ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" грудня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/547/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді: Сікорської Н.А.

розглядаючи скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Маклаут Регіон" на дії державного виконавця у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Маклаут Регіон"

до Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" в особі філії "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат"

про стягнення 114986,70 грн.

за участю представників:

від стягувача: Нестерко І.О., ордер серія №1067414 від 29.11.2023 (в режимі відеоконференції);

від боржника: Ткаченко Ю.П., довіреність №072/23 від 22.12.2022;

від ДВС: Карпенков С.М., довіреність від 27.06.2023 (в режимі відеоконференції)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 22.06.2023р., залишеним без змін постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 06.09.2023р., стягнуто з Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" в особі Філії "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маклаут Регіон": 113593,87 грн. боргу, 354,79 грн. 3% річних, 6936,81 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 2659,77 грн. витрат зі сплати судового збору.

На виконання вказаних судових рішень видано накази від 05.10.2023р.

05.12.2023р. від ТОВ "Маклаут Регіон" надійшла скарга, згідно якої скаржник просить:

- визнати неправомірною постанову старшого державного виконавця Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рац Тетяни Сергіївни від 14.11.2023 року про зупинення вчинення виконавчих дій № НОМЕР_2;

- скасувати постанову старшого державного виконавця Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рай Тетяни Сергіївни від 14.11.2023 року про зупинення вчинення виконавчих дій № НОМЕР_2;

- зобов`язати старшого державного виконавця Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рай Тетяну Сергіївну поновити виконавче провадження № НОМЕР_2.

Скарга мотивована тим, що постанова про зупинення виконавчих дій у виконавчому проваджені НОМЕР_1, відкритому на виконання наказу Господарського суду Житомирської області від 05.10.2023 р., прийнято державним виконавцем протиправно та порушує право ТОВ "Маклаут Регіон" на виконання судового рішення про стягнення коштів.

Ухвалою суду від 06.12.2023р. скаргу ТОВ "Маклаут Регіон" на неправомірні дії державного виконавця прийнято до розгляду. Судове засідання призначено на 15.12.2023р.

12.12.2023р. до суду від боржника надійшов відзив на скаргу, в якому зазначено, що Філія "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат" Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" є відокремленим структурним підрозділом Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія", яке разом із структурними підрозділами включено до переліку об`єктів великої приватизації державної власності.

Вказано, що дії старшого державного виконавця Рац Т.С. про зупинення вчинення виконавчих дій відповідають вимогам п.12 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" та є правомірними, оскільки боржник є об`єктом великої приватизації, обставини, які стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, продовжують існувати.

12.12.2023р. від Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області до суду надійшов відзив на скаргу, згідно якого Коростенський ВДВС дії старшого державного виконавця вважає правомірними. Вказано, що постанова про зупинення вчинення виконавчих дій винесена відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", на підставі наказу Фонду державного майна України №761 від 08.06.2018 та розпорядження Кабінету Міністрів України №36-р від 16.01.2019 "Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності", розпорядження Кабінету Міністрів України №358-р від 10.05.2018 та розпорядження Кабінету Міністрів України №662-р від 16.06.2021.

Представник ТОВ "Маклаут Регіон" в засіданні суду скаргу на неправомірні дії державного виконавця підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у ній.

Представник боржника в засіданні суду підтримала позицію, яка викладена у відзиві на скаргу. Просила відмовити у задоволенні скарги.

Представник ДВС проти скарги заперечив з підстав, зазначених у відзиві.

Розглянувши скаргу ТОВ "Маклаут Регіон", заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши додані до матеріалів справи документи, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з наступних підстав.

Згідно ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, положень ч.1 ст. 18, ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців є Закон України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з положеннями статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 12 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Згідно з ч.2 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Перелік об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням Фонду державного майна України (ч. 2 ст. 11 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна").

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 №358-р "Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році" прийнято рішення про приватизацію державного пакета акцій ПАТ "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" .

Відповідно до Наказу Фонду державного майна України від 08.06.2018 №761, прийнято рішення про приватизацію державного пакета акцій розміром 100% статутного капіталу Публічного акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" ().

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1955 від 22.12.2018 змінено тип Публічного акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" з публічного на приватне і перейменоване в Акціонерне товариство "Об`єднана гірничо-хімічна компанія". Акціонерне товариство "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" є правонаступником майнових прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія".

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 № 36-р затверджено перелік об`єктів великої приватизації державної власності. В додатку до розпорядження, в якому визначений Перелік об`єктів великої приватизації державної власності, об`єктом приватизації Фонду державного майна в добувній промисловості вказано Акціонерне товариство "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" () із зазначенням розміру пакету акцій (частки) - 100 %.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 №662-р "Про затвердження умов продажу державного пакету акцій Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" на аукціоні з умовами" визначено, що державний пакет товариства складається з акцій, що становить 100 відсотків статутного капіталу товариства, номінальною вартістю гривень.

Згідно зі ст.95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Філія "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат" є відокремленим структурним підрозділом Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія".

