ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

27 грудня 2023 року Справа № 918/1019/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Розізнана І.В.

секретар судового засідання Петрук О.В.,

представники учасників справи:

позивача - Кушніренко А.В.;

відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоненштайн» на ухвалу господарського суду Рівненської області від 30.10.2023, повний текст якої складено 30.10.2023 у справі №918/1019/23 (суддя Андрійчук О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоненштайн» м.Київ

до Державного підприємства «Бурштин України» м.Рівне

про стягнення 488 052,44 грн заборгованості по розрахунках та штрафних санкцій,-

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 30.10.2023 у справі №918/1019/23 залишено без розгляду позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоненштайн» (надалі в тексті - Товариство) про стягнення з Державного підприємства «Бурштин України» (надалі в тексті - Підприємство) 191037,77 грн заборгованості по розрахунках, 17116,98 грн пені, 191037,77 грн штрафу згідно укладеного форвардного контракту №76 від 08.10.2020, а також 74791,17 грн інфляційних втрат та 14 068,75 грн -3% річних.(арк.справи 63-66).

Ухвала обґрунтована тим, що Позивач, який належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, у судове засідання 30.10.2023 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи без участі його представника не подав, а відтак позовна заява Товариства підлягає залишенню без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України (надалі в тексті - ГПК України).

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, Товариство подало скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, у якій просить скасувати ухвалу господарського суду Рівненської області від 30.10.2023 та направити справу №918/1019/23 для продовження розгляду до суду першої інстанції.(арк.справи 71-75).

Обґрунтовуючи скаргу, Апелянт зазначає, що при ухваленні рішення у справі господарський суд першої інстанції порушив ряд норм процесуального права, що перешкоджає подальшому розгляду справи та суперечить принципам справедливості, неупередженості, об`єктивності здійснення правосуддя, встановлених Конституцією України та іншими норматив-ними актами України.

Наголошує, що за відсутності доказів неможливості вирішення спору по суті за наявними у справі доказами, місцевий господарський суд помилково залишив позов без розгляду через неявку Позивача в судове засідання, тим самим ухилившись від розгляду позову по суті та позбавивши Скаржника можливості реалізувати своє право на отримання судового захисту.

Крім того, господарський суд не з`ясував, яким чином неявка представника Позивача перешкоджає вирішенню спору та у чому полягають перешкоди для розгляду і вирішення спору по суті заявлених позовних вимог за відсутності представника Позивача, враховуючи, що явка обов`язковою не визнавалася.

На думку Апелянта, безпідставними також є посилання місцевого суду на втрату Позивачем інтересу до позову. Адже, матеріалами справи підтверджується, що з метою належного отримання інформації, щодо стану розгляду справ та процесуальних документів по справі, 25.10.2023 засобами електронної пошти на адресу суду Позивачем направлено заяву про уточнення відомостей про Позивача, а саме адреси актуальної електронної пошти, яка була прийнята судом та за якою судом направлялась оскаржувана ухвала.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2023 відкрито провадження за апеляційною скаргою Товариства у справі №918/1019/23 та призначено до розгляду на 20.12.2023.(арк.справи 92).

15.12.2023 на адресу суду від представника Скаржника - Кушніренка А.В. надійшла заява про вступ у справу як представника. (арк.справи 94).

Разом з тим, 20.12.2023 об 11:15 год. зафіксовано технічні проблеми з судовими сервісами ВКЗ, Електронний Суд, Портал Судова влада України, поштові сервіси, що підтверджується Довідкою апеляційного суду від 20.12.2023.

Оскільки, з технічних причин судове засідання 20.12.2023 не відбулось, апеляційний суд призначив розгляд апеляційної скарги на 27 грудня 2023.(арк.справи 97, 98).

Розпорядженням керівника апарату суду від 26.12.2023 №01-05/961 у зв`язку із тимчасо-вою втратою працездатності судді Павлюк І.Ю. у період з 25.12.2023 по 29.12.2023 включно, з підстав ст.32 ГПК України, ст.155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, при-значено заміну судді-члена колегії у судовій справі №918/1019/23.(арк.справи 100).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2023 у даній справі визначено колегію суддів у новому складі: головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В., суддя Бучинська Г.Б. і даним складом суду 26.12.2023 було прийнято справу №924/1277/20 до свого провадження.(арк.справи 101, 102).

