23 від 17.05.2023, відповідно до якого починаючи з 17.05.2023 року ТОВ "ВКМ-Арматура" перебуває під впливом обставин непереборної сили, що має наслідком неможливість виконання своїх зобов`язань з своєчасного виготовлення та поставки продукції в адресу ТОВ "Грант-Інжинірінг" у визначені Договором поставки №03/05/2022 від 03.05.2022 строки.

Відповідно до п. 11.1 Договору поставки №03/05/2022 від 03.05.2022 сторона звільняється від визначеної цим Договором та/(або) правом, що застосовується до цього Договору, відповідальності за повне чи часткове порушення Договору, якщо вона доведе, що таке порушення сталося внаслідок дії форс-мажорних обставин, визначених у цьому Договорі, за умови, що їх настання було засвідчено у визначеному цим Договором порядку.

29.06.2023 Івано-Франківською Торгово-промисловою палатою було видано Сертифікат №2600-23-3038, яким засвідчено настання для ТОВ "ВКМ-Арматура" форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): військова агресія російської федерації проти України, введення воєнного стану в Україні, ведення воєнних (бойових) дій, постійні масові ворожі атаки (обстріли), часті сигнали повітряної тривоги у Сумській області, що стало перешкодою для здійснення виробничих процесів. Вказані обставини непереборної сили тривали з 17.05.2023 по 28.06.2023 включно та унеможливили виконання ТОВ "ВКМ-Арматура" зобов`язань по договору протягом зазначеного терміну. Таким чином, обставини непереборної сили тривали 41 день в період з 17.05.2023 по 28.06.2023. Вказаний сертифікат було надіслано ТОВ "ВКМ-Арматура" до ТОВ "Грант-Інжинірінг" разом із відповідним повідомленням, що свідчить про дотримання ТОВ "ВКМ-Арматура" визначеної Договором поставки від 03.05.2022 процедури сповіщення іншої сторони про початок дії форс-мажорних обставин.

Поряд з цим, пунктом 8.1. укладеного між ТОВ "Грант-Інжинірінг" та ТОВ "Оператор ГТС України" Договору передбачено, що жодна із Сторін не несе відповідальності за повне або часткове невиконання будь-яких умов цього Договору у разі настання надзвичайних та невідворотних обставин, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань передбачених умовами Договору, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України або уповноваженим органом країни виробника Товару10, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Пунктом 8.2. Договору передбачено, що сторони протягом 10 (десяти) календарних днів повинні сповістити одна одну про початок обставин непереборної сили (форс-мажору) у письмовій формі. Повідомлення про початок дії обставин непереборної сили (форс-мажор) та строк їх дії підтверджується сертифікатом Торгово-промислової палати України та/або відповідним документом виданим уповноваженим органом країни виробника Товару, де виникли дані обставини.

Відповідно до п.8.4. Договору при настанні обставин непереборної сили виконання зобов`язань за цим Договором продовжуються на строк, відповідний строку дії вказаних обставин.

Отже, позивач стверджує, що перебування виробника товару (ТОВ "ВКМ-Арматура") під дією форс-мажорних обставин безперечно є обставинами непереборної сили і для ТОВ "Грант-Інжинірінг", у зв`язку з чим позивач направив на адресу ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" повідомлення від 25.05.2023 про настання форс-мажорних обставин та неможливість у виробника товару (ТОВ "ВКМ-Арматура") своєчасно та у повному обсязі виконати умови договору поставки №03/05/2022 від 03.05.2022, укладеного з ТОВ "Грант-Інжинірінг", в частині виготовлення та поставки Товару у попередньо погоджені строки.

Таке повідомлення було направлено на адресу відповідача у погоджені Сторонами строки - протягом 10 днів, з моменту початку обставин непереборної сили (форс-мажору), а саме 25.05.2023, тож позивачем дотримано процедуру сповіщення сторони за Договором, обумовлену його розділом 8.

В подальшому ТОВ "Грант-Інжинірінг" звернулось до Івано-Франківсько Торгово-промислової палати, яка видала позивачу Сертифікат №2600-23-3049 від 29.06.2023, яким засвідчено настання для ТОВ "Грант-Інжинірінг" форс-мажорних обставин: військова агресія російської федерації проти України, введення воєнного стану в Україні, ведення воєнних (бойових) дій, постійні масові ворожі атаки (обстріли), часті сигнали повітряної тривоги у Виробника Товару у Сумській області, що стало перешкодою для здійснення виробничих процесів. Вказані обставини непереборної сили тривали 42 дні з 17.05.2023 по 29.06.2023 включно та унеможливили виконання ТОВ "Грант-Інжинірінг" зобов`язань по договору протягом зазначеного терміну.

Вказаний сертифікат було надіслано ТОВ "Грант-Інжинірінг" до ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" разом із листом про укладання Додаткової угоди №2 до Договору про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) № від 05.10.2022 року, що датоване 29.06.2023 та свідчить про дотримання ТОВ "Грант-Інжинірінг" визначеної Договором про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) № від 05.10.2022 року процедури сповіщення іншої Сторони про початок дії форс-мажорних обставин.

Крім того, до листа про укладання Додаткової угоди №2 також було долучено і проект такої додаткової угоди, зі змісту якої вбачається, що позивач просив погодити внесення відповідних змін до договору, викликаних обставинами непереборної сили, в частині продовження термінів поставки товару з 270 до 312 днів.

Проте відповідач листом № ТОВВИХ-23-9093 від 06.07.2023 не погодив підписання вказаної Додаткової угоди № 2 до Договору, щодо продовження строків поставки Товарів.

