ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2023 Справа № 917/135/23

За позовною заявою Фермерського господарства "Бакай", с. Оленівка, Козельщинський район, Полтавська область,39133

до 1.Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039

2. Козельщинської селищної ради, вул. Остроградського, 75/15, смт. Козельщина, Кременчуцький район, Полтавська область, 39100

про визнання недійсним та скасування наказу, визнання укладеною додаткової угоди

Суддя Солодюк О.В.

Секретар судового засідання Голик В.М.

Учасники справи згідно протоколу судового засідання

Обставини справи: Фермерське господарство "Бакай" звернулося з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, в якому просить:

1. Визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 5940-СГ від 27.02.2020 "Про відмову у поновленні договору оренди землі";

2. Визнати укладеною додаткову угоду між Фермерським господарством "Бакай" та Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області про поновлення договору оренди землі № 304 від 31.03.2010 року, який зареєстрований за № 00052 від 18.05.2011 року, виклавши в судовому рішенні зміст такої угоди в редакції позивача, проект якої додано до позовної заяви.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що ФГ "Бакай" як добросовісний орендар дотримався всіх умов, необхідних для реалізації переважного права на поновлення договору оренди землі в порядку частин 1 - 5 статті 33 ЗУ "Про оренду землі". Однак, в порушення приписів частини 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", відповідач 1 клопотання позивача належним чином по суті не розглянув, заперечення до проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, запропонованого позивачем, щодо істотних умов договору не надіслав, в чому саме полягає невідповідність змісту клопотання позивача та умов проекту додаткової угоди вимогам закону не навів.

Водночас, наказ ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 27.02.2020 року № 5940-СГ "Про відмову у поновленні договору оренди землі" є необґрунтованим та не містить конкретних посилань на порушення закону. Крім того, підстава з якої позивачеві було відмовлено у поновленні договору оренди землі, а саме відсутність у поданих до клопотання документах витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку, не є такою, що відповідно до законодавства, чинного на момент прийняття вказаного наказу, є підставою для відмови у поновленні договору оренди землі. Відповідно до статті 33 Закону України "Про оренду землі", орендар додає до листа - повідомлення про поновлення договору оренди землі проект додаткової угоди, тобто, перелік обов`язкових документів, що мають додаватися до листа орендарем, є вичерпним та не містить витягу із технічної документації про нормативно - грошову оцінку.

Також позивач вказує, що відповідно до статті 15 Закону України "Про оренду землі" (у редакції чинній на момент подання клопотання) нормативно - грошова оцінка земельної ділянки не відносилася до істотних умов договору оренди землі.

Крім того, відповідно до наданої відповіді № 260/15-23 від 19.01.2023 року ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, земельна ділянка площею 1,77 га, щодо якої укладено договір оренди землі № 304 від 31.03.2010 року, зареєстрована в Державному земельному кадастрі площею 1,7700 га з кадастровим номером :00:001:0612.

ФГ "Бакай" є належним орендарем вказаної земельної ділянки, який використовує її за призначенням у відповідності до чинного законодавства та умов договору оренди землі. У відповідача відсутні законні підстави для відмови у поновленні договору оренди землі № 304 від 31.03.2010 року.

Крім того, позивач вчинив всі дії для поновлення цього договору та внесення змін до нього на більш вигідних умовах. Зокрема, на виконання вимог частини 3 статті 19 Закону України "Про оренду землі" (у відповідній редакції), позивач запропонував при зверненні з клопотанням, найменший строк дії договору - 7 років.

Також, враховуючи приписи п.п. 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, позивач запропонував максимально можливий розмір орендної плати, дозволений чинним законодавством - 12 % від нормативної грошової оцінки землі.

Отже, наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 27.02.2020 № 5940-СГ відповідач 1 порушив права та законні інтереси позивача, який належним чином виконував всі умови договору оренди землі та мав намір продовжувати користуватися земельною ділянкою на більш вигідних умовах, відповідно до вимог чинного законодавства.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 30.01.2023 року суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати у порядку загального позовного провадження; призначив підготовче засідання у справі на 28.02.2023 року на 09:55 год.

Від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 1847 від 13.02.2023 року; вх. № 1848 від 13.02.2023 року). Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує. З посиланням на положення статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначає, що ФГ "Бакай" було відомо про існування Наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 5940-СГ, виданого 27.02.2020 року, що підтверджує сам позивач у своїх матеріалах позову. Отже, позивачем пропущено шестимісячний строк для звернення до суду з позовом.

