номер провадження справи 16/21/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2023 Справа № 908/2252/22(908/2818/22)

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ніколаєнка Романа Анатолійовича, за участі секретаря судового засідання Горб І.Б., розглянувши матеріали справи № 908/2252/22 (908/2818/22)

за позовом Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь (08301, Київська область, Бориспільський район, м.Бориспіль, вул.Ботанічна, 1/6; , скорочене найменування - ПАТ ЕМСС)

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (69008, м.Запоріжжя, Південне шосе, 89, каб. 12, , скорочене найменування ПрАТ МК Азовсталь)

про стягнення 22 021 431,13 грн, з яких: 16 348 782,00 грн основний борг, інфляційні втрати - 2 812 081,52 грн, 3% річних - 346 002,98 грн, пеня 1 206 662,17 грн, неустойка - 1 307 902,46 грн

в межах справи № 908/2252/22 про банкрутство Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, 89, каб. 12, )

Розпорядник майна арбітражний керуючий Бугулян Олена Анатоліївна (адреса для листування: 04205, м.Київ, вул.Тимошенка, 29Б, оф.113)

У відсутність (неявку) учасників

УСТАНОВИВ:

Ухвалою від 21.12.2022 у справі № 908/2252/22 Господарський суд Запорізької області у складі судді Ніколаєнка Р.А. відкрив провадження у справі про банкрутство Боржника Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (), ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів, ввів процедуру розпорядження майном Боржника, розпорядником майна Боржника призначив арбітражного керуючого Бугулян Олену Анатоліївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1956 від 19.10.2020).

Офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ МК Азовсталь суд здійснив 21.12.2022 (номер публікації 69765).

27.12.2022 Публічне акціонерне товариство Енергомашспецсталь Позивач звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь - Відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 22 021 431,13 грн.

Частиною 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства (в редакції до 15.04.2023) передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

У зв`язку з перебуванням на час надходження позову судді Ніколаєнка Р.А. у відпустці, здійснений повторний автоматизований розподіл позовної заяви ПАТ Енергомашспецсталь до ПрАТ МК Азовсталь про стягнення 22 021 413,13 грн, яку призначено до розгляду судді Юлдашеву О.О. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2022).

Ухвалою від 04.01.2023 суд відмовив у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору; позовну заяву ПАТ Енергомашспецсталь залишив без руху, запропонувавши Позивачу усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки протягом 5 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом представлення доказів сплати судового збору в розмірі 330 321,47 грн в оригіналі.

У встановлений судом строк недоліки в заяві ПАТ ЕМСС були усунуті.

Ухвалою від 10.03.2023 суд прийняв позовну заяву ПАТ ЕМСС до ПрАТ МК Азовсталь про стягнення 22 021 413,13 грн до розгляду в межах справи №908/2252/22 про банкрутство ПрАТ МК Азовсталь; відкрив провадження з розгляду позовної заяви; ухвалив розглядати позовну заяву за правилами загального позовного провадження з урахуванням особливостей, визначених Кодексом України з процедур банкрутства; підготовче засідання призначив на 13.04.2023 о 10.30.

Ухвалою від 05.04.2023 Господарський суд Запорізької області у складі судді Юлдашева О.О. справу за позовом ПАТ ЕМСС до ПрАТ МК Азовсталь про стягнення 22 021 431,13 грн заборгованості передав на розгляд Господарського суду Запорізької області у межах справи № 908/2252/22 про банкрутство ПрАТ МК Азовсталь, провадження у якій здійснюється суддею Ніколаєнком Р.А.

За результатами автоматизованого розподілу, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.04.2023, розгляд справи за зазначеним позовом визначено судді Ніколаєнку Р.А.

Ухвалою від 10.04.2023 справу № 908/2818/22 за позовом ПАТ ЕМСС до ПрАТ МК Азовсталь про стягнення 22 021 431,13 грн заборгованості Господарський суд Запорізької області у складі судді Ніколаєнка Р.А. прийняв до розгляду в межах справи № 908/2252/22 про банкрутство ПрАТ МК Азовсталь; ухвалив розглядати позовну заяву за правилами загального позовного провадження з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства, підготовче засідання суд призначив на 10.05.2023, 15.00.

