ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.12.2023м. СумиСправа № 920/1097/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А., при секретарі судового засідання Саленко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні справу № 920/1097/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК - КМК» (63661, Харківська область, Куп`янський район, с. Борівське, вул. 40 - річчя Перемоги, буд. 6, код 34172441)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирська молочна промислова компанія «Славія» (42700, Сумська область, м. Охтирка, вул. Миколи Хвильового, буд. 1 - А, код 37761522)

про стягнення 960 559, 90 грн

за участю (найменування сторін та інших осіб, що беруть участь у справі):

представника позивача - Савіна О.С.,

відповідач - не з`явився,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирська молочна промислова компанія «Славія» (42700, Сумська область, м. Охтирка, вул. Миколи Хвильового, буд. 1 - А, код 37761522) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК - КМК» (63661, Харківська область, Куп`янський район, с. Борівське, вул. 40 - річчя Перемоги, буд. 6, код 34172441) заборгованість в розмірі 960 559, 90 грн. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором купівлі - продажу, а саме не сплати коштів за отриманий товар.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 20.09.2023 справу № 920/1097/23 розподілено для розгляду судді Джепі Ю.А.

Ухвалою суду від 25.09.2023 постановлено відмовити в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору; залишити без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК - КМК» (63661, Харківська область, Куп`янський район, с. Борівське, вул. 40 - річчя Перемоги, буд. 6, код 34172441) від 18.09.2023 б/н (вх. № 3621 від 20.09.2023); встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК - КМК» строк для усунення недоліків позовної заяви протягом дев`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду доказів сплати судового збору в розмірі 14 408, 40 грн.

Ухвалою суду від 05.10.2023 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 920/1097/23 за правилами загального позовного провадження; призначити підготовче засідання на 14.11.2023, 12:00.

Ухвалу про відкриття провадження у справі від 05.10.2023 судом направлено на адресу відповідача, яка була отримана його представником 02.10.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Ухвалою суду від 16.10.2023 постановлено задовольнити заяву представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК - КМК» - Савіна Олега Сергійовича від 10.10.2023 б/н (вх. № 3891 від 10.10.2023) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 920/1097/23; провести підготовче засідання, призначене на 14.11.2023, 12:00.

Ухвалою суду від 14.11.2023 постановлено закрити підготовче провадження у справі № 920/1097/23 постановлено призначити розгляд справи № 920/1097/23 по суті в судове засідання на 19.12.2023, 10:30; провести розгляд справи по суті, призначене на 19.12.2023, 10:30 за участі представника позивача - Савіна Олега Сергійовича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС за посиланням на офіційному веб-порталі «Судова влада України» https://vkz.court.gov.ua.

Ухвала суду від 14.11.2023 була направлена на адресу відповідача та була отримана його представником 26.11.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано.

Судовий процес, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято 19.12.2023 у нарадчій кімнаті.

У судовому засіданні 19.12.2023 на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

11.09.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК - КМК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Охтирська молочна промислова компанія «Славія» було укладено договір на поставку молока №159-М (далі - Договір) згідно з яким позивач зобов`язується передавати у власність відповідача незбиране молоко власного виробництва, отримане від здорових корів, яке повинно відповідати вимогам санітарних та ветеринарних правил, в перерахунку на молоко базисної жирності базисного білку згідно чинних стандартів (ДСТУ 3662-97) та технічних умов, а останній приймати таке молоко та розраховуватись за нього відповідно умов цього договору (п. 1.1. Договору).

Згідно п. 2.7. Договору, розрахунки за здане молоко проводяться покупцем грошовими коштами в безготівковій формі на умовах оплати після тижневої поставки молока на адресу покупця. Інші умови розрахунку можуть бути погоджені за додатковою угодою сторін.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє терміном до 31.12.2019.

У випадку, коли жодна із сторін письмово не заявила про свій намір припинити дію Договору за один місяць до закінчення терміну його дії. Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік на тих самих умовах (п. 5.2. Договору).

Позивач здійснив поставку молока відповідачу на суму 2 196 807, 10 грн, що підтверджується видатковою накладною №13 від 31.12.20211.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Охтирська молочна промислова компанія «Славія» частково оплатило поставлене молоко та згідно взаємних розрахунків по стану за травень 2022 року між позивачем і відповідачем за договором №159-М від 11.09.2018 заборгованість відповідача перед позивачем складає 960 559, 90 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК - КМК» надіслало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК - КМК» вимогу №44 від 08.09.2023, в якій міститься вимога про необхідність в строк 7 днів з дати отримання вимоги сплатити позивачу заборгованість за поставлене молоко в розмірі 960 559, 95 грн.

Доказів на підтвердження сплати відповідачем заборгованості перед позивачем в сумі 960 559, 90 грн в матеріалах справи відсутні.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, а як визначено приписами статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають із підстав встановлених вищевказаною правовою нормою.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених зазначеним Кодексом.

Відповідно до вимог частини першої статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) в зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 712 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною другою статті 692 цього ж кодексу визначено, що покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідач отримав поставлений позивачем товар (надані послуги) без будь-яких заперечень, а тому, враховуючи положення статті 692 Цивільного кодексу України, відповідач зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Проте, в порушення умов договорів та вимог статей 526, 629, 712 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України, відповідач за отриманий товар не розрахувався у повному обсязі та у встановлені договором строки, чим порушив права та охоронювані законом інтереси позивача.

Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 цього Кодексу).

Ураховуючи те, що факт наявності заборгованості перед позивачем в сумі 960 559, 90 грн основного боргу не заперечується відповідачем, а також те, що фактично на момент розгляду справи зобов`язання з оплати отриманого товару за договором поставки відповідачем в повному обсязі не виконано, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 960 559, 90 грн основного боргу визнаються судом обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню на підставі статей 525, 526, 629 Цивільного кодексу України.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 129 ГПК України судовий збір в сумі 14 408, 39 грн підлягає відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 123, 129, 130, 185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирська молочна промислова компанія «Славія» (42700, Сумська область, м. Охтирка, вул. Миколи Хвильового, буд. 1 - А, код 37761522) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК - КМК» (63661, Харківська область, Куп`янський район, с. Борівське, вул. 40 - річчя Перемоги, буд. 6, код 34172441) заборгованість в розмірі 960 559, 90 грн (дев`ятсот шістдесят тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень дев`яносто копійок) та відшкодування витрат зі сплати судового збору у розмірі 14 408, 40 грн (чотирнадцять тисяч чотириста вісім гривень сорок копійок).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із частинами першою, другою статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 256 та статті 257 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Повний текст рішення складений та підписаний суддею 28.12.2023.

Суддя Ю.А. Джепа