ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/1390/23

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Федоренка Ігоря Вікторовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.В.К.Сервіс"

про стягнення 101 335,57 грн.

Процесуальні дії по справі.

Фізична особа-підприємець Федоренко Ігор Вікторович звернувся до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.В.К.Сервіс" 101335,57 грн., з яких: 68625,00 грн. - заборгованість, 6152,58 грн. - 3% річних, 26557,99 грн. - інфляційні.

Ухвалою від 25.10.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Ухвала суду від 25.10.2023, яка направлялася на адресу відповідача, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернена відділенням поштового зв`язку з відміткою про відсутність адресата (а.с.27-28).

Згідно з довідкою секретаря судового засідання Добровінської В.Ю. ухвала про відкриття провадження у справі від 25.10.2023 в електронному вигляді була доставлена до електронної скриньки відповідача 26.10.2023 (а.с.24).

Відповідно до п.5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За приписами ч.1 ст.9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення та підписання.

Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Враховуючи наведе, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги, що відповідач не повідомляв суд про іншу адресу, відмінну від адреси місцезнаходження, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд констатує, що ним вчинено всі необхідні та можливі заходи з метою встановлення місцезнаходження відповідача та повідомлення його про розгляд справи судом.

Враховуючи відсутність клопотання будь-якої із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем зобов`язання з оплати поставленого товару за договором поставки №09/10/20-1 від 09.10.2020 на загальну суму 68625,00 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання, позивач нарахував до стягнення з відповідача 6152,58 грн. 3% річних та 26557,99 грн. інфляційних.

Відповідач, в порядку ст.ст. 165, 251 ГПК України, не скористався правом подачі письмового відзиву на позовну заяву, доводи позивача не спростував.

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

09.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Т.В.К.Сервіс" (покупець, відповідач) та Фізичною особою-підприємцем Федоренком Ігорем Вікторовичем (постачальник, відповідач) був укладений договір поставки №09/10/20-1 (а.с.8-10).

Відповідно до п.1.1 договору постачальник зобов`язується постачати товар з необхідними документами та передавати товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар та здійснити оплату за нього у повному обсязі на умовах даного договору.

Постачальник передає покупцеві товар партіями відповідно до письмових або усних замовлень покупця, виходячи з наявності товару на складі постачальника (п.1.2 договору).

Загальну суму договору складає сума всіх накладних до нього (п.1.3 договору).

Згідно з п.2.1 договору покупець формує та повідомляє постачальнику замовлення на відвантаження товару усним або письмовим способом. При узгодженні заявки покупця сторони визначають найменування, кількість, асортимент, ціну товару, а також термін і місце постачання. Постачальник розглядає замовлення та у випадку підтвердження замовлення постачальник виписує покупцю рахунок-фактуру на товар, який надсилається покупцю на електронну адресу покупця.

Пунктом 2.2 договору визначено, що постачальник здійснює поставку товару з моменту отримання від покупця підтвердження про здійснення ним попередньої оплати за цей товар, якщо інший порядок поставки не визначений сторонами в окремій угоді. Підтвердженням здійснення покупцем попередньої оплати є надходження коштів на поточний рахунок продавця.

Поставка товару здійснюється на умовах Інкотермс 2000. Місце поставки узгоджується сторонами заздалегідь та зазначається в супровідних документах (п.2.3 договору).

Датою постачання товару вважається дата поставлена в видатковій накладній і свідчить про одержання товару покупцем (п.2.7 договору).

Відповідно до п.2.8 договору право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін накладної, яка засвідчує момент передачі товару.

Згідно з п.3.1 договору найменування, номенклатура (асортимент), одиниці вимірювання товару, кількість і ціна кожного найменування товару кожної партії визначаються в накладних, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до пп.5.1.1 п.5.1 договору покупець зобов`язується прийняти і розрахуватися за поставлений товар у відповідності до умов цього договору.

За умовами п.6.1 договору приймання-передача товару за кількістю та якістю здійснюється за участю повноважних представників постачальника і покупця. Після підписання накладної та/або акту приймання-передачі товару обома сторонами претензії щодо кількості товару не мають правових наслідків.