Ухвалою від 10.05.2023 суд відклав підготовче засідання до 01.06.2023, 15.00.

Ухвалою від 01.06.2023, враховуючи встановлені ст.177, 195 ГПК України строки підготовчого провадження та початку розгляду справи по суті, суд продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів; закрив підготовче провадження з розгляду в межах справи № 908/2252/22 про банкрутство ПрАТ МК Азовсталь спору за позовом ПАТ ЕМСС до ПрАТ МК Азовсталь про стягнення 22 021 431,13 грн та призначив справу до судового розгляду по суті. Судове засідання з розгляду справи по суті суд призначив на 06.07.2023 об 11.00.

Ухвалою від 06.07.2023 судове засідання було відкладено до 08.08.2023 о 10.00.

Представники сторін у засідання ні в межах підготовчого провадження, ні на стадії розгляду справи по суті жодного разу не з`явилися, у зв`язку з чим фіксація процесу технічним засобом згідно з ч.3 ст.222 ГПК України не здійснювалась.

Відповідач правом на надання відзиву на позов не скористався.

При цьому Відповідач належно повідомлявся про розгляд справи шляхом надсилання ухвал суду по справі за його місцезнаходженням за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також на повідомлені в межах справи про банкрутство ПрАТ «МК «Азовсталь» адреси електронної пошти, до кабінету Електронного суду.

Заяв, клопотань в рамках справи № 908/2252/22(908/2818/22) від Відповідача не надходило.

Позивач на дату судового засідання 08.08.2023 надіслав суду клопотання (вих.№ 187 від 25.07.2023), у якому відзначив, що до 13.09.2022 зареєстрованим та фактичним місцезнаходженням ПАТ «ЕМСС» являлося м.Краматорськ Донецької області, яке відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 віднесено до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації. Пояснив, що первинні документи, які знаходились на території підприємства, знищені через пожежі внаслідок обстрілів підприємства, водночас, не закінчився та триває пошук документації. Зазначивши про неможливість представлення витребуваних судом доказів, Позивач просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

Щодо цього клопотання Позивача суд зазначає наступне.

Діяльність судів України в період воєнного стану регламентується, зокрема, Законом України «Про правовий режим воєнного стану», ст. 12-2 якого встановлено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України (ч.1). Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені (ч.2).

Звертається увага, що до процесуального закону не внесено будь-яких змін щодо порядку/строків розгляду господарських справ в умовах воєнного стану, а тому його введення не є законодавчо визначеною підставою для відтермінування розгляду справи.

За вимогами ч.1 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом (ч.3 ст.2 ГПК України).

Не залишаються поза увагою роз`яснення Верховного Суду про особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, оприлюднені 04.03.2022, з якими Верховний Суд наряду з іншим зазначає про те, що варто також ураховувати, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Також не залишається поза увагою, що при здійсненні правосуддя мають враховуватися не тільки процесуальні строки, визначені ГПК України, а й рішення ЄСПЛ, як джерела права, зокрема, в частині необхідності забезпечення судового розгляду впродовж розумного строку.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.10.2021 у справі № 11-250сап21 акцентувала увагу на тому, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки.

Розумність строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі G. B. проти Франції).

Отже питання тривалості продовження термінів розгляду справи вирішується судом з урахуванням всіх обставин у конкретній справі, в тому числі враховується належність процесуальної поведінки сторін.

У даній справі суд неодноразово, ухвалами від 10.05.2023, від 06.07.2023, зобов`язував Позивача надати суду договір постачання №08.02.02./21/1875 від 29.04.2020 з усіма додатковими угодами, специфікаціями та всі документи щодо виконання цього договору, які стосуються спірних відносин; надати суду додані до позовної заяви документи для огляду, дослідження. Явку представника Позивача в судове засідання суд визнавав обов`язковою.

Однак представник Позивача в засідання на виклик суду не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв. Також Позивач не повідомив про причини ненадання/ненаправлення суду для огляду та дослідження документів, сформованих до позовної заяви, рівно так не повідомив про причини ненадання всієї наявної у нього документації відносно договору або не пояснив про відсутність документації, крім тієї, що надана з позовною заявою тощо.