Згідно з пунктом 94 додатку до акта від 24.12.2020 та наказу від 24.12.2020 № 55-ОТГ, земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0612 передана з державної у комунальну власність.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.02.2023 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0612, 11.02.2021 року здійснено зміну власника цієї земельної ділянки на Територіальну громаду в особі Козельщинської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області.

Отже, власником земельної ділянки з 11.02.2021 року є Територіальна громада в особі Козельщинської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, а не Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області.

З огляду на викладене, Головне управління не є належним відповідачем у цій справі.

Відповідач 1 також зазначає, що відповідно до Інформації в розділі «Зміст, характеристика іншого речового права» вказано дату закінчення договору оренди земельної ділянки 28.04.2016 р.

Також, вказує, що наказ ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 27.02.2020 року № 5940-СГ "Про відмову у поновленні договору оренди землі" прийнято відповідно до норм чинного законодавства; його скасування не призведе до жодного правовстановлюючого наслідку, так як додаткова угода на продовження оренди землі повинна бути підписана орендодавцем (власником) земельної ділянки, яким Головне управляння не являється.

Судове засідання, призначене на 28.02.2023 року на 09:55 год., не відбулося у зв?язку з перебуванням судді у відпустці. Ухвалою суду від 13.03.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та призначено розгляд справи на 27.04.2023 на 09:50 год.

Ухвалою суду від 27.04.2023 року відкладено розгляд справи на 27.06.2023 року на 11:00 год. для надання можливості позивачу надати відповідь на відзив, а відповідачу 1 надати суду заперечення на відповідь на відзив.

05.05.2023 (вхід. № 5651) від позивача надійшло клопотання про залучення співвідповідача у справі - Козельщинську селищну раду (вул. Остроградського, 75/15, смт Козельщина, Кременчуцький р-н, Полтавська обл., 39100, ), оскільки відповідно до актуальної інформації з Державного земельного кадастру земельна ділянка кадастровий номер :00:001:0612 загальною площею 1,7700 га є комунальною власністю та розміщена на території Козельщинської громади Кременчуцького району Полтавської області.

23.05.2023 року (вхід. № 6513) від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача 1. ФГ "Бакай" у відповіді на відзив просить позовні вимоги до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання укладеною додаткової угоди та скасування наказу задовольнити повністю. Вказує, що строк для звернення до господарського суду до 27.02.2023 року та позивачем не пропущений. Зазначення відповідачем 1 у відзиві про закінчення дії договору 28.04.2016 року є недостовірною інформацією.

Крім того, однією з позовних вимог ФГ "Бакай" є визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі № 304 від 31.03.2010 року. Зважаючи на те, що проект даної додаткової угоди разом із клопотанням № 3 від 17.02.2020 року подавався до розпорядника спірної земельної ділянки на той час Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та стороною додаткової угоди було визначено саме цей орган, у випадку задоволення позовних вимог, рішенням суду буде визнано укладеною додаткову угоду саме в редакції 2020 року, орендодавцем за якою є ГУ Держгеокадастру у Полтавській області.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 27.06.2023 року суд залучив до участі у справі в якості співвідповідача Козельщинську селищну раду (вул. Остроградського, 75/15, смт Козельщина, Кременчуцький р-н, Полтавська обл., 39100, ); запропонував позивачу направити відповідачу 2 - Козельщинській селищній раді копію позовної заяви з додатками, докази надіслання надати суду до 20.07.2023 року; запропонував Козельщинській селищній раді надати суду до 01.09.2023 року відзив на позовну заяву, копію відзиву направити позивачу та відповідачу 1, докази надсилання надати суду; відклав розгляд справи на 12.09.2023 року на 11:00 год.

12.09.2023 (вхід. № 11275) року через канцелярію Господарського суду Полтавської області від представника позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів, а саме: копії листа - відповіді Виконавчого комітету Козельщинської селищної ради від 26.03.2020 року № 586 та копії листа - відповіді ГУ ДПС у Полтавській області від 09.01.2023 року № 677/6/16-31-13-06-07. До клопотання окрім копій вказаних документів, додано докази направлення цього клопотання з додатками іншим учасникам справи.

