ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" грудня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/4328/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

секретар судового засідання Борисова Н.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Довбня Д.В.,

від відповідача: Христюк В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства "ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" до відповідача: Херсонської обласної прокуратури про стягнення 271484,25 грн заборгованості,

встановив:

Акціонерне товариство "ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" (далі - АТ "ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ", Позивач), використовуючи систему "Електронний суд", звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою про стягнення з Херсонської обласної прокуратури (далі - Прокуратура, Відповідач) 271484,25 грн заборгованості у зв`язку із неналежним виконанням взятих на себе за умовами укладеного 31.01.2022 р. договору з власником (користувачем) будівлі про надання послуг з постачання теплової енергії № 20-Т зобов`язань в частині своєчасної та остаточної оплати вартості спожитої протягом січня-березня 2022 р. теплової енергії.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2023 р. позовній заяві АТ "ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ" присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 916/4328/23 та визначено суддю Господарського суду Одеської області Гута С.Ф. для її розгляду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.10.2023 р. прийнято позовну заяву АТ "ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ" до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/4328/23; справу № 916/4328/23 ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті призначити на 07.11.2023 р.

23.10.2023 р. до господарського суду надійшов відзив Прокуратури на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог. Обґрунтовуючи підстави, які суд має врахувати для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, Прокуратура посилається на те, що умовами укладеного договору визначено обсяг послуги та її ціну, у той час як із представлених Позивачем доказів вбачається перевищення встановленого умовами договору обсягу послуги, не дивлячись на те, що Прокуратура є бюджетною організацією, які фінансується з Державного бюджету України; Прокуратурою не отримано актів виконаних робіт та рахунків на оплату на паперових носіях, у той же час відповідно до розміщеної на сайті АТ «УКПОШТА» інформації надісланий Позивачем супровідний лист із відповідними документами повернувся відправнику неврученим, так само як надіслані лист із пропозицією досудового врегулювання спору повернулись відправнику неврученими; те, що із представлених Позивачем доказів не вбачається можливим встановлення дати початку та закінчення надання послуг.

При цьому, Прокуратурою не ставиться під сумнів та визнається представлений Позивачем акт за січень 2022 р. із загальною вартістю наданих послуг на 217252,82 грн, оплату якого здійснено після отримання фінансування.

30.10.2023 р. АТ "ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ" представлено відповідь на відзив, в якій зазначає, що приписи законодавства України передбачаються факт здійснення оплати теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, у той же час виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити безперервне постачання теплової енергії; рішення про початок та закінчення опалювального періоду 2021-2022 рр. приймаються відповідними органами місцевого самоврядування є відкритими та публічно розміщеними.

02.11.2023 р. Прокуратурою представлено заперечення на відповідь на відзив, в яких підтримує викладену у відзиву позицію про відмову у задоволення заявлених позовних вимог.

В процесі призначеного на 07.11.2023 р. судового засідання системою цивільної оборони у місті Одесі та Одеській області оголошено повітряну тривогу, у зв`язку із чим судове засідання припинено.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.11.2023 р. призначено судове засідання на 05.12.2023 р.

Однак у період з 30.11.2023 р. по 07.12.2023 р. у зв`язку із несанкціонованим втручанням в роботу інформаційних (автоматизованих) комунікаційних мереж та ресурсів суду призупинено роботу автоматизованої системи діловодства Господарського суду Одеської області, внаслідок чого призначене на 05.12.2023 р. судове засідання не відбулось.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.12.2023 р. призначено судове засідання на 28.12.2023 р.

Частинами 1 та 2 статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

В свою чергу, частиною 3 статті 2 ГПК України встановлено, що одним із основних засад (принципів) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до положень статті 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Згідно із приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку "розумності строку" розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Враховуючи викладене, господарським судом здійснено розгляд справи у розумні строки з урахуванням об`єктивних чинників.

Ухвалами Господарського суду Одеської області забезпечено участь представника Позивача у засіданнях суду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду після звернення із відповідним клопотанням.

В процесі розгляду справи представник АТ "ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ" підтримував заявлені позовні вимоги та наполягав на задоволенні позовних вимогу в повному обсязі, представник Прокуратури натомість заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог та наполягав на відмові у задоволенні позовну.

28.12.2023 р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Приписами статті 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, суд встановив:

31.01.2022 р. між АТ "ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ" (Виконавець) та Прокуратурою (Споживач) укладено типовий договір з власником (користувачем) будівлі про надання послуг з постачання теплової енергії № 20-Т (Договір), відповідно до пункту 1 якого Виконавець зобов`язується надавати споживачеві послугу з постачання теплової енергії для потреб опалення/на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення (послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Найменування послуги: ДК 021:2015 код 09320000-8 Пара, гаряча вода та пов`язана продукція (послуги центрального опалення) в кількості 105,9 Гкал (пункт 1.1 Договору).