Оскільки сторони не дійшли згоди щодо зміни умов Договору, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про внесення змін до Договору.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що позивачу було відомо про строки поставки товару, як і про запровадження в країні воєнного стану, що позбавляє позивача неможливості посилатись на наявність форс-мажорних обставин, а невиконання зобов`язань контрагентами позивача не є форс-мажорною обставиною.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У частині 2 статті 712 ЦК України зазначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 Цивільного Кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 652 ЦК України в разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору.

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Конституція України гарантує кожному судовий захист його прав у межах конституційного, цивільного, господарського, адміністративного і кримінального судочинства України.

Конституційне право на судовий захист належить до невідчужуваних та непорушних.

Порядок судового захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів визначається законом.

Відповідно до ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Положення статей 15, 16 Цивільного кодексу України визначають, що кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Продовження строку дії договору та строку виконання зобов`язань внаслідок форс-мажору чи інших обставин є можливим лише, якщо сторони це прямо вказали в умовах договору або уклали додаткову угоду про це за взаємною згодою сторін вже після виникнення таких обставин (пункт 102 постанови Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21).

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" обов`язковими для застосування на всій території України є методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень. Водночас вказаний Закон не містить положень щодо наявності у торгово-промислової палати повноважень з видачі висновків на підтвердження істотної зміни обставин, якими сторони керувались під час укладення договорів (постанова Верховного Суду від 03.09.2020 у справі №910/15637/19; пункт 6.18 постанови Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №910/13436/19; пункт 49 постанови Верховного Суду від 08.12.2020 у справі №910/11888/19; пункт 10 постанови Верховного Суду від 19.07.2022 у справі №910/14155/21, пункт 5.12 постанови від 26.10.2021 у справі №910/18402/20).

Правова оцінка, що наведена у висновку ТПП про істотні зміни обставини, відображає думку його автора (авторів), а не обставини чи докази у справі, не є обов`язковою для суду. Саме по собі підвищення офіційного курсу гривні за один долар США не є безумовною підставою для внесення змін до Договору, оскільки наявність причинно-наслідкового зв`язку між наведеним та неможливістю виконання договірних зобов`язань у встановлений строк підлягає з`ясуванню і доведенню в загальному порядку.

Висновок ТПП про наявність істотної зміни обставин не є підставою для звільнення позивача від доказування цих обставин. Такі обставини доводяться в загальному порядку і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За висновком суду, позивач міг і повинен був при певній обачності передбачити виникнення труднощів у виконанні договору, що пов`язані з повномасштабною військовою агресією РФ проти України, а на момент укладення Договору по всій території України вже було введено військовий стан. Тому настання зазначених подій не може розглядатися як підстава для зміни договору у зв`язку з істотною зміною обставин. За відсутності істотної зміни обставин, якими сторони керувалися, укладаючи договір, не можна змінити договір за рішенням суду.

Наведене є достатньою та самостійною підставою для відмови в позові. У разі коли має місце зміна обставин, але вона не може бути кваліфікована як істотна у розумінні абзацу другого частини першої статті 652 ЦК України, не вимагається додаткова перевірка наявності ще й сукупності чотирьох умов, визначених у частині другій цієї статті, а також установлення того, чи суперечить розірвання договору суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом (частина четверта цієї статті).

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06 червня 2023 року у справі № 910/21100/21.

Також, судом враховано, що статтею 627 ЦК України передбачено принцип свободи договору, згідно з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, укладаючи договір, позивач шляхом вільного волевиявлення зобов`язався поставити товари у встановлений у цьому договорі строк, та прийняв настання відповідних несприятливих для нього наслідків, що передбачені цим договором у разі порушення його умов.

Відповідно до статей 42, 44 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється, зокрема, на основі принципів комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Отже, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утриматись від) таких дій.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/15484/17, а також у постанові Верховного Суду від 13.11.2018 у справі № 910/2376/18.

У даному випадку, договір укладено у жовтні 2022 року, тобто після запровадження військового стану в Україні. Тому настання зазначених подій не може розглядатися як підстава для зміни договору у зв`язку з істотною зміною обставин. За відсутності істотної зміни обставин, якими сторони керувалися, укладаючи договір, не можна змінити договір за рішенням суду.

Наведене свідчить про необґрунтованість позовних вимог та неможливість задоволення даного позову.

Суд також вважає за доцільне зауважити, що виходячи з фактичних обставин справи та правовідносин, які склались між сторонами, вимога про внесення змін до Договору в частині продовження строків поставки товарів фактично спрямована не на виконання Договору, а на усунення підстав для відповідальності у вигляді сплати штрафних санкцій за порушення строків поставки товарів, але такі обставини підлягають дослідженню і встановленню при розгляді спору про стягнення таких штрафних санкцій, і саме при розгляді такої справи будуть встановлені обставини щодо причин порушення строків за Договором, наявності вини постачальника в такому простроченні та інші обставини, що впливають на висновок суду щодо відповідальності за порушення строків поставки товару.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Положеннями ст. 86 ГПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, процедурні гарантії, закріплені в ст. 6 Конвенції, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань. Кожен має право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками; на це право, що є одним з аспектів права на доступ до суду, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав є неправомірним (рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), серія А №18, п. 28- 36).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Інші доводи і твердження сторін не приймаються судом до уваги як такі, що не спростовують встановлених судом обставин та не можуть вплинути на результат вирішення даного спору і прийняте судом рішення.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено 27.12.2023.

Суддя Т.М. Ващенко