У вказаному клопотанні ФГ "Бакай", зокрема, посилається на те, що копія листа-відповіді Виконавчого комітету Козельщинської селищної ради від 26.03.2020 року № 586 є доказом звернення позивача до належного розпорядника земель державної власності - Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області. Копія листа - відповіді ГУ ДПС у Полтавській області від 09.01.2023 року № 677/6/16-31-13-06-07, як зазначає позивач, підтверджує відсутність у позивача заборгованості з орендної плати за користування земельними ділянками комунальної та державної власності.

Відповідно до частини 1 статті 177 ГПК України, одним із завдань підготовчого провадження є визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Відповідно до приписів статті 80 ГПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Оскільки позивач обгрунтував неможливість подання зазначених доказів разом з позовом, суд задовольнив клопотання позивача та залучив копію листа - відповіді Виконавчого комітету Козельщинської селищної ради від 26.03.2020 року № 586 та копію листа - відповіді ГУ ДПС у Полтавській області від 09.01.2023 № 677/6/16-31-13-06-07 до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 12.09.2023 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу № 917/135/23 до судового розгляду по суті на 21.11.2023 року на 11:00 год.

21.11.2023 у судовому засіданні представником Козельщинської селищної ради подано відзив на позовну заяву (вх.№14940).

Суд залишає зазначений відзив на позовну заяву без розгляду, виходячи з наступного.

Положеннями статті 161 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відповідно до приписів статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 1 статті 177 Господарського процесуального кодексу України, завданнями підготовчого провадження є, серед іншого, з`ясування заперечень проти позовних вимог, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Відповідно до ухвали суду від 30.01.2023 року, провадження у справі № 917/135/23 відкрито; призначено підготовче засідання у справі на 28.02.2023 року. Відповідно до ухвали від 27.06.2023 року, суд залучив до участі у справі в якості співвідповідача Козельщинську селищну раду та запропонував Козельщинській селищній раді надати суду до 01.09.2023 року відзив на позовну заяву, копію відзиву направити позивачу та відповідачу 1, докази надсилання надати суду.

Як убачається з матеріалів справи, Козельщинська селищна рада отримала ухвалу суду про залучення її до участі у справі в якості співвідповідача у справі 12.07.2023 року, а відзив на позовну заяву подано у судовому засіданні лише 21.11.2023 року, тобто з порушенням строку, визначеного ухвалою суду від 27.06.2023 року.

Відповідно до статті 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Частинами 1 та 2 статті 114 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно зі статтею 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Приписами статті 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено можливість поновлення судом за заявою учасника справи пропущеного процесуального строку, встановленого законом, якщо суд визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з частиною 4 статті 13 та частиною 2 статті 14 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Від Козельщинської селищної ради заяви про визнання поважними причин пропуску строку на подання відзиву на позовну заяву, а також на поновлення чи продовження строку на поданні відзиву до суду не надходили.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи надсилаються (надаються) одночасно з надсиланням (наданням) відзиву до суду з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази направлення Козельщинською селищною радою копії відзиву позивачу та відповідачу 1, чим порушено порядок подання процесуальних документів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про залишення без розгляду відзиву на позовну заяву відповідача 2 у порядку частини 2 статті 118, частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 21.11.2023 представник позивача позовні вимоги підтримує. Представники відповідачів 1, 2 проти позову заперечують.

В судовому засіданні оголошено перерву до 08.12.2023 до 11:00 год.

07.12.2023 року на електронну адресу суду представником відповідача 2 подано пояснення на позовну заяву з додатками (вх.№15809).

В судовому засіданні 08.12.2023 суд залишив без розгляду зазначені пояснення, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів частини 5 статті 161 Господарського процесуального кодексу України, суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Проте Козельщинська селищна рада не порушувала питання перед судом щодо подання додаткових пояснень. Водночас Господарський суд Полтавської області не визнавав їх подання необхідним і не надавав дозволу на їх подання.

Крім того, у відповідача 2 була можливість реалізувати своє право подачі пояснень щодо предмета спору в заявах по суті справи в межах підготовчого провадження.

Також, зазначені пояснення відповідача 2 містять додатки на 10 аркушах.

Згідно ч. ч. 3-5, 8, 10 ст. 80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Відповідач 2 не звертався до суду з клопотанням про визнання поважними причин неподання доказів у строк, встановлених законом та судом, а також з клопотанням про поновлення чи продовження процесуальних строків для їх подання суду відповідно до ст.ст. 118,119 ГПК України.