Відповідно до пункт 3 Договору інформація про споживача: адреса: м. Херсон, вул. Чорноморська, 40а; вул. Залаегерсег, 14; опалювана площа (об`єм) будівлі - 521 кв. метрів, 772,6 кв. метрів. теплове навантаження будівлі - 0,02136 Гкал/год; 0,03168 Гкал/год.

Послуга надається за допомогою систем індивідуального теплового пункту багатоквартирного будинку (пункт 4 Договору).

Виконавець забезпечує постачання теплоносія з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти для потреб опалення здійснюється безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (пункт 6 Договору).

Контроль якісних та кількісних характеристик послуги здійснюється за показаннями вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії та інших засобами вимірювальної техніки (пункт 8 Договору).

Обсяг спожитої у будівлі послуги визначається обсяг теплової енергії, спожитої в будівлі за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (далі - Методика розподілу) (пункт 10 Договору).

У разі відсутності інформації про показання вузла (вузлів) комерційного обліку та/або недопущення споживачем виконавця до вузла (вузлів) комерційного обліку для зняття по казань засобів вимірювальної техніки для визначення обсягу теплової енергії, спожитої в будівлі, визначається середній обсяг споживання теплової енергії в будівлі протягом попереднього опалювального періоду фактичний час споживання протягом поточного опалювального, а у разі відсутності такої інформації - за фактичний час споживання протягом поточного опалювального періоду, але не менше 30 днів (пункт 17 Договору).

Виконавець має право доступу до будівель, приміщень і споруд, у яких встановлено вузли комерційного обліку, для перевірки схоронності таких вузлів обліку, зняття показань засобів вимірювальної техніки, що складовою вузла комерційного обліку, та періодичного огляду у порядку, визначеному статтею 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" і цим договором (пункт 18 Договору).

Вартість послуги встановлено відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Станом на дату укладення цього договору тариф за послугу становить 3536,02 гривень за Гкал з ПДВ… (пункт 20 Договору).

Ціна Договору встановлюється у національній валюті України та становить 374 464,10 грн (триста сімдесят чотири тисячі чотириста шістдесят чотири грн. 10 коп.), у т.ч. ПДВ 62 410,68 грн (шістдесят дві тисячі чотириста десять грн. 68 коп.) (пункт 20.1 Договору).

Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць (пункт 21 Договору).

Виконавець формує та надає рахунок та/або акт виконаних робіт на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок та або/акт виконаних робіт надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок та/або акт виконаних робіт може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів (пункт 22 Договору).

Споживач здійснює оплату за цим (договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (пункт 23 Договору).

Виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість послуги згідно із законодавством та умовами цього договору, зокрема шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів (пункт 30.1 Договору).

Сторони несуть відповідальність за невиконання умов цього договору відповідно до цього договору або закону (пункт 31 Договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2022 р. Сторони, керуються частиною 3 ст.631 Цивільного кодексу України, домовились, що всі умови цього договору розповсюджують свою дію на відносини, які виникли між сторонам з 01.01.2022 р.

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками контрагентів.

Відповідно до представлених Позивачем довідок про опалення початком періоду надання послуг Прокуратурі з опалення визначено 09.11.2021 р.

Відповідно до рахунку на оплату № 56 та акту на виконанні роботи № 56 АТ "ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ" надано Прокуратурі послуг у січні 2022 р. загальним обсягом 61,44 Гкал, загальною вартістю 217252,82 грн з ПДВ.

Відповідно до рахунку на оплату № 56 та акту на виконанні роботи № 56 АТ "ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ" надано Прокуратурі послуг у лютому 2022 р. загальним обсягом 40,44 Гкал, загальною вартістю 142996,49 грн з ПДВ

Відповідно до рахунку на оплату № 56 та акту на виконанні роботи № 56 АТ "ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ" надано Прокуратурі послуг у березні 2022 р. загальним обсягом 48,06 Гкал, загальною вартістю 169940,93 грн з ПДВ.

Відповідно до представленого АТ "ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ" розрахунку заборгованості Прокуратури, розмір останньої за період з 01.01.2022 р. по 01.09.2023 р. становить 271484,25 грн, у той же час зазначено про споживання послуг вартістю 217252,82 грн, 142996,49 грн та 169940,93 грн та здійснені оплати у розмір 116362,90 грн, 7734,26 грн та 93155,66 грн. Окрім того, АТ "ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ" представлено розрахунок спожитої Прокуратурою теплової енергії за період січень-березень 2022 р. із визначенням теплового навантаження протягом кожного дня відповідного місяця.

