УХВАЛА

21 грудня 2023 року

м. Київ

Справа № 914/2469/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця Крик Ярослави Андріївни на постанову Західного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 (колегія суддів: Скрипчук О. С., Матущак О. І., Плотніцький Б. Д.) та рішення Господарського суду Львівської області від 04.04.2023 (суддя Трускавецький В. П.) у справі

за позовом фізичної особи-підприємця Крик Ярослави Андріївни до Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) Львівське комунальне підприємство "Хуторівка"; 2) Львівська муніципальна бібліотека, про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання прийняти рішення про оголошення аукціону на продовження договору оренди,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Крик Я. А. звернулася до суду з позовом до Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, в якому просила визнати незаконним і скасувати наказ відповідача від 18.11.2021 № 605-О "Про відмову у продовженні договору оренди" та зобов`язати його прийняти рішення про оголошення аукціону на продовження договору оренди щодо нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: вул. Хуторівка, 24 (перший поверх, площею 58,3 кв. м, індекси приміщень 15а, 16а, 16а-1, 16а-2), м. Львів.

04.04.2023 Господарський суд Львівської області ухвалив рішення, залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.10.2023, повний текст якої складений 10.10.2023, про відмову у позові.

30.10.2023 фізична особа-підприємець Крик Я. А. звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ці судові рішення та ухвалити нове - про задоволення позову.

14.11.2023 Верховний Суд постановив ухвалу про залишення цієї касаційної скарги без руху для усунення недоліків шляхом визначення підстав (підстави) касаційного оскарження та подання доказів сплати судового збору у розмірі 9 924 грн. При цьому суд вказав реквізити для сплати судового збору та звернув увагу скаржниці, що необхідними реквізитами для ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, в межах якої подається відповідна скарга та дата судового рішення, що оскаржується. У цій ухвалі також встановлено строк на усунення недоліків, а саме: протягом десяти днів з дня її вручення.

Зазначену ухвалу фізична особа-підприємець Крик Я. А. отримала 24.11.2023, а 04.12.2023 надіслала до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги. До заяви скаржниця додала текст касаційної скарги у новій редакції із визначеними у ній підставами касаційного оскарження судових рішень, а також дублікат квитанції від 01.12.2023 про сплату судового збору у сумі 9 924 грн.

Проте цей платіжний документ не може вважатися належним доказом сплати судового збору у встановленому законодавством порядку з огляду на таке.

Відповідно до частин першої і другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

За змістом частини першої статті 6 цього Закону судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу. Сплата судового збору за допомогою електронного платіжного засобу оформляється квитанцією платіжного термінала, чеком банкомата, сліпом або іншими документами за операціями з використанням електронних платіжних засобів у паперовій або електронній формі. Сплата судового збору за допомогою платіжного пристрою оформляється за допомогою касового документа (квитанції, чека тощо), який містить усі обов`язкові реквізити касового документа.

Правління Національного банку України постановою від 29.07.2022 № 163 затвердило Інструкцію про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг (далі - Інструкція), яка визначає порядок ініціювання та виконання платіжних операцій за рахунками користувачів платіжних послуг, які відкриті в надавачів платіжних послуг з обслуговування рахунку; обов`язкові реквізити платіжної інструкції, вимоги щодо їх заповнення; порядок виконання надавачами платіжних послуг заходів щодо арешту коштів на рахунках користувачів. Вимоги цієї Інструкції поширюються на ініціаторів, надавачів платіжних послуг і обов`язкові для виконання ними.

Із пункту 37 Інструкції вбачається, що одним із обов`язкових реквізитів платіжної інструкції є "Призначення платежу".

Пункт 41 Інструкції визначає, що платник заповнює реквізит "Призначення платежу" платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

У доданому скаржницею дублікаті квитанції від 01.12.2023 у графі "Призначення платежу" зазначено: "101 Судовий збір (Верховний суд, 055)", тобто він не містить даних про номер справи, у межах якої подається відповідна скарга, та дати прийняття судового рішення, що оскаржується, з огляду на що із цього платіжного документа не вбачається, яка саме касаційна скарга оплачується судовим збором.

Тож доданий до заяви про усунення недоліків касаційної скарги дублікат квитанції не може вважатися належним доказом сплати судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі у встановленому законом порядку.

При цьому касаційний суд враховує, що в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху суд звертав увагу скаржниці на те, що необхідними реквізитами для ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, в межах якої подається відповідна скарга та дата судового рішення.

Таким чином, фізична особа-підприємець Крик Я. А. не повністю виконала вимоги ухвали від 14.11.2023, оскільки поданий нею дублікат квитанції не є належним доказом сплати судового збору у встановленому порядку.

Статтею 292 ГПК України передбачено, що у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, тобто суд касаційної інстанції має застосовувати вказані вимоги до касаційних скарг.

Згідно з частиною четвертою статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ураховуючи, що фізична особа-підприємець Крик Я. А. не повністю усунула недоліки касаційної скарги у встановлений судом строк, її касаційна скарга підлягає поверненню згідно зі статтею 174 та частиною п`ятою статті 292 ГПК України.

Верховний Суд звертає увагу скаржниці, що процедура повернення помилково перерахованих до державного бюджету коштів відбувається згідно з Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787.

Керуючись статтями 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Крик Ярослави Андріївни на постанову Західного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 та рішення Господарського суду Львівської області від 04.04.2023 у справі № 914/2469/22 повернути скаржниці з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя Л. І. Рогач