Отже, пояснення на позовну заяву відповідача 2 з додатками суд залишив без розгляду.

В судовому засіданні 08.12.2023 оголошено перерву до 12.12.2023 до 14:00 год.

12.12.2023 року до суду від відповідача 2 надійшло клопотання (вх.№15984), у якому Козельщинська селищна рада просить залучити до участі у справі фермерське господарство Непийпи Леоніда Антоновича.

Клопотання обгрунтоване тим, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 17.05.2023 року на земельну ділянку площею 1,7700 га з кадастровим номером :00:001:0612 зареєстровано право оренди за фермерським господарством Непийпи Леоніда Антоновича на підставі договору оренди землі від 02.03.2023 року, укладеного між ФГ Непийпи Леоніда Антоновича та Козельщинською селищною радою строком на 7 років.

Натомість, відповідачем 2 не додано доказів на підтвердження вказаних у клопотанні обставин, зокрема, відсутня інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на яку відповідач 2 посилається.

Відповідно до положень статті 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Також, згідно з частиною 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Відповідно до приписів статті 48 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Згідно з частиною 1 статті 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Натомість, відповідачем 2 у клопотанні не визначено процесуального статусу особи та на боці кого із сторін він просить залучити її до участі у справі № 917/135/23. Посилання у клопотанні на ст. 48 ГПК України є безпідставним, оскільки дана норма стосується прав позивача.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення встановлені статтею 170 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до частини 2 якої, письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником.

Частиною 5 статті 44 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що юридична особа набуває процесуальних прав та обов`язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника.

Положеннями статті 56 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Відповідно до частини 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Подане відповідачем 2 клопотання за підписом виконуючого обов`язки селищного голови ОСОБА_2 не містить відповідних документів на підтвердження посади та повноважень підписувати процесуальні документи у справі № 917/135/23.

В матеріалах справи відсутні будь-які розпорядження, накази, якими голова Козельщинської селищної ради делегував свої повноваження з приводу підписання, зокрема, вказаного клопотання виконуючому обов`язки ОСОБА_2

Приписами статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Суд також зазначає, що клопотання в порядку ст.ст. 48, 50 ГПК України розглядаються судом в підготовчому провадженні. Підготовче провадження у даній справі закрито 12.09.2023 року.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 118, ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, клопотання відповідача 2 від 11.12.2023 року № 02-04/2459 суд залишає без розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні 12.12.2023 року позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача 2 проти позову заперечує.

У судовому засіданні 12.12.2023 року згідно зі ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

Фермерське господарство "Бакай", згідно з договором оренди землі № 304, зареєстрованим у відділі Держкомзему у Козельщинському районі від 18.05.2011 за № 00052, є орендарем земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства кадастровий номер :00:001:0612 загальною площею 1,7700 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Козельщинської селищної ради Кременчуцького району (колишньої Оленівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області).

Згідно з пунктом 8 договору його укладено на 10 (десять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про оренду землі" (в редакції чинній на дату укладення договору) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації, тобто строк вказаного договору оренди землі закінчився 18.05.2021 року.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-020 від 03.02.2020 року, вказана земельна ділянка площею 1,7700 га належала до земель державної форми власності.

На виконання умов договору, бажаючи скористатися переважним правом його поновлення, ФГ "Бакай", до закінчення строку дії договору, а саме 17.02.2020 року, надіслало на адресу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області клопотання № 3, в якому просило поновити термін дії договору № 304 від 31.03.2010 року.

До клопотання з урахуванням вимог статті 33 ЗУ "Про оренду землі" (у редакції чинній на момент подання клопотання), позивач додав проект додаткової угоди із зазначенням найменшого строку дії договору, який законодавчо визначений для цього виду ділянок - 7 (сім) років та максимально можливим розміром орендної плати - 12 (дванадцять) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 27.02.2020 року № 5940-СГ, ФГ "Бакай" відмовлено у поновленні вказаного договору оренди землі, з підстав відсутності у поданих до клопотання документах витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а також невідповідності площі ріллі та загальної площі земельної ділянки, яка зазначається у доданому до клопотання витязі з Державного земельного кадастру та експлікації земельних угідь.