Відповідно до супровідного листа від 31.08.2023 р. № 06-01/1013 АТ "ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ" надіслано Прокуратурі на адресу, яка вказана у розділі «Реквізити і підписи сторін» Договору, вище перелічені акти та рахунки. Аналогічна адреса Прокуратури зазначена у описі вкладення у цінний лист та накладної АТ «УКРПОТША», та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, стаття 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 статті 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Приписами статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Приписами статті 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В свою чергу, частинами 1 та 2 статті 67 ГК України передбачено, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В свою чергу, частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в частинах 1 та 7 статті 193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 902 ЦК України, в свою чергу, встановлено, що виконавець повинен надати послугу особисто.

При цьому положеннями статті 903 ЦК України визначено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобов`язання, підставою яких є письмовий Договір з власником (користувачем) будівлі про надання послуг з постачання теплової енергії № 20-Т від 31.01.2022 р.

Приписами пункту 1 частини 2 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандарті.

В свою чергу, частина 1 статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлює, що надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно та наводить можливі перерви під час надання відповідних послуг.

При цьому частинами 2 та 3 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період.

У той же час, Приписами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 р. № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 р. № 1022), а саме пунктами 8 та 9 визначено, що постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період та постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

До повноважень органів місцевого самоврядування належать прийняття рішення про початок та закінчення опалювального періоду з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами та іншими нормативними документами (пункт 8 частини 3 статті 4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до розпорядження Херсонської міської ради від 23.10.2021 р. № 359р початком опалювального сезону 2021-2022 рр. визначено 01.11.2021 р. (відповідно до публічно розміщеного розпорядження).

Відповідно до розпорядження Херсонської міської ради від 25.03.2022 р. № 117 періодом закінчення опалювального сезону 2021-2022 р. визначено 31.03.2022 р. (відповідно до публічно розміщеного розпорядження).

Враховуючи вищевикладене, господарський суд доходить висновку, що АТ "ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ" належним чином виконано взяті на себе за умовами укладеного Договору зобов`язання в частині безперервного постачання теплової енергії Прокуратурі протягом січня-березня 2022 р. (відповідно до вище досліджених розпоряджень Херсонської міської ради опалювальний період розпочато 01.11.2021 р., а завершено 31.03.2022 р.). У той же час, безперервність передбачає постачання теплової енергії протягом усього періоду опалюваного сезону. При цьому постачання відбувається у співвідношенні із споживання відповідної теплової енергії, що, в контексті укладання договору державною установою, накладає на неї обов`язок припинення споживання у випадку перевищення встановленого договором обсягу, однак відповідні дії не вчинено.

В свою чергу Прокуратурою в порушення приписів статей 525,526,610,629,901,903 ЦК України, статті 193 ГК України та умов Договору вартість отриманих послуг не сплатило, не дивлячись на те, що з урахуванням приписів частини 1 статті 530 ЦК України, умов пункту 23 Договору строк виконання зобов`язань на суму 271484,25 грн настав, іншого Прокуратурою господарському суду не доведено, так само як і не представлено показань приладів обліку із обсягами споживання теплової енергії протягом січня-березня 2022 р.

Відповідно до дослідженого в описовій частині рішення супровідного листа АТ "ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ" надіслано Прокуратурі на адресу, яка вказана у розділі «Реквізити і підписи сторін» Договору та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, тобто Позивачем виконано обов`язок із представлення актів та рахунків на оплату.

У відповідності до приписів пункту 94 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил.

Відтак, у випадку неможливості отримати за адресою, вказаною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Прокуратура як юридична особа зобов`язана забезпечити отримання поштової кореспонденції за іншою адресою із попередження контрагентів про зміну адреси.

Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

У рішенні від 03.01.2018 р. Віктор Назаренко проти України (Заява № 18656/13) ЄСПЛ наголосив, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції справедливого судового розгляду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають справедливого балансу між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (рішення у справі Беер проти Австрії (Beer v. Austria).

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.13,20,73,74,76,86,129,165,232,233,237,238,240,241

Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" до відповідача: Херсонської обласної прокуратури про стягнення 271484,25 грн заборгованості задовольнити.

Стягнути з Херсонської обласної прокуратури (73025, м. Херсон, вул. Михайлівська, буд. 33, Код , Email ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Акціонерного товариства "ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" (73000, м. Херсон, Бериславське шосе, буд. 1, Код , Email ІНФОРМАЦІЯ_2) 271484/двісті сімдесят одну тисячу чотириста вісімдесят чотири/грн 25 коп. заборгованості та 3257/три тисячі двісті п`ятдесят сім/грн 81 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає зак онної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України.

Повний текст складено 02 січня 2024 р.

Суддя С.Ф. Гут