РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2023Справа № 910/15408/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»

до Фізичної особи - підприємця Дворка Вадима Миколайовича

про стягнення 73 256,29 грн

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи - підприємця Дворка Вадима Миколайовича про стягнення 73 256,29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору №44010-КС-002 про надання кредиту (електронна форма) від 01.12.2022 у частині повернення коштів та сплати процентів, з огляду на що позивач просить суд стягнути стягнення 73 256,29 грн, з яких: 26 686,69 грн суми прострочених платежів по тілу кредиту та 46 569,60 грн суми прострочених платежів по процентах.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2023 позовну заяву залишено без руху.

16.10.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 ГПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Також, розглянувши клопотання позивач, яке міститься у позовній заяві суд, з мотивів викладених в ухвалі від 23.10.2023, дійшов висновку про необхідність витребування у Акціонерного товариства "Універсал банк" доказів та задовольнив клопотання позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2023 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; витребувати у Акціонерного товариства "Універсал банк" (Україна, 04082, місто Київ, вулиця Автозаводська, будинок 54/19; ідентифікаційний код: 21133352): інформацію про те, чи випускалася банківська картка № НОМЕР_1 на ім`я Дворка Вадима Миколайовича (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ); виписку про рух коштів по банківській картці № НОМЕР_1 за період з 01.12.2022 року по 06.07.2023 року включно; докази, зазначені у п. 3 резолютивної частини ухвали надати суду у строк до 06.11.2023. У випадку подання значного об`єму доказів (більше 250 аркушів), пропонується надати докази на електронних носіях інформації (флеш-носії, диску тощо) за умови скріплення файлів електронним цифровим підписом; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

06.11.2023 через відділ діловодства суду від Акціонерного товариства "Універсал банк" надійшли докази на виконання вимог ухвали від 23.10.2023.

20.11.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про витребування доказів.

Клопотання обґрунтовано необхідністю встановити факт того чи виступав відповідач у правовідносинах з позивачем з приводу укладення кредитного договору, як фізична особа чи як фізична особа-підприємець, з огляду на що просить суд витребувати у позивача відеофайли ідентифікації та верифікації Дворка Вадима Миколайовича , як клієнта за договором про надання кредиту №448010-КС-002 від 01.12.2022.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

За змістом ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Разом з тим, клопотання про витребування доказів не містить доказів вжиття відповідачем заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання витребуваних доказу, з огляду на викладене суд залишає клопотання відповідач без задоволення.

Крім цього, суд зазначає, що у матеріалах справи наявний звіт фото-верифікації відповідача.

22.11.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

У частині 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві та відповіді на відзив та відповідачем у відзиві, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (Кредитодавець, Позивач) направило Фізичній особі-підприємцю Дворку Вадиму Миколайовичу (Позичальник, Відповідач) пропозицію (оферту) укласти договір №44010-КС-002 про надання кредиту (електронна форма) від 01.12.2022.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2022 Позичальник прийняв пропозицію щодо укладення договору про надання кредиту №44010-КС-002, на умовах, визначених офертою.

Відповідно до Звіту фото-верифікації Кредитодавцем здійснено ідентифікацію Позичальника - Дворка В.М .

Договір, відповідно до ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).

Статтею 641 ЦК України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та Фізична особа-підприємець Дворко Вадим Миколайович уклали Договір №44010-КС-002 про надання кредиту (електронна форма) від 01.12.2022 (Договір) відповідно до п. 1. якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 27 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту, та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям.

У п. 1 Договору сторонами узгоджено, що: строк кредиту - 16 тижнів; стандартна процента ставка - в день 2,0 фіксована; знижена процентна ставка за кредитом - в день 1,16038889, фіксована; комісія за надання кредиту (далі - комісія) - 4 050,00 грн.; загальний розмір наданого кредиту - 27 000,00 грн., термін дії Договору до 23.03.2023; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 56 720,00 грн. Цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності, незалежної професійної діяльності або будь-якої іншої не забороненої законом діяльності. Цей Кредит не є споживчим кредитом.

