ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2023 Справа № 914/2811/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судового засідання Яремко В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Державного підприємства «Антонов», м. Київ,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Городоцький механічний завод», м.Городок, Львівська обл.,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Акціонерне товариство «Українська оборонна промисловість», м. Київ

про: стягнення 4 586 842,39 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Станіславчук М.А.;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: Гецко Н.М.;

Хід розгляду справи.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Державного підприємства «Антонов» до Приватного акціонерного товариства «Городоцький механічний завод» про стягнення 4 586 842,39 грн.

Ухвалою суду від 25.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.10.2023.

27.09.2023 через систему «Електронний суд» позивачем подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Акціонерне товариство «Українська оборонна промисловість» (Вх. № 3843/23).

Ухвалою від 24.10.2023 суд відклав розгляд справи на 14.11.2023.

Ухвалою від 14.11.2023 суд залучив до участі у справі Акціонерне товариство «Українська оборонна промисловість» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача та відклав розгляд справи на 28.11.2023.

24.11.2023 третя особа надіслала на електронний суд пояснення по справі (вх.№28722/23)

Ухвалою від 28.11.2023 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 19.12.2023.

В судове засідання 19.12.2023 з`явився представник позивача та третьої особи в режимі відеоконференції, представник позивача надала пояснення по суті спору, просила позовні вимоги задоволити, представник третьої особи позовні вимоги підтримала, просила такі задоволити. Представник відповідача не з`явився, причин не явки не вказав, відзив на позовну заяву не подав.

Суд звертає увагу, що ухвали суду у справі були надіслані відповідачу на юридичну адресу 81500, Львівська область, м. Городок, вул. Шевченка, 19А та електронну адресу , відтак відповідач був належним чином повідомлення про розгляд даної справи.

Беручи до уваги предмет та підстави позову у даній справі, закінчення процесуальних строків, суд дійшов до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

В судовому засіданні 19.12.2023 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач порушив договірні зобов`язання та не поставив товар, за який отримав попередню оплату на суму 2 406 268,80, 00 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача 2 406 268,80, 00 грн попередньої оплати, а також за порушення зобов`язання заявив до стягнення на підставі пункту 8.4 договору пеню на суму 1 242 414,68 грн та на підставі статті 625 Цивільного кодексу України 805 055,99 грн інфляційних втрат та 133 102,92 грн 3% річних.

Правова позиція відповідача.

Відповідач відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив, позовні вимоги не заперечив, доказів сплати заборгованості не подав.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини встановлені судом.

18 травня 2020 року Приватне акціонерне товариство «Городоцький механічний завод» (Постачальник) та Державне підприємство «Антонов» (Покупець) уклали договір №10.3432.2020 (надалі - договір), відповідно до пункту 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, Постачальник зобов`язувався виготовити та поставити (передати у власність) в обумовлені строки (строк) другій стороні - Покупцеві Продукцію (Код по ДК 021-2015:34740000-6 - Обладнання для повітряних і космічних літальних апаратів, тренажери, стимулятори та супутні деталі), що зазначена в Специфікації, а Покупець зобов`язується прийняти зазначену Продукцію і сплатити за неї певну грошову суму.

Пунктом 2.1 договору визначено, що загальна кількість Продукції та її вартість, що підлягає поставці згідно даного Договору визначається Специфікацією №1 (Додаток №1).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що термін постачання, визначеної за цим поговором Продукції, вказується в Специфікації №1 (Додаток №1) і визначається з дати надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника. Датою поставки вважається дата, вказана у видатковій накладній.

Зобов`язання Постачальника з поставки Продукції вважається виконаним в момент фактичної передачі Продукції Покупцю, що підтверджується підписанням Сторонами видаткових накладних (пункт 4.12 договору).

Ціна договору складає 8 997 438,00 грн (пункт 6.2. договору).

Відповідно до пункту 7.2 договору Покупець здійснює передоплату за Продукцію у розмірі 50% (п`ятдесят відсотків) від вартості Продукції (партії Продукції-) на розрахунковий рахунок Постачальника на підставі виставленого Постачальником рахунку-фактури протягом 15 (п`ятнадцять) банківських днів з моменту отримання рахунку від Постачальника. Остаточний розрахунок у розмірі 50% від вартості Продукції (партії Продукції) Покупець здійснює протягом 15-ти банківських днів з моменту поставки Продукції (партії Продукції) на склад Покупця та отримання позитивного висновку на Продукцію вхідного контролю на території Покупця.

Відповідальність сторін погоджена у розділі 8 договору, зокрема, у пункті 8.4 передбачено, що за прострочення терміну поставки Продукції Постачальник на вимогу Покупця сплачує пеню у розмірі 0,1% від суми недопоставленої Продукції за кожен день такої затримки.

Додатком № 1 до договору є специфікація № 1, в якій відображено найменування товару, кількість та загальна вартість - 8 997 438, 00 грн. Також погоджено термін постачання Продукції - протягом 16 тижнів з моменту здійснення передплати у розмірі 50% вартості Продукції.

03.06.2020 відповідач виставив позивачу рахунок-фактуру № РАХН-021 на загальну суму 8 997 438, 00 грн.

15.09.2020 позивач на виконання умов договору здійснив передоплату на суму

4 498 719, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2322.

Додатковою угодою № 1 від 10.12.2020 сторони погодили строк дії договору до 31.12.2021.

02.02.2021 позивач звернувся до відповідача з листом № 169/1201-21 щодо виконання умов договору поставки.

Додатковою угодою № 2 від 11.02.2021 сторони погодили термін постачання продукції - протягом 21 тижня з моменту здійснення передоплати у розмірі 50 % вартості Продукції.

