УХВАЛА

м. Київ

26.12.2023Справа № 910/19462/23
Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 про забезпечення позову у справі

за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1

до ІНФОРМАЦІЯ_2

про стягнення 163 486 435 грн 74 коп.

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

21.12.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява ІНФОРМАЦІЯ_1 з вимогами до ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення 163 486 435 грн 74 коп. неустойки за державним контрактом на поставку (закупівлю) товар оборонного призначення № НОМЕР_2.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами державним контрактом на поставку (закупівлю) товару оборонного призначення № НОМЕР_2 не виконав взяті на себе зобов`язання щодо поставки товару у визначений контрактом строк, у зв`язку з чим позивачем нараховано 163 486 435 грн 74 коп. неустойки.

Разом із позовною заявою від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та на інше рухоме та нерухоме майно ІНФОРМАЦІЯ_2 в межах позову в розмірі163 486 435 грн 74 коп. неустойки та 940 742 грн 00 коп. судового збору.

В обґрунтування необхідності задоволення заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що оскільки відповідачем за контрактом на поставку товару військового призначення не поставлено товар в строки передбачені контрактом, чим було порушено низку вимог чинного законодавства, враховуючи належне виконання своїх зобов`язань відповідачем і те що згадане підприємство є товариством з обмеженою відповідальністю, яке не відноситься до державного сектору економіки та отримана сума попередньої оплати у розмірі 1 340 465 698 грн 00 коп. та сума неустойки, встановлена у справі № 910/4215/23, у сумі 187 418 261 грн 06 коп. та у даній справі про стягнення додатково 163 486 435 грн 74 коп. вважається значною, є очевидні підстави вважати, що така позиція ІНФОРМАЦІЯ_2 може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Невжиття заявленого заходу забезпечення позову призведе до порушення вимог щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Нормами статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та додані до заяви про забезпечення позову докази, судом встановлено, що відповідач тривалий час ухиляються від обов`язку щодо поставки товару, повернення суми попередньої оплати та сплати неустойки за невиконання зобов`язань. Відтак, на даний час існують обґрунтовані припущення, що у разі задоволення позову по даній справі, відповідачем можуть бути вчинені дії з метою ухилитися від виконання рішення суду в установленому законом порядку.

При цьому, заходи забезпечення даного позову, про які просить позивач, відповідають предмету позову. Водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Отже, суд вважає, що адекватність захожу забезпечення як накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача у межах ціни позову полягає у тому, що такі дії забезпечать реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача забезпечить збалансованість інтересів сторін, оскільки надасть можливість виконати рішення у разі задоволення позову та не призведе до втручання у господарську діяльність відповідача, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо користування цими коштами відповідачем задля запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 17.11.2020 у справі № 922/2419/20.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, з огляду на що суд дійшов висновку, що заява позивача обґрунтована та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви та наявність підстав для її задоволення.

Відповідно до частин 1 та 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Керуючись статтями 136, 137, 138, 139, 140, 141, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України , суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

2. З метою забезпечення позову до набрання рішенням законної сили накласти арешт на рахунки виявлені державною виконавчою службою (у тому числі рахунок НОМЕР_1 в ІНФОРМАЦІЯ_3) та інше рухоме та нерухоме майно, що належать ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_3), і які знаходяться (обліковуються) на його балансі на території України в межах позову у розмірі 163 486 435 (сто шістдесят три мільйони чотириста вісімдесят шість тисяч чотириста тридцять п`ять) грн 74 коп. неустойки та 940 742 (дев`ятсот сорок тисяч сімсот сорок дві) грн 00 коп. судового збору.

3. Боржником за даною ухвалою є: ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_3).

4. Стягувачем за даною ухвалою є: ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_4).

5. Ухвала про вжиття заходів до забезпечення позову набирає законної сили з 26.12.2023, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 26.12.2026.

Суддя Наталя Плотницька