Згідно з п.8.1 договору розрахунки між сторонами здійснюються у безготівковій формі на умовах попередньої оплати, оплати по факту поставки шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника, що вказаний в даному договорі згідно рахунків, накладних, які є невід`ємною частиною даного договору.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар, а саме: м`ясо яловичини крупний кусок заморожений в кількості 549 кг на суму 68625,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №00000048 від 20.10.2020 та товарно-транспортною накладною №00000065 від 20.10.2020 (а.с.11-12).

За правилом першої події щодо дати виникнення податкових зобов`язань, позивачем було складено податкову накладну №17 від 20.10.2020 на загальну суму 68625,00 грн. (а.с.13).

У зв`язку з несплатою заборгованості за поставлений товар, Фізична особа-підприємець Федоренко Ігор Вікторович звернувся до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.В.К.Сервіс" 101335,57 грн., з яких: 68625,00 грн. заборгованість, 6152,58 грн. 3% річних, нараховані за період з 21.10.2020 по 16.10.2023, 26557,99 грн. інфляційні, нараховані за період з 01.11.2020 по 30.09.2023.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору поставки №09/10/20-1 від 09.10.2020.

Частинами 1, 2 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст.693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ст.538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.

При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Як було зазначено вище, пунктом 2.2 договору визначено, що постачальник здійснює поставку товару з моменту отримання від покупця підтвердження про здійснення ним попередньої оплати за цей товар, якщо інший порядок поставки не визначений сторонами в окремій угоді. Підтвердженням здійснення покупцем попередньої оплати є надходження коштів на поточний рахунок продавця.

Матеріали справи свідчать, що відповідач не дотримався умов договору в частині попередньої оплати товару.

Натомість позивач, незважаючи на відсутність попередньої оплати, здійснив поставку товару, що вказує на те, що у відповідача згідно ст. 538 ЦК України, виник обов`язок сплатити вартість поставленого за договором товару після його отримання від позивача (за фактом отримання товару), згідно приписів ст. 692 ЦК України.

Крім того, згідно з умовами п.8.1 договору розрахунки між сторонами можуть здійснюватися як на умовах попередньої оплати, так і оплати по факту поставки.

Факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки, а саме нездійснення останнім оплати за товар та наявність заборгованості в сумі 68625,00 грн. підтверджується наявними у справі доказами.

Відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманого товару належним чином не виконав, і зазначену вище заборгованість не сплатив.

Враховуючи, що тягар доказування виконання зобов`язання в частині сплати коштів за отриманий товар покладено на відповідача, однак останній не скористався правом подачі відзиву на спростування доводів позивача, не надав суду доказів погашення боргу в повному обсязі, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 68625,00 вартості поставленого товару та задовольняє їх в повному обсязі.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача 6152,58 грн. 3% річних, нарахованих за період з 21.10.2020 по 16.10.2023, 26557,99 грн. інфляційних, нарахованих за період з 01.11.2020 по 30.09.2023 (розрахунки - а.с.6-7), суд зазначає наступне.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За статтею 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки, суд встановив, що розрахунки 3% річних та інфляційних є обґрунтованими та відповідають чинному законодавству, заявлена позивачем сума інфляційних не перевищує їх обґрунтований розмір, а тому позовні вимоги про стягнення 6152,58 грн. 3% річних та 26557,99 грн. інфляційних є правомірними.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному розмірі - 101335,57 грн., з яких: 68625,00 грн. заборгованість, 6152,58 грн. 3% річних, 26557,99 грн. інфляційні.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи факт задоволення позовних вимог, судовий збір в розмірі 2684,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.В.К.Сервіс" (10001, Житомирська область, м. Житомир, проспект Незалежності, буд. 91/1, )

на користь Фізичної особи-підприємця Федоренка Ігоря Вікторовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ):

- 68625,00 грн. заборгованості;

- 6152,58 грн. 3% річних;

- 26557,99 грн. інфляційних;

- 2684,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 25.12.23

Суддя Сікорська Н.А.

1 - до справи

2,3 - сторонам (рек. з повід.)