У судовому засіданні апеляційної інстанції 27.12.2023 р. представник Позивача підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Наголошував, що припустившись помилки суд першої інстанції уникнув розгляду спору по суті.

Відповідач не забезпечив явку свого представника у призначене на 27.12.2023р. судове засідання, хоч про час та місце розгляду скарги був повідомлений у встановленому порядку.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника Позивача, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний госпо-дарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2023 року ТОВ «Зоненштайн» звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовом про стягнення з ДП «Бурштин України» 191037,77 грн заборгованості по розрахунках, 17 116,98 грн пені, 191 037,77 грн штрафу згідно укладеного форвардного контракту №76 від 08.10.2020, а також 74 791,17 грн інфляційних втрат та 14 068,75 грн -3% річних.(арк.справи 1-5).

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 02.10.2023 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 30.10.2023.(арк.справи 38-40).

20.10.2023 від Відповідача надійшов відзив на позов.(арк.справи 44-45).

У судове засідання 30.10.2023 представник Позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, так само як і не подав заяву про розгляд справи без участі його представника.

Як зазначалось вище, ухвалою від 30.10.2023 господарський суд Рівненської області залишив позов без розгляду.(арк.справи 63-66).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд вважає, що скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до п.1, 2, 4 ст.269 Господарського процесуального кодексу України (надалі в тексті - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.255 ГПК України, окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про залишення позову (заяви) без розгляду.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.(ст.271 ГПК України).

Предметом апеляційного перегляду є ухвала місцевого господарського суду про залишення позову без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.226 ГПК України.

Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що відповідно до ч.2 ст.162 ГПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч.1 ст.120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Крім того, за змістом ч.3 ст.196 ГПК України, учасник справи може відмовитися від свого права брати участь в судовому засіданні, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Отже, учасник справи має право: а) брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника); б) не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.

Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано.

Дії суду у випадку неявки в судове засідання учасника справи визначені у статті 202 ГПК України, відповідно до частини четвертої якої у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У системно-логічному зв`язку з цією нормою перебуває норма, закріплена у п.4 ч.1 ст.226 ГПК України, яка визначає, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Правовий аналіз змісту ч.4 ст.202 та п.4 ч.1 ст.226 ГПК України свідчить про те, що процесуальним наслідком неявки позивача в судове засідання є залишення позову без розгляду.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання:

1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання;

2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання;

3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Проаналізувавши положення частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначив про те, що у цих нормах законодавець не застосував слова «може», «має право», «за власної ініціативи» та інші подібні у своєму значенні слова. Зазначені норми процесуального права не передбачають можливості інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. Формулювання «суд залишає позов без розгляду», що міститься у частині четвертій статті 202 ГПК України, та формулювання «суд залишає позов без розгляду», що міститься у пункті 4 частини першої статті 226 ГПК України, виражає імперативну вказівку суду (судді) щодо заборони продовження розгляду справи, щодо завершення судового провад-ження без винесення рішення. З огляду на викладене, суд зазначає про те, що повноваження суду залишити позов без розгляду, передбачені цими нормами процесуального права, відносяться до імперативних.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування ч.4 ст.202 та п.4 ч.1 ст.226 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.06.2020 у справі №910/16978/19, від 18.11.2022 у справі №905/458/21.

Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що підставами для залишення позову без розгляду стало те, що Позивач у призначене 30.10.2023 судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без участі його представника не подав.

Як свідчать матеріали справи, ухвала господарського суду Рівненської області від 02.10.2023 про відкриття провадження у справі була надіслана ТОВ «Зоненштайн» на електронну адресу , що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа від 03.10.2023.(арк.справи 42).

Матеріалами справи стверджується, що Позивач був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується його Заявою від 25.10.2023 з зазначенням правильної електронної адреси, саме: .

Поруч з тим, в судове засідання суду першої інстанції призначене на 30.10.2023 Позивач не з`явився, причин неявки суду не повідомив. Матеріали справи не містять доказів надсилання Скаржником заяви про розгляд справи без участі його представника.