Також, 17.02.2023 року ФГ "Бакай" подало до Козельщинської селищної ради клопотання (вих. № 6) щодо поновлення договору оренди землі № 304 від 31.03.2010 року, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Козельщинському районі 18.05.2011 року за № 0052, щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0612. За результатами розгляду Виконавчим комітетом Козельщинської селищної ради надано лист - відповідь від 26.03.2020 № 586, з якого убачається, що на даний час Оленівська сільська рада Козельщинського району Полтавської області не входить до складу Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області, відповідно, земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0612 не належить до земель Козельщинської селищної ради.

Проте ФГ "Бакай" продовжував користуватися земельною ділянкою з кадастровим номером :00:001:0612 після закінчення терміну дії договору № 304 від 31.03.2010 року та сплачувати орендну плату. Відповідач 1 не заперечував проти використання позивачем земельної ділянки протягом всього часу такого використання. Матеріали справи також не містять письмових заперечень відповідача 2 щодо користування позивачем земельною ділянкою.

Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності згідно з нормами Податкового Кодексу України (пункт 14.1.147) є загальнодержавним податком, на підтвердження належного виконання орендарем обов`язків за умовами договору оренди, а саме: щодо сплати орендної плати, позивач надав копію листа ГУ ДПС у Полтавській області від 09.01.2023 № 677/6/16-31-13-06-07 про відсутність у ФГ "Бакай" станом на 17.02.2020 та 09.01.2023 роки податкового боргу.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції на час поновлення позивачем договору оренди) регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1- 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа - повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Так, згідно з частинами першою - третьою статті 33 Закону України "Про оренду землі", після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі.

Згідно з пунктом 8 договору № 304 від 31.03.2010 року, його укладено на 10 (десять) років. В цьому ж пункті договору вказано, що після закінчення строку його дії орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Враховуючи положення статті 18 Закону України "Про оренду землі" (в редакції чинній на дату укладення договору) строк дії договору оренди землі закінчився 18.05.2021 року.

З матеріалів справи вбачається, що 17.02.2020 року, тобто до закінчення строку дії договору, ФГ "БАКАЙ" надіслано на адресу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області клопотання № 3, в якому просило поновити термін дії договору № 304 від 31.03.2010 року.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Зазначені положення слід розуміти таким чином:

а) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря;

б) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі.

При цьому необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця стосовно невідповідності листа - повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі - повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

Наведені положення встановлюють порядок врегулювання розбіжностей щодо умов договору, при цьому прямо передбачають можливість усунути в межах встановленого терміну розбіжності, що виникли під час відповідного листування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин на права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17.

Згідно з частиною 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі" додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Як убачається з наданих доказів, ФГ "Бакай", як добросовісний орендар, дотримався всіх умов, необхідних для реалізації переважного права на поновлення договору оренди землі в порядку частин 1 - 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", а саме: вчасно подав клопотання про поновлення договору з проектом додаткової угоди.

Відповідно до частини 3 статті 19 Закону України "Про оренду землі" при передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років.

Отже, позивачем при зверненні з клопотанням про зміну умов договору в частині строку дії договору обрано найменший строк, що передбачений Законом.

Згідно з п.п. 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Звертаючись з проектом додаткової угоди, позивач запропонував максимально можливий розмір, дозволений чинним законодавством - 12 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Отже, приймаючи рішення про відмову в поновленні договору оренди землі, ГУ Держгеокадастру у Полтавській області діяло протиправно, оскільки орендарем запропоновано змінені умови, що максимально відповідають оптимальному для орендодавця варіанту у визначених законодавством межах (постанова КГС від 23.07.2019 у справі № 912/2116/18).

Суд враховує, що підставами для відмови ГУ Держгеокадастру у Полтавській області стало відсутність документів, а не волі відповідача 1 на поновлення договору. Водночас, відповідачем 1 визнано можливість визначення розміру орендної плати, вищої за 12 % від нормативної грошової оцінки, натомість ГУ Держгеокадастру у Полтавській області не було запропоновано власні істотні умови договору ФГ "Бакай" як орендарю земельної ділянки.

У постанові Касаційного господарського суду від 23.07.2019 року № 912/2116/18 викладено висновки про задоволення позовних вимог з огляду на те, що при зверненні з листом-повідомлення у запропонованому орендарем проекті договору строк оренди було змінено на найменший, який законодавчо визначено для цього виду ділянок. Натомість зміни щодо розміру орендної плати запропоновано на максимально можливому рівні, дозволеному законодавством. Тому, приймаючи наказ про припинення права оренди земельної ділянки та направляючи орендарю лист-повідомлення про заперечення проти поновлення договору, управління Держгеокадастру діяло протиправно.