В даному випадку окрема увага звертається на те, що Позивач, пояснюючи у наданому на останнє засідання клопотанні (вих.№ 187 від 25.07.2023) про вжиття ним заходів до відновлення документації, не надав будь-яких доказів на підтвердження того.

Суд не знайшов підстав для продовження розгляду справи, в тому числі в розрізі відповідних положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. рішень ЄСПЛ. Клопотання Позивача про відкладення розгляду справи суд відхилив.

Справу розглянуто за наявними матеріалами, які надав Позивач.

Також суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Воєнний стан, який введений в Україні згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», неодноразово продовжувався та наразі триває.

Згідно зі ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України (ч.1). Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється (ч.2). У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів (ч.3).

Господарський суд Запорізької області не зупиняв та здійснює судочинство в умовах воєнного стану, враховуючи роз`яснення Верховного Суду про особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, оприлюднені 04.03.2022.

За положеннями ст.195 ГПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку (ч.1). Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті (ч.2).

У ч.5 ст.240 ГПК України визначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У ч.6 ст.233 ГПК України передбачено, що у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів.

Суд розглянув справу по суті та прийняв рішення в межах встановлених процесуальних строків, але повне рішення складено поза межами передбаченого процесуального строку, однак у об`єктивно можливі строки, які через військову збройну агресію проти України стали залежними від умов та обставин воєнного стану, зважаючи на оголошення воєнних тривог через загрози ракетних обстрілів, періодичне значне підвищення рівню небезпекової ситуації у м.Запоріжжі, необхідністю у зв`язку з цим убезпечення як відвідувачів так і працівників суду. Наряду з цим на цей час існує надмірне навантаження судді у справах.

Повний текст рішення складено за межами передбачених термінів без жодних невиправданих зволікань, наскільки це було можливим за вказаних умов.

Пред`явивши позов, ПАТ «ЕМСС» послалося на неналежне виконання ПрАТ «МК «Азовсталь» зобов`язань за укладеним сторонами Договором постачання № 08.02.02/21/1875 від 29.04.2020.

При цьому за змістом позовної зави Позивач пояснив, що під час бойових подій на території розташування виробничих потужностей ПАТ «ЕМСС» та оригіналів документації підприємства 05.05.2022 був скоєний обстріл території підприємства двома керованими ракетами, чим було спричинено пожежу, за фактом чого комісією у складі начальника Краматорського управління Головного управління ДСНС у Донецькій області, головного інспектора відділу організації профілактичної роботи Краматорського районного управління ДСНС України у Донецькій області, головного інженера ПАТ «ЕМСС», начальника відділу будівництва та управління інвестиціями складено та підписано Акт про пожежу б/н від 25.05.2022.

Згідно з вказаним Актом про пожежу, копія якого надана з позовною заявою, пожежею знищено витік природного газу об`ємом 8427 куб. м, документи стосовно діяльності підприємства (первинні, бухгалтерські, архіви та ін..), список документів встановити неможливо. Також пожежею пошкоджено трубопроводи газогонів приміщення в адміністративно-побутовому корпусі.

Суд враховує наведені обставини та насамперед зауважує на правилах доказування, якими керується.

За приписом ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За положеннями ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

У відповідності до ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Ст. 79 ГПК України визначає положення щодо вірогідності доказів та встановлює, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ст.86 ГПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Варто зазначити, що Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування під час розгляду справи категорій стандартів доказування правил, які дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

Тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (висновок зокрема викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

В позовній заяві Позивач пояснив, що протягом дії договору, покладеного у підставу позову, було укладено 19 специфікацій, за якими Позивач поставив Відповідачу обкладання, ресурси на загальну суму 129 957 371,35 грн, але оплата була здійснена Відповідачем частково, в сумі 113 608 589,35 грн, розмір утвореної заборгованості склав 16 348 782,00 грн, яку Позивач просить стягнути.

Так, Позивач вказав про вісім неоплачених партій поставок шлаку металургійного на суму 11 548 782,00 грн в рамках специфікації № 19 від 28.01.2022 до Договору постачання № 08.02.02/21/1875 від 29.04.2020 та неоплачену поставку чавуновозів на суму 4 800 000,00 грн в рамках специфікації № 6 від 22.09.2020 грн до цього Договору.