Додатковою угодою № 3 від 14.05.2021 сторони погодили строк оплати та постачання Продукції.

31.05.2021 відповідач виставив позивачу рахунок-фактуру № ГМЗ-033 на загальну суму 899 743,80 грн.

14.06.2021 позивач на виконання умов договору здійснив передоплату на суму

899 743,80 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 472.

На виконання умов договору, відповідач поставив позивачу продукцію на загальну суму 4 708 290,00 грн, що підтверджується двосторонньо підписаними видатковими накладними: № 1 від 02.02.2022 на суму 4 290 240,00 грн та №2 від 24.08.2022 на суму 418 050,00 грн.

17.02.2022 позивач на виконання умов договору здійснив оплату на суму 1 716 096,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 807.

Додатковою угодою № 4 від 27.06.2022 сторони погодили термін постачання продукції - протягом 59 тижнів з моменту здійснення передоплати у розмірі 50 % вартості Продукції та строк дії Договору до 31.12.2022.

16.06.2023 позивач звернувся до відповідача з листом № 126/8836-23 про необхідність сплати грошових коштів за порушення строків виконання зобов`язань за договором, серед яких неустойка за порушення термінів поставки, а також вартість непоставленої продукції (вимога про повернення авансу), докази направлення долучено до матеріалів справи, відповідачем отримано лист 06.07.2023. Відповіді на лист матеріали справи не містять.

Оскільки відповідач не поставив товар, позивач просив стягнути з нього 2 406 268,80 грн попередньої оплати, 1 242 414,68 грн пені, 805 055,99 грн інфляційних втрат та 133 102,92 грн 3% річних.

Оцінка суду.

Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 663 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

18.05.2020 між сторонами у справі було укладено договір постачання № 10.3432.2020.

На виконання умов договору позивач сплатив відповідачу 15.09.2020, 14.06.2021 та 17.02.2022 попередню оплату на суму 7 114 558,80 грн, а відповідач, враховуючи додаткову угоду від 27.06.2022, мав обов`язок поставити товар впродовж 59 тижнів з моменту здійснення передоплати.

Однак, відповідач виконав умови договору поставки частково, поставивши Продукцію на 4 708 290,00 грн, що підтверджується видатковими накладними № 1 від 02.02.2022 та №2 від 24.08.2022.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи укладення Додаткової угоди № 4 від 27.06.2022 відповідач мав поставити позивачу визначений у договорі товар до 02.11.2021.

Згідно з частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Ні доказів поставки товару на решту попередньої оплати товару у розмірі 2 406 268,80 грн, ні доказів повернення попередньої оплати позивачу матеріли справи не містять.

Враховуючи викладене, позивач правомірно заявив до стягнення 2 406 268,80 грн попередньої оплати та така підлягає стягненню з відповідача.

Щодо заявленої до стягнення пені в розмірі 1 242 414,68 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У пункті 8.4 договору сторони погодили, що за прострочення терміну поставки продукції постачальник на вимогу покупця сплачує пеню у розмірі 0,1% від суми недопоставленої продукції за кожен день такої затримки.

Позивач нарахував відповідачу 390 411,84 грн пені за порушення термінів поставки за видатковою накладною № 1 від 02.02.2022 за період з 03.11.2021 по 01.02.2022. За видатковою накладною № 2 від 24.08.2022 за період з 03.11.2021 по 02.05.2022 позивач нарахував 75 667,05 грн пені. Крім того, позивач нарахував 776 335,79 грн пені за період 03.11.2021 по 02.05.2022 на суму непоставленого товару - 4 289 148,00 грн.

Перевіривши розрахунок, беручи до уваги, що сторони погодили нарахування пені за невиконання негрошового зобов`язання, тому обмеження подвійною обліковою ставкою НБУ застосуванню не підлягають, суд встановив, що такий є правильний.

Щодо стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України, частини першої статті 530 Цивільного кодексу України з наступного дня після спливу строку поставки, тобто з 03.11.2021.

Позивач заявив до стягнення 805 055,99 грн інфляційних втрат за період з листопада 2021 року по липень 2023 року та 133 102,92 грн 3% річних за період з 03.11.2021 по 06.09.2023. Нарахування здійснено на суму попередньої оплати - 2 406 268,80 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, суд встановив, що такий є правильним.

Щодо посилань позивача на приписи частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Зазначеними приписами процесуального кодексу передбачено, що суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

У позовній заяві позивач цитував зазначені приписи, однак не зазначив чи пеню, чи відсотки слід нараховувати до моменту виконання рішення.

Враховуючи те, що у резолютивній частині позовної заяви дана вимога не зазначена тому у суду відсутні підстави для визначення нарахування згідно п. 10 ст. 238 ГПК.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю у розмірі:

2 406 268,80 грн - сума основного боргу, 805 055,99 грн -інфляційних втрат, 133 102,92 грн - 3% річних та 1 242 414,68 грн пені.

Судові витрати.

Оскільки спір виник через неправомірні дії відповідача, судовий збір, відповідно до ст.129 ГПК України, покладається на відповідача пропорційно задоволених вимог.

Відтак до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає 68 802,64 грн сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 73, 76-78, 86, 129, 236-241 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Городоцький механічний завод" (81500, Львівська обл., Городоцький р-н, місто Городок, вул. Шевченка, будинок, 19А, ) на користь Державного підприємства "Антонов" (03062, місто Київ, вул. Академіка Туполєва, будинок,1, ) 4 586 842,39 грн та 68 802,64 грн судового збору.

Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 26.12.2023.

Суддя Запотічняк О.Д.