Отже, у разі, якщо орендар пропонує змінені умови, але такі, що максимально відповідають оптимальному для орендодавця варіанту у визначених законодавцем межах, факт неузгодженості таких умов не має пріоритетного значення.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 09.07.2019 року у справі № 908/2315/18, вказаними положеннями врегульовано порядок узгодження розбіжностей, що виникли між сторонами чинного договору оренди стосовно майбутнього продовження відповідних правовідносин, та надає їм можливість до моменту закінчення строку дії договору врахувати та врегулювати всі зауваження, шляхом надсилання відповідних пропозицій один одному. Водночас, ухилення орендодавця від участі в передбаченому законом процесі врегулювання розбіжностей щодо умов продовження чинного договору оренди безпідставно позбавляє позивача, як добросовісного користувача, права на продовження договору оренди.

Тобто, як рішення орендодавця про поновлення договору оренди землі на інших умовах, так і заперечення орендодавця щодо поновлення договору оренди землі на нових умовах, мають прийматись за наслідками проведення відповідних переддоговірних переговорів.

Сама лише незгода з новими, запропонованими орендарем, умовами договору (без узгодження відповідних умов шляхом висловлення зустрічної пропозиції, в тому числі залишення попередніх умов чи наведення інших умов), тобто дотримання процедури узгодження з орендарем істотних умов договору (за необхідності, тобто в разі ініціювання зміни умов), не є достатньою підставою для відмови в поновленні договору на новий строк.

Подібна правова позиція викладена і в постанові КГС від 15.05.2019 року № 912/3810/16, де, задовольняючи позовні вимоги, суди, зокрема, зазначили, що, усупереч ч.5 ст.33 закону №161-XIV, жодних переговорів з метою досягнення домовленостей щодо орендної плати між сторонами не велося. Це свідчить про те, що відповідач не мав наміру поновлювати договір оренди землі з позивачем на жодних умовах, а такі дії відповідача під час процедури поновлення з позивачем договору оренди землі не можна визнати добросовісними.

Про необхідність дослідження поведінки орендодавця на предмет її добросовісності (щодо порядку дотримання процедури, наявності та підстав відмови в продовженні договору оренди), зазначено також і в постановах КГС від 16.05.2019 року № 912/1982/17, від 15.05.2019 року № 912/1984/17.

Матеріали справи не містять доказів звернення ГУ Держгеокадастру у Полтавської області, Козельщинської районної державної адміністрації Полтавської області з моменту укладення вказаного договору оренди землі, з будь-якими претензіями, вимогами до ФГ "Бакай" щодо неналежного виконання орендарем його умов.

Також, в матеріалах справи відсутні заперечення ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, які б свідчили про небажання продовжити договір оренди № 304 від 31.03.2010 року. Також ні відповідачем 1, ні відповідачем 2 не пред`являлись до позивача вимоги щодо повернення земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0612.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ГУ Держгеокадастру у Полтавської області, приймаючи спірний наказ, фактично ухилилось від визначеної частиною 5 статті 33 Законом України "Про оренду землі" процедури узгодження істотних умов договору у разі надходження пропозиції поновлення договору оренди зі зміною істотних умов договору, що позбавило позивача права на поновлення договору оренди № 304 від 31.03.2010 року.

У правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі ст.33 закону №161-XIV, саме добросовісність орендодавця, по суті, становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою в спірних правовідносинах є орендар (постанови КГС від 14.05.2019 року № 912/3808/16, від 16.05.2019 року № 912/1982/17). У зв`язку з чим, ФГ "Бакай" не втратило переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк.

Відповідно до частини 4 статті 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності, у власність або користування для всіх потреб.

Суд відхиляє доводи відповідача 1 стосовно того, що позивач звернувся з клопотанням про поновлення договору оренди землі до неналежного суб`єкта, виходячи з наступного.

Як зазначає відповідач 1 у відзиві на позов, земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0612 передана з державної у комунальну власність відповідно до пункту 94 додатку до акту від 24.12.2020 та наказу від 24.12.2020 № 55-ОТГ.

Тобто, станом на день подання клопотання про поновлення договору від 17.02.2020 року та дату прийняття оскаржуваного наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 27.02.2020 року, розпорядником земельної ділянки, орендованої ФГ "Бакай", було саме Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області.