Крім того, Позивач нарахував та заявив до стягнення за прострочення виконання зобов`язань за Договором поставки № 08.02.02/21/1875 від 29.04.2020 та Специфікації № 19 від 28.01.2022 до нього (згідно ст.625 ЦК України та п.7.2 цього договору):

- інфляційні втрати в загальній сумі 2 169 831,47 грн,

- 3% річних в загальній сумі 253 685,17 грн,

- пеню в розмірі 851 462,17 грн,

- неустойку 8% від суми боргу - 923 902,46 грн.

За прострочення виконання зобов`язань за Договором поставки № 08.02.02/21/1875 від 29.04.2020 та Специфікації № 6 від 22.09.2020 до нього Позивач нарахував та заявив до стягнення (згідно ст.625 ЦК України та п.7.2 цього договору):

- інфляційне збільшення боргу - 642 250,05 грн,

- 3% річних - 92 317,81 грн,

- пеню в розмірі 355 200,00 грн,

- неустойку 8% від суми боргу - 384 000 грн.

За наслідками дослідження доказів, які наявні у справі (у копіях), та надання ним оцінки, суд встановив наступне та дійшов таких висновків.

29.04.2020 між ПАТ «ЕМСС» (Позивачем), як Постачальником, та ПрАТ «МК «Азовсталь» (Відповідачем) - Покупцем укладений Договір постачання № 08.02.02/21/1875 (далі Договір), відповідно до п. 1.1 якого Постачальник зобов`язаний передати, а Покупець прийняти і оплатити обладнання (в редакції Додаткової угоди № 2 від 15.09.2020 обладнання та ресурси) на умовах, передбачених цим Договором.

Разом з Договором, підписаним та скріпленим печатками з обох його сторін, Позивач представив також підписані та скріплені печатками сторін Додаток № 1 до Договору (Акт приймання-передачі), Додаткові угоди до Договору за № 1 від 01.07.2020, № 2 від 15.09.2020, № 3 від 01.04.2021, № 4 від 08.10.2021, № 6 від 22.02.2021, № 8 від 29.10.2020.

Додатковою угодою № 8 від 29.04.2020 термін дії Договору продовжено та визначено до 31.01.2023, а також змінені деякі умови Специфікації № 6.

Відповідно до п. 2.1 Договору кількість та номенклатура обладнання, ресурсів вказуються в Специфікаціях до Договору, що є його невід`ємними частинами.

Згідно з п.3.1, 3.2 Договору поставка здійснюється видами транспорту, зазначеними в Специфікаціях. Постачальник зобов`язується поставити обладнання, ресурси на умовах поставки, зазначених в Специфікаціях, відповідно до Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року.

Відповідно до п.3.3 Договору терміни постачання вказуються в Специфікаціях. У разі постачання відповідно графіка - графік оформляється як додаток до цього Договору, що є його невід`ємною частиною.

За умовами п.3.4, 3.5 Договору Постачальник має право здійснити поставку в інші терміни виключно на підставі попередньої згоди Покупця у письмовій формі. Постачальник зобов`язаний повідомити Покупця про передбачувану дату поставки не пізніше 5 днів до дати поставки.

За домовленостями п.4.1, 4.3 Договору поставка обладнання, ресурсів здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, що вказані у Специфікаціях і включають всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування та інші витрати Постачальника, пов`язані з постачанням. Загальна сума Договору визначається як сумарна вартість обладнання, ресурсів поставка яких здійснюється відповідно до доданих Специфікацій, але не може перевищувати 360 000 000 грн з урахуванням ПДВ.

Згідно п.5.1, 5.2 Договору оплата Покупцем обладнання, ресурсів здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, вказаний в цьому Договорі. Оплата буде проводитись протягом терміну, зазначеному в Специфікації, який обчислюється з моменту поставки обладнання, ресурсів.