Відповідно до п. 2 Договору, протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються за ставкою, вказаною у п. 1 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний у п. 3 договору і розраховується у порядку, описаному у договорі.

Договір в п.16 містить, зокрема, наступні реквізити позичальника: Фізична особа-підприємець Дворко Вадим Миколайович ; АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_2 , номер платіжного засобу НОМЕР_3 та відмітку про підписання його одноразовим ідентифікатором «Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-1170. Номер телефону НОМЕР_4 . 01.12.2022 15:17:29».

За приписами статті 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Також, приписами ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", передбачено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що й отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно з ч. 2 ст. 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Таким чином, одноразовий ідентифікатор, яким був підписаний Договір, відповідає приписам Закону України «Про електронну комерцію».

При цьому, дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку що даний договір за своєю правовою природою є договором кредиту.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до листа АТ «Універсал банк» №БТ/7938 від 30.10.2023 банківська картка № НОМЕР_1 належить Дворку Вадиму Миколайовичу .

На виконання умов Договору Кредитодавець переказав на картку Позичальника № НОМЕР_1 27 000,00 грн, що підтверджується платіжним документом TAC PAY №538434777 від 01.12.2022 на суму 20 000,00 грн та №538434870 від 01.12.2022 на суму 7 000,00 грн, а також випискою АТ «Універсал банк» по картці № НОМЕР_1 за період з 01.12.2022 по 06.07.2023.

Позичальник повернув Кредитодавцю 10 090,00 грн, що підтверджується інформаційними довідками ТОВ «Платежі онлайн» №2145/10 від 10.10.2023 та №2146/10 від 10.10.2023, а також випискою АТ «Універсал банк» по картці № НОМЕР_1 за період з 01.12.2022 по 06.07.2023.

Також, кредитодавцем було нараховано Позичальнику 46 569,60 грн відсотків згідно Договору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем умов Договору №44010-КС-002 про надання кредиту (електронна форма) від 01.12.2022 у частині повернення коштів та сплати процентів, з огляду на що позивач просить суд стягнути стягнення 73 256,29 грн, з яких: 26 686,69 грн суми прострочених платежів по тілу кредиту та 46 569,60 грн суми прострочених платежів по процентах.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що Договір з відповідачем укладено як з фізичною особою, а не суб`єктом господарювання, оскільки банківська картка видавалась відповідачу саме як фізичній особі. Також відповідач стверджує, що Договір є неукладеним з огляду на порушення Позивачем порядку укладення договору.

Позивач заперечує проти доводів відповідача та зазначає, що Товариством укладено Договір саме з фізичною особою-підприємцем.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, між Позивачем та Відповідачем укладено Договір про надання кредиту (електронна форма) від 01.12.2022 за змістом п. 1. якого кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Також, матеріалами справи підтверджується, що Кредитодавець надав Позичальнику кредит у розмірі 27 000,00 грн та нарахував проценти за період з 01.12.2022 по 06.07.2023, а позичальник сплатив банку 10 090,00 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Частиною 1 статті 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу (ч.1 ст.128 ГК України).

Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (стаття 179 ГК України).

Таким чином, однією з ознак господарського договору, що дозволяє відокремити його від інших видів договорів (у тому числі цивільних), є особливий суб`єктний склад. Зокрема, договір, у якому сторонами є суб`єкти господарювання (наприклад, юридична особа та громадянин, зареєстрований на час його укладення як підприємець), є господарським, відтак і зобов`язання, що з нього виникають, є господарськими.

Відповідно до п. 1.1. Правил про надання грошових коштів у кредит фізичним особам - підприємцям Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (Правила) ці Правила визначають порядок і умови надання ТОВ «Бізпозика» (далі за текстом - Кредитодавець) кредитів, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення і належного виконання умов Договору (як визначено у пункті 1.4.3 Правил), а також регулюють відносини, що виникають між Кредитодавцем і фізичною особою - підприємцям (далі за текстом - Позичальник), які є сторонами Договору.

Відповідно до п.1.4.7. Правил заявник - фізична особа-підприємець, що звертається до Кредитодавця з наміром отримання фінансової послуги.