Станом на час звернення позивача з клопотанням про поновлення договору оренди земельна ділянка не була передана до комунальної власності Козельщинської селищної ради.

Факт відсутності спірної ділянки у комунальній власності на момент звернення позивача з клопотанням про поновлення договору також визнається відповідачем 2 Козельщинською селищною радою в листі - відповіді від 26.03.2020 № 586, з якого убачається, що на даний час Оленівська сільська рада Козельщинського району Полтавської області не входить до складу Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області, відповідно, земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0612 не належить до земель Козельщинської селищної ради.

Відтак, ФГ "Бакай" звернулося із вказаним клопотанням до належного суб`єкта.

Судом враховано, що 24.12.2020 року спірну земельну ділянку передано до комунальної власності.

Відповідно до положень статті 32 Закону України "Про оренду землі", перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Суд також зауважує, що представником Козельщинської селищної ради не заперечувалися обставини перебування земельної ділянки загальною площею 1,7700 га з кадастровим номером :00:001:0612 на дату подання позовної заяви в оренді у позивача ФГ "Бакай" за договором № 304 від 31 березня 2010 року та сплату орендної плати в повному обсязі, а також відсутності будь яких листів з дати укладення договору, зокрема щодо заміни сторони орендодавця, зміни розміру орендної плати.

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Приймаючи рішення про відмову в поновленні договору оренди землі, відповідач діяв протиправно, всупереч приписам частини 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" щодо обов`язку узгодження істотних умов договору, у зв`язку з чим дії відповідача 1 під час процедури поновлення з позивачем договору оренди землі № 304 від 31.03.2010 року не можна визнати добросовісними.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу.

Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі", добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.05.2019 у справі № 912/3810/16, від 09.07.2019 у справі № 908/2315/18.

Згідно зі статтею 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Незважаючи на те, що наказ про відмову в поновленні договору оренди спірної земельної ділянки відповідачем прийнято з дотриманням місячного строку, визначеного частиною 5 статті 33 вказаного Закону, це не спростовує того факту, що такий наказ прийнято з порушенням норм чинного законодавства, а саме щодо обов`язку узгодження з орендарем істотних умов договору за наявності заперечень, тому є таким, що суперечить актам цивільного законодавства, а саме, статті 33 Закону України "Про оренду землі", та порушує законне першочергове право ФГ "Бакай" на поновлення договору оренди землі № 304 від 31.03.2010 року, у зв`язку з чим є незаконним та підлягає скасуванню. Аналогічна правова позиція викладена в постанові КГС від 15.05.2019 у справі № 912/3810/16.

Також, слід зазначити, що підстава з якої позивачеві було відмовлено у поновленні договору оренди землі, а саме відсутність у поданих до клопотання документах витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку, не є такою, що відповідно до законодавства чинного на момент прийняття вказаного наказу, є підставою для відмови у поновленні договору оренди землі. Відповідно до статті 33 Закону України "Про оренду землі", орендар додає до листа - повідомлення про поновлення договору оренди землі проект додаткової угоди, тобто перелік обов`язкових документів, що мають додаватися до листа орендарем є вичерпним та не містить витягу із технічної документації про нормативно - грошову оцінку.

Щодо другої підстави, на яку посилався відповідач 1 в наказі № 5940-СГ від 27.02.2020 року про відмову в поновленні договору оренди землі (невідповідність площі ріллі та загальної площі земельної ділянки, яка зазначається у доданому до клопотання витязі з Державного земельного кадастру та експлікації земельних угідь) суд зазначає, що відповідно до експлікації земельних угідь (в гектарах), що є додатком до договору оренди землі № 304 від 31.03.2010 року загальна площа земельної ділянки складає 1,77 га, с/г угіддя всього 1,77 га, рілля - 1,77 га, також в цьому ж додатку вказаний кадастровий номер земельної ділянки :00:001:0612.