Відповідно до п. 6.3 Договору (в редакції Додаткової угоди № 6 від 22.02.2021) Постачальник зобов`язаний надати Покупцю до початку приймання обладнання (ресурсів):

а) при постачанні обладнання:

- рахунок-фактуру на обладнання (оригінал);

- транспортні та супровідні документи (в тому числі товарно-транспортну накладну (оригінал) та накладну на поставлене обладнання (оригінал) при поставці автомобільним транспортом, залізничну накладну (копію) при постачанні залізницею;

- сертифікат якості або паспорт Постачальника чи виробника (в разі якщо Постачальник не є виробником (копію);

- акт прийому-передачі обладнання (в 3-х примірниках);

- інші документи, зазначені в Специфікації.

Після здійснення поставки, але не пізніше 3-х днів з дати поставки, сторони підписують Акт прийому-передачі обладнання, оформлений згідно з Додатком № 1 до Договору, в якому фіксується виконання Постачальником своїх зобов`язань по належності поставки обладнання.

б) при постачанні ресурсів:

- транспортні та супровідні документи (в тому числі товарно-транспортну накладну (оригінал) та накладну на поставлені ресурси (оригінал) при поставці автомобільним транспортом, залізничну накладну (копію) при постачанні залізницею;

- документ якості (копію);

- інші документи, зазначені в Специфікації.

Покупець має право відмовитись від приймання поставленого обладнання (ресурсів) до надання документів, зазначених в п.6.3 Договору. У разі отримання продукції і невідображення Покупцем в товаротранспортних документах інформації про неодержання вище вказаних документів вважається, що такі документи надані Постачальником одночасно з обладнанням (ресурсами) відповідно до умов Договору.

Ст.629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні приписи містить Господарський кодекс України, ч.ч.1, 7 ст.193 якого встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

На підтвердження постачання Відповідачу восьми партій шлаку металургійного (ресурсів), заборгованість з оплати якого заявлена до стягнення, Позивач представив:

- підписану з обох сторін Договору накладну № 1 від 12.01.2022, яка за змістом свідчить про постачання шлаку металургійного згідно з Договором та Специфікацією № 18 від 15.11.2021 на суму 691 538,40 грн, рахунок № 9-1 від 12.01.2022 на сплату цієї суми; належно оформлену залізничну накладну № 52784394 (календарний штемпель станції відправлення 12.01.2022, календарний штемпель дати видачі вантажу 16.01.2022) з відомістю вагонів (4 вагони);

- підписану з обох сторін Договору накладну № 2 від 13.01.2022, яка за змістом свідчить про постачання шлаку металургійного згідно з Договором та Специфікацією № 18 від 15.11.2021 на суму 699 400,80 грн, рахунок № 9-2 від 13.01.2022 на сплату цієї суми; належно оформлену залізничну накладну № 52794351 (календарний штемпель станції відправлення 13.01.2022, календарний штемпель дати видачі вантажу 16.01.2022) з відомістю вагонів (4 вагони);

- підписану з обох сторін Договору накладну № 3 від 14.01.2022, яка за змістом свідчить про постачання шлаку металургійного згідно з Договором та Специфікацією № 18 від 15.11.2021 на суму 1 374 912,00 грн, рахунок № 9-3 від 14.01.2022 на сплату цієї суми; належно оформлену залізничну накладну № 52810041 (календарний штемпель станції відправлення 14.01.2022, календарний штемпель дати видачі вантажу 19.01.2022) з відомістю вагонів (8 вагонів);

- підписану з обох сторін Договору накладну № 4 від 20.01.2022, яка за змістом свідчить про постачання шлаку металургійного згідно з Договором та Специфікацією № 18 від 15.11.2021 на суму 1 391 065,20 грн, рахунок № 9-5 від 20.01.2022 на сплату цієї суми; залізничну накладну № 52915121 (календарний штемпель станції відправлення 20.01.2022, календарний штемпель дати видачі вантажу відсутній); відомість вагонів (8 вагонів);

- підписану з обох сторін Договору накладну № 5 від 08.02.2022, яка за змістом свідчить про постачання шлаку металургійного згідно з Договором та Специфікацією № 19 від 28.01.2022 на суму 1 867 084,80 грн, рахунок № 9-11 від 08.02.2022 на сплату цієї суми; належно оформлені залізничні накладні № 53230017 та № 53216602 (календарний штемпель станції відправлення 08.02. 2022, календарний штемпель дати видачі вантажу 12.02.2022); відомість вагонів (7 вагонів);

