ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2023 року м.Харків Справа № 913/266/20(913/399/23)

Господарський суд Луганської області у складі судді Масловського С.В., розглянувши матеріали справи № 913/266/20(913/399/23) за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області (місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, 21028)

до відповідача - Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» (місцезнаходження: вул. Сметаніна, буд. 3-А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404)

про стягнення коштів

в межах справи №913/266/20 за заявою кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮС-Металл" (місцезнаходження: вул. Чавдар Єлизавети, буд. 13, кв. 37, м. Київ, 02140)

до боржника - Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" (місцезнаходження: вул. Сметаніна, буд. 3-А, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404)

про банкрутство.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головне управління ДПС у Вінницькій області звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу в розмірі 222249 грн 24 коп.

В обґрунтування поданого позову, позивачем зазначено, що внаслідок несплати в установлені законодавством строки узгоджених сум грошових зобов`язань по податкам на нерухоме майно та за орендну плату з юридичних осіб, самостійно визначених відповідачем, за даними контролюючого органу за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 222249 грн 24 коп, в тому числі:

- по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 121279 грн 41 коп;

- по орендній платі з юридичних осіб (Могилів-Подільська ОТГ) в сумі 23765 грн 70 коп;

- по орендній платі з юридичних осіб (Калинівська ОТГ) в сумі 77204 грн 13 коп.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.11.2023 матеріали справи № 913/266/20(913/339/23) передано на розгляд судді Масловському С.В.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія»; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія»; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів до 01.11.2020; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Дашко Ігоря Валерійовича.

15.05.2020 оприлюднено на офіційному вебсайті Вищого господарського суду України оголошення про відкриття провадження у справі № 913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія".

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 10.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву у встановлений судом строк, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Луганської області, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» (ідентифікаційний код 05839888, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, буд. 3-А) перебуває за основним місцем обліку як платник податків у ГУ ДПС в Луганській області, Сєвєродонецька ДПІ з 07.08.1992 за №4/банк.

Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія» було подано до податкового органу Головного управління ДПС у Вінницькій області податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме:

- податкову декларацію з податку на нерухоме майно від 18.02.2020 на суму 35705,88 грн (26779,41 - сума за три квартальних авансових внесків);

- податкову декларацію з податку на нерухоме майно від 17.02.2021 на суму 45360,00 грн;

- податкову декларацію з податку на нерухоме майно від 18.02.2022 на суму 49140,00 грн.

Також, Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія» було подано до податкового органу Головного управління ДПС у Вінницькій області податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), а саме:

- податкову декларацію з плати за землю за 2020 рік від 19.02.2020 на суму 31687,59 грн (сума за квітень та грудень 2020 року - 23765,70 грн);

- податкову декларацію з плати за землю за 2021 рік від 17.02.2021 на суму 25323,20 грн;

- податкову декларацію з плати за землю за 2022 рік від 17.02.2022 на суму 27855,52 грн;

- податкову декларацію з плати за землю за 2023 рік від 20.02.2023 на суму 32033,85 грн (сума за січень та вересень 2023 року - 24025,41 грн).

Як зазначено позивачем, оскільки внаслідок несплати в установлені законодавством строки узгоджених сум грошових зобов`язань по податкам на нерухоме майно та за орендну плату з юридичних осіб, самостійно визначених відповідачем, за відповідачем обліковується борг в загальній сумі 222249 грн 24 коп, який виник з:

- податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 121279 грн 41 коп;

- орендної плати з юридичних осіб (Могилів-Подільська ОТГ) в сумі 23765 грн 70 коп;

- орендної плати з юридичних осіб (Калинівська ОТГ) в сумі 77204 грн 13 коп.

У зв`язку з чим, позивач звертається до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах встановлених законом. Норми встановлені та закріплені Конституцією України є нормами прямої дії виходячи з того, що відповідно до ст. 8 Конституції в Україні встановлено і діє принцип верховенства права.

Згідно з ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податків визначаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів.

Відповідно до ст. 16 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених вказаним Кодексом та законами з питань митної справи і подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (пп.14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1).

Відповідно до підпункту 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно з підпунктом 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 ПК України платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і не пізніше 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально. Щодо новоствореного (нововведеного) об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості декларація юридичною особою - платником подається протягом 30 календарних днів з дня виникнення права власності на такий об`єкт, а податок сплачується починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт.

Згідно з підпунктом 266.9.1 пункту 266.9 статті 266 ПК України податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Відповідно до підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується: юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Відповідно до п. 285.1 ст. 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

За приписами п. 286.2 ст. 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.3 ст. 287 ПК України).

Згідно з п. п. 95.1, 95.3 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Разом з тим, згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (п. 59.3 ст. 59 ПК України).

В свою чергу п. 58.2 ст. 58 ПК України передбачено, що форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу.

Приписи статті 42 ПК України регламентують листування платників податків та контролюючих органів.