З матеріалів скарги вбачається, що 08.11.2023 старшим державним виконавцем Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рай Т.С. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 з виконання наказу Господарського суду Житомирської області від 05.10.2023 № 906/547/23 про стягнення з Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" в особі філії "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат" Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маклаут Регіон" 123545,24 грн. боргу.

14.11.2023 старшим державним виконавцем Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рай Т.С. прийнято постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у ВП № НОМЕР_2 з виконання наказу Господарського суду Житомирської області від 05.10.2023 № 906/547/23 про стягнення з Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" в особі філії "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат" Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маклаут Регіон" 123545,24 грн. боргу, на підставі п.12 ч.1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд зазначає, що законодавцем в основу положення, визначеного п. 12 ч.1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" покладено принцип обов`язковості зупинення вчинення виконавчих дій у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Правова конструкція зазначеного пункту вказує, що законодавець розповсюдив дію цього пункту лише у разі включення державного підприємства, як єдиного майнового комплексу. Будь-яких інших положень зазначена норма не містить, зокрема і обов`язковості зупинення вчинення виконавчих дій у разі включення окремого майна державного підприємства (рухомого та нерухомого майна державних або комунальних підприємств, у тому числі будівель, споруд, нежитлових приміщень).

Отже, визначальним для застосування п. 12 ч.1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" в контексті спірних правовідносин, є саме включення об`єкта права державної власності, зокрема, Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія", до переліку об`єктів приватизації.

Примусове виконання наказу Господарського суду Житомирської області №906/547/23 від 05.10.2023 обмежене законодавчими положеннями про обов`язкове зупинення виконавчого провадження в силу прямої вказівки закону через включення боржника до переліку об`єктів великої приватизації, тому дії старшого державного виконавця Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Рай Т.С. щодо зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому проваджені № НОМЕР_2 є правомірними.

Посилання скаржника на застосування норм Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" у даній ситуації є необґрунтованим.

На переконання ТОВ "Маклаут Регіон", норми Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" є пріоритетними щодо положень Закону України "Про виконавче провадження" і судове рішення підлягає виконанню за рахунок коштів Державного бюджету України у порядку, визначеному статтею 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" та особливості їх виконання (частина 1 статті 1 цього Закону), саме цим Законом затверджено порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Так, метою законодавця було забезпечити додаткову (субсидіарну) відповідальність держави за виконання судових рішень щодо державних підприємств, які не можуть відповідати за своїми зобов`язаннями власним майном, оскільки відчуження такого майна взагалі заборонено державою. Якби метою такої законодавчої гарантії щодо виконання судових рішень про стягнення боргу з державних підприємств було прискорення їх виконання до шести місяців з часу відкриття виконавчого провадження, то держава тим самим порушила би принцип рівності суб`єктів господарювання, створивши переваги для задоволення у виконавчому провадженні всіх вимог до державних підприємств за рахунок державного бюджету.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.12.2022 у справі №908/1525/16 розглянула питання застосування гарантій щодо виконання судових рішень, передбачених Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", до державних підприємств, які включені до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, вказавши, що державне підприємство є юридичною особою та повинно нести відповідальність за своїми зобов`язаннями належним йому майном відповідно до загальних положень статті 96 ЦК України. За відсутності законодавчих обмежень щодо відчуження майна державного підприємства держава як його засновник не може відповідати за боргами створеної нею юридичної особи. Протилежний підхід створював би привілеї для діяльності такого суб`єкта господарювання всупереч загальним положенням цивільного та господарського законодавства.

Крім того, можливість задовольнити свої вимоги за рахунок держави створює для кредитора державного підприємства переваги у черговості задоволення вимог, яка визначена імперативно законами для процедур зведеного виконавчого провадження чи провадження у справі про банкрутство. Оскільки метою законодавця при прийнятті Закону №4901-VІ не могло бути створення переваг для окремих суб`єктів господарювання, то немає підстав і для того, аби такі переваги для кредитора державного підприємства, яке підлягає приватизації, створював суд.

У випадку включення підприємства до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, на таку юридичну особу (державне підприємство) не поширюються гарантії виконання державою судового рішення, згідно з ст.4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень". Кредитор має право задовольнити свої вимоги за рахунок активів боржника у виконавчому провадженні з урахуванням особливостей приватизації такого підприємства (п.59 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.12.2022 у справі № 908/1525/16).

Порушення державою обов`язку забезпечити виконання чинного судового рішення у розумний строк не є підставою для покладення на неї боргу, яке за цим рішенням учасник цивільного обороту має сплатити кредиторові. Стягувач може претендувати на отримання від держави компенсації за неналежне виконання нею позитивного матеріального обов`язку з виконання чинного рішення суду (п. 68 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.12.2022 у справі № 908/1525/16).

Як передбачено ч. 3 ст. 343 ГПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, вимоги ТзОВ "Маклаут Регіон" за скаргою є безпідставними, а тому скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 232-235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Маклаут Регіон" на дії (рішення) старшого державного виконавця Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рай Тетяни Сергіївни .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено 20.12. 2023 р.

Суддя Сікорська Н.А.

1 - в справу

- стягувач ( через Електронний суд; )

- боржник (через Електронний суд; )

- Коростенський ВДВС ( через Електронний суд, ел пошта: )