- підписану з обох сторін Договору накладну № 6 від 11.02.2022, яка за змістом свідчить про постачання шлаку металургійного згідно з Договором та Специфікацією № 19 від 28.01.2022 на суму 1 845 244,80 грн, рахунок № 9-12 від 11.02.2022 на сплату цієї суми; належно оформлені залізничні накладні № 53278149 та № 53278131 (календарний штемпель станції відправлення 11.02.2022, календарний штемпель дати видачі вантажу 17.02.2022); відомість вагонів (7 вагонів);

- підписану з обох сторін Договору накладну № 7 від 14.02.2022, яка за змістом свідчить про постачання шлаку металургійного згідно з Договором та Специфікацією № 19 від 28.01.2022 на суму 1 847 596,80 грн, рахунок № 9-13 від 14.02.2022 на сплату цієї суми; належно оформлену залізничну накладну № 53320784 (календарний штемпель станції відправлення 14.02.2022, календарний штемпель дати видачі вантажу 18.02.2022) з відомістю вагонів (8 вагонів);

- підписану з обох сторін Договору накладну № 8 від 21.02.2022, яка за змістом свідчить про постачання шлаку металургійного згідно з Договором та Специфікацією № 19 від 28.01.2022 на суму 1 831 939,20 грн, рахунок № 9-15 від 21.02.2022 на сплату цієї суми; залізничну накладну № 53428611 (календарний штемпель станції відправлення 21.02.2022, календарний штемпель дати видачі вантажу відсутній); відомість вагонів (8 вагонів).

Зазначається, що ні Специфікацію № 19 від 28.01.2022, на яку Позивач спирається в позовній заяві та на яку йдеться посилання у накладних № 1 4, ні Специфікацію № 18 від 15.11.2021, на яку йдеться посилання у накладних № 5 8, Позивач не представив (хоча Специфікація № 19 зазначена додатком до позовної заяви, проте фактично до заяви не додана, про що згідно Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України канцелярією суду складено відповідний акт), також не надані графіки постачання, докази попереднього узгодження партій поставок, однак це, а також й відсутність календарного штемпеля на двох залізничних накладних в даному випадку суд не знайшов перешкодою для встановлення обставин щодо постачання ресурсів.

Так, крім згаданих вище документів, Позивач надав свої листи-звернення до ТОВ «Метал Прогрес» вих.№ 68/4 від 10.01.2022, вих.№ 68/6 від 12.01.2022, вих.№ 68/9 від 17.01.2022 з проханням організувати відвантаження шлаку металургійного від імені ПАТ «ЕМСС» на адресу ПрАТ «МК «Азовсталь» на підставі Специфікації № 18 від 15.11.2022 до Договору у кількості 8 вагонів (вага згідно залізничних накладних); листи-звернення до ТОВ «Метал Прогрес» вих.№ 68/21 від 05.02.2022, вих.№ 68/27 від 09.02.2022, вих.№ 68/28 від 14.02.2022 з проханням організувати відвантаження шлаку металургійного від імені ПАТ «ЕМСС» на адресу ПрАТ «МК «Азовсталь» на підставі Специфікації № 19 від 28.01.2022 до Договору у кількості 8 вагонів (вага згідно залізничних накладних).

Також Позивач представив (в тому числі засвідчені ТОВ «Метал Прогрес») копії Сертифікатів якості/Інспекційних звітів, виданих ТОВ «Матеріали, сертифікація, інспекція»: № 1 від 12.01.2022 (дата інспекції 10.01.2022), № 2 від 14.01.2022 (дата інспекції 12.01.2022), № 3 від 20.01.2022 (дата інспекції 17.01.2022), № 4 від 07.02.2022 (дата інспекції 05.02.2022), № 5 від 11.02.2022 (дата інспекції 09.02.2022), № 6 від 14.02.2022 (дата інспекції 14.02.2022), № 7 від 21.02.2022 (дата інспекції 18.02.2022).

Відповідно до змісту Сертифікатів якості/Інспекційних звітів ТОВ «Матеріали, сертифікація, інспекція» здійснило інспекцію шлаку металургійного у залізничних вагонах, зазначених (за номерами) у накладних № 1 - 8, відомостях вагонів.