Крім того, застосовуючи за аналогією до спірних правовідносин проголошений Європейським судом з прав людини в своїх рішеннях (зокрема, у справі "Рисовський проти України" (заява №29979/04), у справі "Беєлер проти Італії" (заява №33202/96), у справі "Онер`їлдіз проти Туреччини" (заява №48939/99), у справі "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (заява №21151/04), у справі "Москаль проти Польщі" (заява №10373/05) обов`язок неухильного дотримання принципу належного урядування, який хоч і стосується офіційних повноважень органів державної влади (в т. ч. місцевого самоврядування), однак, не нівелює їх обов`язку дотримання принципів прозорості і ясності їхніх дій, мінімізації ризику помилок при реалізації своїх прав як учасника правочину з окремим суб`єктом господарювання, слід дійти висновку, що Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області не дотрималось у спірних правовідносинах принципу належного урядування та з порушенням процедури поновлення договору оренди землі прийняло протиправне рішення про відмову в поновленні договору оренди ФГ "Бакай" з посиланням на підстави, що не передбачені жодним нормативно - правовим актом та договором.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З огляду на те, що позивач є добросовісним орендарем, що належно виконував умови договору протягом всього строку його дії, своєчасно звернувся до відповідача 1 з клопотанням про поновлення договору оренди землі № 304 від 31.03.2010 року з наданням проекту додаткової угоди з умовами, що відповідають законодавству та максимально враховують інтереси відповідача 1 щодо строку договору та розміру орендної плати, та порушення відповідачем 1 процедури реалізації переважного права позивача на поновлення вказаного договору відповідно до вимог частин 1 - 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", та ураховуючи те, що станом на час подання цього позову позивач продовжував користування земельною ділянкою та сплачував орендну плату, його переважне право на поновлення договору оренди землі № 304 від 31.03.2010 року підлягає захисту шляхом визнання недійсним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 5940-СГ від 27.02.2020 року "Про відмову у поновленні договору оренди землі" та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення вказаного договору оренди землі, що зареєстрований за № 00052 від 18.05.2011 року, в редакції викладеній в резолютивній частині рішення суду.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Разом з тим, згідно з частиною 1 статті 14 та частини 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Дослідивши обставини та зібрані у справі докази, враховуючи приписи статей 75-79, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи те, що спір виник у зв`язку з неправильними діями саме відповідача 1, судовий збір у розмірі 5 368,00 грн покладається на Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 5940-СГ від 27.02.2020 "Про відмову у поновленні договору оренди землі".

3.Визнати укладеною додаткову угоду між Фермерським господарством "БАКАЙ" та Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області про поновлення договору оренди землі № 304 від 31.03.2010 року, який зареєстрований за №00052 від 18.05.2011, в редакції:

Додаткова угода

про поновлення договору оренди землі: від 31.03.2010 року № 304,

що зареєстрований № 00051 від 18.05.2011

"____" ___________2020 року

м. Полтава

Сторони Додаткової угоди до Договору:

Орендодавець Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області в особі начальника Головного управління Чувпило Вадима Вікторовича, з одного боку, та

Орендар ФГ "Бакай" в особі голови Непийпи Віталія Леонідовича

що діє на підставі Статуту підприємства, з другого, -

уклали цю Додаткову угоду про поновлення Договору оренди землі від 31 березня 2010 року №304, та узгодили (змінили) його наступні істотні умови:

Строк дії договору

8. Договір поновлено на 7 (сім) років. Після закінчення цього строку орендар має переважне право поновлення договору на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата

9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Прикінцеві положення

41. Ця Додаткова угода набирає чинності після підписання її сторонами та державної реєстрації.

Цю Додаткову угоду укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий в орендаря, третій в органі що провів його державну реєстрацію.

Ця Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору оренди землі від 31 березня 2010 року № 304, що зареєстрований за № 00052 від 18.05.2011 року.

Реквізити сторін:

Орендодавець Орендар

Головне управління Держгеокадастру Фермерське Господарство "Бакай" у Полтавській області р/р IBAN НОМЕР_1

р/р НОМЕР_2 в АТ "Райффайзен Банк Аваль"

МФО 831019 в ГУДКСУ у

Полтавській області Місце знаходження юридичної

Місцезнаходження юридичної особи: особи:

36039, м. Полтава, вул. Уютна, 23 МФО 380805

39133,с. Оленівка, Козельщинського району

Полтавської області

Поштова адреса:39133, с. Оленівка

Козельщинський район

Полтавська область

E-mail:ІНФОРМАЦІЯ_1

Підписи сторін

Орендодавець Орендар

_____________ _________________

МП МП

3. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039, ) на користь Фермерського господарства "Бакай" (с. Оленівка, Козельщинський район, Полтавська область, 39133, ) 5 368,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено та підписано після виходу судді з відпустки 15.01.2024 р.

Суддя Солодюк О.В.