При цьому, колегія суддів відхиляє покликання Апелянта на заяву від 25.10.2023, як на вияв зацікавленості у розгляді справи та можливістю розгляду її місцевим судом за наявними матеріалами справи, адже з тексту заяви не вбачається, що Заявник просив розглянути справу без його участі за наявними матеріалами справи.

Твердження Скаржника, що явка в судове засідання не визвалася обов`язковою, а тому в суду першої інстанції не було перешкод для розгляду справи за наявними матеріалами, суд апеляційної інстанції також відхиляє.

Оскільки, зміст ч.4 ст.202 та п.4 ч.1 ст.226 ГПК України свідчить про те, що передбачена цими нормами процесуального права така процесуальна дія суду як залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання та неповідомлення про причини своєї неявки не залежить від того, чи була визнана судом явка позивача в судове засідання обов`язковою.

Щодо долученої Скаржником довідки про перебування директора Товариства Стецюка Д.В. на амбулаторному лікуванні, що на переконання Скаржника є вагомою причиною неявки, то колегія суддів звертає увагу на те, що оскільки Позивачем є юридична особа - останній не був позбавлений права та можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими від-носинами. Неможливість такої заміни директора на іншого представника, як і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

Отже, сукупність зазначених обставин, з урахуванням правового висновку, викладеного у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 року у справі №910/16978/19, від 18.11.2022 у справі №905/458/21, вказує на необхід-ність прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з огляду на зміст частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України.

Таким чином, встановивши наявність зазначених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення позову без розгляду з підстав ч.4 ст.202, п.4 ч.1 ст.226 ГПК України.

Поруч з тим, колегія суддів звертає увагу Позивача, що оскільки позовну заяву було залишено без розгляду - ТОВ «Зоненштайн» не позбавлене права повторно звернутися до суду першої інстанції з відповідним позовом.

Колегія суддів відхиляє твердження Апелянта щодо обмеження його права на повторне звернення до суду з даним позовом через можливе застосування наслідків пропуску строків позовної давності, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність є законним правом правопорушника уникнути переслідування або при-тягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Інститут позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначе-ність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки (ст.257 ЦК України).

При цьому, відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» установлено з 12 березня 2020 на всій території України карантин, який скасовано лише 1 липня 2023 року.

Відповідно до п.19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, який затверджено Верховною Радою України 24.02.2022 Законом №2102-ІХ - в Україні введено воєнний стан на 30 діб, який продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Верховною Радою України 15.03.2022 Законом №2119-ІХ, з 26.03.2022 ще на 30 діб та, в подальшому, Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, що затверджено Верховною Радою Законом №2212-ІХ.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 12-1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України; повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Тобто було запроваджено механізм, за якого позовна давність на період дії карантину, воєнного стану або надзвичайної ситуації продовжується на строк дії таких обставин.

Розглянуто всі доводи та вимоги апеляційної скарги, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини щодо п.1 ст.6 Конвенції, яка зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення. Це зобов`язання не можна розуміти як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, і питання дотримання цього зобов`язання має вирішуватись виключно з огляду на обставини справи (див.рішення від 09.12.1994 у справах «Руіз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), п.29, та «Гарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №30544/96, п.26). Ці принципи застосовувалися в низці справ проти України (див., наприклад, рішення від 15.11.2007 у справі «Бендерський проти України» (Benderskiy v.Ukraine), заява №22750/02, п.42-47; від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява №63566/00, п.25; від 07.10.2010 у справі «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine), заява №5231/04, п.18, 19).

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

З огляду на вищевикладене, на переконання суду апеляційної інстанції, оскаржувана ухвала господарського суду Рівненської області від 30.10.2023 є вмотивованою та обґрунтова-ною, а тому її належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.34,73,74,86,126,129,232,233,240,255,269,270,271,275,276,282,284 Господар-ського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоненштайн» на ухвалу господарського суду Рівненської області від 30.10.2023 у справі №918/1019/23 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

3. Матеріали справи №918/1019/23 повернути господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Розізнана І.В.