ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"26" грудня 2023 р. Справа № 918/887/21
Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Торчинюка В.Г., розглянувши заяву Громадської організації "Ветеранів та інвалідів Рівненщини "Незламний" у справі
за позовом: Громадської організації "Ветеранів та інвалідів Рівненщини "Незламний"
до відповідача: Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській області
про визнання протиправним (незаконним) та скасування наказу, та визнання укладеним договору
Сторони не забезпечили явку уповноважених представників
12 жовтня 2021 року Громадська організація "Ветеранів та інвалідів Рівненщини "Незламний" звернулася до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях про визнання протиправним та скасування наказу та визнання укладеним договору.
Ухвалою суду від 25.10.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/887/21 за позовною заявою Громадської організації "Ветеранів та інвалідів Рівненщини "Незламний" до відповідача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях про визнання протиправним та скасування наказу та визнання укладеним договору. Визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 16 листопада 2021 року.
12.12.2021 року рішенням суду позов задоволено частково. Визнано протиправним (незаконним) та скасовано наказ регіонального Відділення фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях №841 від 09 серпня 2021 року. Визнано продовженим на 5 років Договір оренди державного майна №1656-2018 від 06.12.2018 року без проведення аукціону укладений між Громадською організацією "Ветеранів та інвалідів Рівненщини "Незламний" та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, та Регіональним офісом водних ресурсів у Рівненської області. Відмовлено в задоволенні позову в частині визнання продовженим Договір оренди державного майна №1656-2018 від 06.12.2018 року шляхом викладення в новій редакції. Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на користь Громадської організації "Ветеранів та інвалідів Рівненщини "Незламний" 4 540, 00 грн судового збору.
30 грудня 2021 року через відділ канцелярії представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить суд вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою суду від 30 грудня 2021 року призначено розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення до розгляду у судовому засіданні на 18 січня 2022 року.
Ухвалою суду від 18 січня 2022 року розгляд заяви відкладено на 01 лютого 2022 року.
Проте, 01 лютого 2022 року розгляд заяви не відбувся у зв`язку із направленням справи до суду апеляційної інстанції згідно супровідного листа від 21 січня 2022 року № 918/887/21/98/22.
24 травня 2022 року постановою Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на рішення господарського суду Рівненської області від 21.12.2021 у справі №918/887/21 задоволено. Рішення господарського суду Рівненської області від 21.12.2021 у справі №918/887/21 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з Громадської організації "Ветеранів та інвалідів Рівненщини "Незламний" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях 6810 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
27 квітня 2023 року ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду відмовлено у задоволенні заяви Громадської організації "Ветеранів та інвалідів Рівненщини "Незламний" про перегляд постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.05.2022 за нововиявленими обставинами у справі №918/887/21. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.05.2022 у справі №918/887/21 залишено в силі.
23 червня 2023 року постановою Верховного Суду касаційну скаргу Громадської організації "Ветеранів та інвалідів Рівненщини "Незламний" залишено без задоволення. Ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.04.2023 у справі № 918/887/21 залишено без змін.
З вищевказаного вбачається, що заява Громадської організації "Ветеранів та інвалідів Рівненщини "Незламний" про ухвалення додаткового рішення не розглянута судом у зв`язку із апеляційним та касаційним оскарженням.
Разом з тим, матеріали справи № 918/887/21 повернулися до суду першої інстанції, а тому було продовжено розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення.
Ухвалою суду від 14 грудня 2023 року заяву Громадської організації "Ветеранів та інвалідів Рівненщини "Незламний" про ухвалення додаткового рішення призначено на 26 грудня 2023 року.
Сторони в судове засідання 26 грудня 2023 року не з`явилися, про дату, час і місце даного засідання повідомлялися належним чином, будь яких пояснень не подали. В той час, про причини неявки суд не повідомили.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Громадською організацією "Ветеранів та інвалідів Рівненщини "Незламний" в заяві про ухвалення додаткового рішення вказував, що поніс витрати у зв`язку з розглядом справи на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 грн 00 коп.
Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 123 ГПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частини 1 та 2 ст. 126 ГПК України встановлює, що:
- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;
- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Частина 4 ст. 126 ГПК України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
При цьому, відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч. 4 ст. 127 ГПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (ч. 5 ст. 127 ГПК України).
Відповідно до ч. 6 ст. 127 ГПК України у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною восьмою статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
На підтвердження понесених судових витрат в сумі 25 000 грн 00 коп. представник позивача, Громадською організацією "Ветеранів та інвалідів Рівненщини "Незламний", надав відповідні докази.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктами 1 та 2 ч. 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до ч. 13 ст. 129 ГПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
Як вбачається з матеріалів справи, 24 травня 2022 року постановою Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на рішення господарського суду Рівненської області від 12.12.2021 у справі № 918/887/21 задоволено. Рішення господарського суду Рівненської області від 12.12.2021 у справі № 918/887/21 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
Як було встановлено вище, 24 травня 2022 року постановою Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на рішення господарського суду Рівненської області від 21.12.2021 у справі № 918/887/21 задоволено, рішення господарського суду Рівненської області від 21.12.2021 у справі № 918/887/21 скасовано та ухвалено нове рішення, яким в позові відмовлено, а отже із врахуванням законодавства яке зазначалося, судові витрати позивача залишаються за ними та не підлягають розподілу між сторонами, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
З огляду на зазначене, суд в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовляє.
Керуючись ст. ст. 123, 124, 126, 129, 202, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -
У задоволенні заяви Громадської організації "Ветеранів та інвалідів Рівненщини "Незламний" від 23 грудня 2021 року про відшкодування судових витрат про відшкодування судових витрат у справі № 918/887/21 - відмовити.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 01 січня 2024 року.
Суддя Вадим Торчинюк