Відповідно до п. 42.1 ст. 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Пунктом 42.2 ст. 42 ПК України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до п. 45.2. ст. 45 ПК України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

При цьому відповідно до п. 42.3 ст. 42 ПК України якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Згідно з п. 42.5 ст. 42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Суд зауважує, що в силу приписів п. 95.2 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує реалізацію права контролюючого органу на примусове стягнення податкового боргу, у тому числі шляхом звернення до суду, є дотримання таких умов: надіслання платнику податкової вимоги рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи вручення її особисто платнику або його законному чи уповноваженому представникові; сплив строку у 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (відповідна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 08.08.2018 у справі №812/41/17).

Як наслідок, стягнення податкового боргу може відбуватися лише після направлення (вручення) платнику податкової вимоги з дотриманням порядку, визначеного ПК України, зокрема ст. 42 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням викладеного, судом встановлено, що відповідачем самостійно визначені податкові зобов`язання із орендної плати за землю з юридичних осіб та з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що підтверджується податковою декларацією з плати за 2020 рік від 19.02.2020 на суму 31687,59 грн (сума за квітень та грудень 2020 року - 23765,70 грн); податковою декларацією з плати за землю за 2021 рік від 17.02.2021 на суму 25323,20 грн; податковою декларацією з плати за 2022 рік від 17.02.2022 на суму 27855,52 грн; податковою декларацією з плати за землю за 2023 рік від 20.02.2023 на суму 32033,85 грн (сума за січень та вересень 2023 року - 24025,41 грн) та податковою декларацією з податку на нерухоме майно від 18.02.2020 на суму 35705,88 грн (26779,41 - сума за три квартальних авансових внесків); податковою декларацією з податку на нерухоме майно від 17.02.2021 на суму 45360,00 грн; податковою декларацією з податку на нерухоме майно від 18.02.2022 на суму 49140,00 грн, проте самостійно визначені податкові зобов`язання відповідачем сплачені не були та набули статусу податкового боргу в сумі 222249 грн 24 коп.

Також судом зазначено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» є: вул. Сметаніна, буд. 3-А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404, офіційна електронна адреса: .

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2102-ІХ від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб. Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України №451/2023 від 26.07.2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України №734/2023від 06.11.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією до якого включено зокрема Сєвєродонецьку міську територіальну громаду.

Відповідно до відомостей, розміщених на офіційному сайті АТ «Укрпошта», в умовах правового режиму воєнного стану, введеного у країні відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 (зі змінами), затвердженого Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, пересилання поштової кореспонденції до міста Сєвєродонецьк Луганської області є неможливим, у зв`язку з тимчасовим припиненням функціонування відділень поштового зв`язку.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивачем до позовної заяви надано копію корінця податкової вимоги форми «Ю» № 1755-17 від 23.11.2016, згідно якого загальна сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов`язаннями станом на 22.11.2016 становить 26994 грн 39 коп., яка вручена уповноваженій особі відповідача за довіреністю 29.11.2016, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази того, що податковий орган, відповідно до положень п. 58.3 ст. 58 та п. 59.1 статті 59 ПК України сформував податкову вимогу за грошовими зобов`язаннями відповідача за 2020 - 2023 рік включно та направив її Публічному акціонерному товариству «Українська інноваційна компанія», зокрема за його податковою та офіційною електронною адресою, зокрема відсутні копія податкової вимоги на суму 222249 грн 24 коп., складеної в письмовій формі, відповідним чином підписаної та завіреної печаткою контролюючого органу, рекомендований лист з повідомленням про вручення або копія податкової вимоги з відміткою про особисте вручення платнику податків (його представнику), або документ поштової служби в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

За таких обставин, суд не бере до розгляду, надану позивачем копію корінця податкової вимоги форми «Ю» № 1755-17 від 23.11.2016, згідно якого загальна сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов`язаннями станом на 22.11.2016 становить 26994 грн 39 коп., оскільки вказаний доказ є неналежним та недопустимим, не стосується предмету доказування та не підтверджує обставин, які входять до нього.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними доказами факт направлення (вручення) Публічному акціонерному товариству «Українська інноваційна компанія» податкової вимоги та не може бути розцінено судом як дотримання податковим органом порядку, визначеного п. 58.3 ст. 58, п. 59.1 статті 59 ПК України та ст. 42 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з відсутністю доказів формування податкової вимоги та її направлення на електронну адресу та податкову адресу платника податку рекомендованим листом з повідомленням про вручення, оскільки в розумінні ПК України таке рішення контролюючого органу не вважається належним чином надісланим (врученим), що призвело до неможливості встановлення строку, передбаченого п. 95.2 ст. 95 ПК України, із закінченням якого законодавець пов`язує виникнення у контролюючого органу права на стягнення податкового боргу, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача спірної суми податкових зобов`язань, у зв`язку з чим господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Щодо розподілу судових витрат, господарський суд зазначає, оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволені позову, при цьому позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 27 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», а тому судові витрати по сплаті судового збору підлягають компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 232-233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позову відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач - Головне управління ДПС у Вінницькій області (місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, 21028, ідентифікаційний код 44069150);

Відповідач - Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» (місцезнаходження: вул. Сметаніна, буд. 3-А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404, ідентифікаційний код юридичної особи 05839888).

Повний текст рішення складено та підписано 30.12.2023

Суддя Сергій МАСЛОВСЬКИЙ