Суд дійшов висновку, що згадані вище докази, які представлені Позивачем, у їх сукупності та співставленні, з огляду на умови Договору (зокрема п.6.3) вірогідно підтверджують постачання Позивачем на користь Відповідача шлаку металургійного на загальну суму 11 548 782,00 грн, обсяг доказів є достатнім та переконливим свідченням постачання.

Додатково зазначається, що всі накладні підписані з обох сторін Договору.

Також доцільно зазначити, що за положеннями Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (№ 996-ХІV від 16.07.1999) з подальшими змінами та у редакції чинній на час спірних відносин, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч.1 ст.9 Закону). Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (ч.2 ст.9 Закону).

Суд, крім того, виходить з принципу оплатності договору постачання, правових положень ст.712 Цивільного кодексу України, відповідно до яких за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Тобто, настання обов`язку з оплати закон пов`язує з постачанням товару постачальником та його отриманням (прийняттям) покупцем.

Також, враховуючи неподання Специфікацій № 18 та 19 до Договору, відзначається, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство підприємство-боржник (у даній справі покупець ПрАТ «МК «Азовсталь») перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс його правовідносин, в тому числі й в розрізі контрагентів з кредиторами.

За приписом ч.14 ст.39 Кодексу України з процедур банкрутства пред`явлення конкурсними кредиторами (кредитори за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство, ст.1 КУзПБ)) та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.

Отже, строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника, які виникли до відкриття провадження у справі по банкрутство, вважається таким, що настав, не залежно від узгоджених за угодами строків, термінів сплати.

Суд звертає окрему увагу на відсутність заперечень проти позову та заявлених до стягнення сумах заборгованості з боку Відповідача, який обізнаний про розгляд справи.

Таким чином, з огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача 11 548 782,00 грн заборгованості за поставлений Відповідачу шлак металургійний є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заявлених Позивачем до стягнення нарахувань у зв`язку з простроченням оплати шлаку металургійного суд зазначає наступне.

У п.7.2 Договору передбачено, що у випадку порушення більш ніж на 30 календарних днів строків оплати обладнання, ресурсів Покупець сплачує пеню в розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідному періоді, і неустойку 8% від суми заборгованості.

За приписами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2).

Позивач виконав розрахунки по кожній з восьми накладних, однак непредставлення Позивачем Специфікацій № 18 та 19 до Договору виключає можливість встановити обґрунтованість та правомірність позову в частині заявлення до стягнення інфляційних втрат в загальній сумі 2 169 831,47 грн, 3% річних в загальній сумі 253 685,17 грн, пені в загальному розмірі 851 462,17 грн та неустойки в загальному розмірі 923 902,46 грн, оскільки за умовами Договору, як вже наводилось, правила визначення дати поставки, а також терміни оплати узгоджуються у специфікаціях.

Внаслідок такого, в цій частині позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню за їх недоведеністю.

Стосовно заявленої до стягнення заборгованості з оплати чавуновоза вартістю 4 800 000,00 грн та нарахувань на цю заборгованість зазначається наступне.

Позивач представив Специфікацію № 6 від 22.09.2020 до Договору, якою сторони узгодили постачання 8 одиниць чавуновозів на загальну суму 33 200 000 грн без ПДВ, в тому числі 2-х чавуновозів загальною вартістю 8 000 000,00 грн без ПДВ у строк до 28.12.2021. Додатковою угодою № 8 до Договору сторони видозмінили маркування (креслення) чавуновозів, що мають бути поставлені за Специфікацією № 6, та деякі інші умови щодо строків поставок. При цьому вартість постачання та зобов`язання з поставки двох чавуновозів до 28.12.2021 не змінилися.

За умовами Специфікації № 6 поставка може бути виконана як залізничним, так і автотранспортом (п.1); термін поставки обладнання 119 календарних днів по факту поставки (п.5); датою поставки та датою переходу права власності при поставці автотранспортом вважається дата надходження обладнання на склад Покупця з відповідною відміткою в товаросупровідних документах (п.9).

На підтвердження поставки Позивач представив товарно-транспортні накладні № 15/9.1-1 від 24.12.2021, № 15/9.1-2 від 24.12.2021 та № 15/9.1-3 від 24.12.2021, які є належно оформленими з обох сторін Договору та свідчать про відвантаження складових частин чавуновозу їх загальною вартістю 4 800 000,00 грн, видану відповідальній особі Відповідача довіреність № 05294 від 21.12.2021 на отримання чавуновозу за Договором, накладну № 15/9.1 від 24.12.2021, а також Акт № 7-21 від 30.12.2021 приймання-передачі обладнання за Договором, підписані та скріплені печатками з обох сторін Договору.

Зазначені документи є належними доказами, що свідчать про постачання Позивачем та прийняття Відповідачем обумовленого Специфікацією № 6 обладнання - чавуновозу вартістю 4 800 000,00 грн (з ПДВ).

Докази оплати обладнання відсутні, Відповідач цього не спростував.

Згідно з представленим розрахунком, внаслідок прострочення виконання зобов`язань з оплати, на підставі ст.625 ЦК України Позивач розрахував та заявив до стягнення за період прострочення з 25.04.2022 по 14.12.2022 (234 дні) інфляційне збільшення боргу в сумі 642 250,05 грн та 3% річних - 92 317,81 грн.

Суд перевірив розрахунки та з`ясував, що Позивач неправильно та неузгоджено з умовою п.9 Специфікації № 6 визначив дату поставки та, як наслідок дату оплати та настання моменту прострочення, оскільки товарно-транспортні накладні свідчать про проставлення відповідної відмітки про прийняття 30.12.2021, виходячи з чого граничним днем оплати є 28.04.2022, а 29.04.2022 є початком перебігу прострочення.

У періоді з 29.04.2022 по 14.12.2022 розмір 3% річних з суми заборгованості 4 800 000,00 грн становить 90 739,73 грн і саме в цій частині річних позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, в іншій частині річних вимоги задоволенню не підлягають.

Визначена сума втрат від інфляції (фактично за період з травня по листопад 2022 року) є правильною, позов в сумі 642 250,05 грн в цій частині підлягає задоволенню.

На підставі п.7.2 Договору та з урахуванням приписів ст.232 Господарського кодексу України, за якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, Позивач за період з 25.05.2022 по 25.11.2022 нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі в розмірі 355 200,00 грн.

Також згідно п.7.2 Договору Позивач заявив до стягнення неустойку (8% від суми боргу) в сумі 384 000 грн.

Визначені суми пені (не зважаючи на похибку у визначенні періоду розрахунку) та неустойки відповідають умовам п.7.2 Договору, а отже в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Таким чином, суд задовольнив позов частково: в сумі 16 348 782,00 грн основного боргу, 90 739,73 грн 3% річних, 642 250,05 грн втрат від інфляції, 355 200,00 грн пені та 384 000,00 грн неустойки. В іншій частині позову суд відмовив.

У відповідності до ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір по справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З Відповідача на користь Позивача підлягає відшкодуванню 267 314,58 грн судового збору.

Керуючись ст.2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 3, 12, 20, 129, 194, 195, 232, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (69008, м.Запоріжжя, Південне шосе, 89, каб. 12, ) на користь Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь (08301, Київська область, Бориспільський район, м.Бориспіль, вул.Ботанічна, 1/6; ) 16 348 782 /шістнадцять мільйонів триста сорок вісім тисяч сімсот вісімдесят дві/ грн 00 коп. основного боргу, 90 739 /дев`яносто тисяч сімсот тридцять дев`ять/ грн 73 коп. - 3% річних, 642 250 /шістсот сорок дві тисячі двісті п`ятдесят/ грн 05 коп. втрат від інфляції, 355 200 /триста п`ятдесят п`ять тисяч двісті/ грн 00 коп. пені, 384 000 /триста вісімдесят чотири тисячі/ грн 00 коп. неустойки та 267 314 /двісті шістдесят сім тисяч триста чотирнадцять/ грн 58 коп. відшкодування судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Копії рішення надіслати сторонам, розпоряднику майна ПрАТ "МК "Азовсталь" на повідомлені електронні адреси з КЕП судді /до кабінетів Електронного суду.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту за правилами, визначеними ст. 254, 256-259 ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 25.12.2023.

Суддя Р.А.Ніколаєнко