Згідно з п. 2.1. Правил кредит надається Позичальнику для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності, незалежної професійної діяльності або будь-якої іншої не забороненої законом діяльності.

Пунктом 2.8. встановлено, що Договір може бути укладеним із Заявником, який відповідає наступним вимогам (але невиключно): заявник зареєстрований фізичною особою- підприємцем в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, має повну цивільну дієздатність та правоздатність; має вік від 18 років до 75 років, є громадянином України, резидентом України; має дійсний паспорт громадянина України або посвідку на постійне проживання в Україні; у разі відсутності у Заявника реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків з релігійних переконань - повинна бути відповідна відмітка у паспорті; володіє відкритим на власне ім`я поточним (картковим) рахунком в українському банку; діє від власного імені, за власним інтересом, не отримує Кредит в якості представника, агента третьої особи і не діє на користь третьої особи (вигодонабувача або бенефіціара).

Відповідно до п.16 Договору позичальником є Фізична особа-підприємець Дворко Вадим Миколайович .

Також, суд зазначає, що відповідно до п. 1 Договору цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності, незалежної професійної діяльності або будь-якої іншої не забороненої законом діяльності. Цей Кредит не є споживчим кредитом.

Такими чином, між ТОВ «Бізнес позика» та Фізичною особою-підприємцем Дворком В.М. укладено господарський договір, а тому даний спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Крім того, суд звертає увагу відповідача, що обставина переказу кредитних коштів на картку фізичної особи та їх подальше використання з цієї картки не спростовує факту виконання позивачем своїх договірних зобов`язань за договором, укладеним з фізичною особою - підприємцем, оскільки номер картки було вказано самим позичальником, а відповідач самостійно визначає порядок користування коштами.

Щодо доводів відповідача про не обізнаність з умовами Договору суд зазначає, що відповідно до п. 6 Договору Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті Кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає Договір з вільним волевиявленням.

До того ж у п .2.2. Правил визначено, що Заявник перед заповненням Заявки та до укладання Договору має самостійно ознайомитись з інформацією, в тому числі необхідною для отримання Кредиту та про наявні і можливі схеми кредитування у Кредитодавця, що на Сайті за посиланням: /bizpozyka.com/, /tpozyka.com/, /getfin.com.ua/.

До укладення Договору Заявник ознайомлюється та порівнює різні пропозиції Кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу Кредиту (п.2.3. Правил).

З огляду на вищевикладене, судом не приймаються до уваги доводи відповідача, що останній не був ознайомлений з істотними умовами договору, адже відповідач не був позбавлений можливості до укладення Договору ознайомитись з його змістом з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору.

Більше того, зі змісту пропозиції (оферти) укласти договір №44010-КС-002 про надання кредиту (електронна форма) від 01.12.2022 та Договору вбачається, що їх зміст повністю однаковий.

Також, суд звертає увагу відповідача, що підписавши Договір Позичальник підтвердив свою обізнаність з умовами Договору та надав згоду на відповідні умови.

Щодо твердження відповідача про удаваність правочину, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Ознакою удаваного правочину є те, що розбіжність між волею та її зовнішнім виявом стає наслідком навмисних дій його учасників, які мають за мету одержання певної користі для обох учасників. У такій ситуації йдеться про два правочини: один удаваний, а інший - той, який сторони дійсно мали на увазі. Отже, удаваний правочин своєю формою приховує реальний правочин. Відповідно, воля сторін в удаваному правочині спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин ніж ті, які передбачені правочином.

Оскільки відповідно до частини першої статті 202, частини третьої статті 203 ЦК України головним елементом договору (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, то основним юридичним фактом, який підлягає встановленню судом, є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору та з`ясування питання про те, чи не укладено цей договір з метою приховання іншого договору та якого саме. Вказаний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 29.10.2019 у справі № 910/15197/18, від 11.03.2020 у справі № 923/658/19.

Для визнання угоди удаваною позивачу необхідно надати відповідні докази, що обидві сторони договору діяли свідомо для досягнення якоїсь особистої користі, їх дії були направлені на досягнення інших правових наслідків і приховують іншу волю учасників.

Відповідач зазначає, що Договір №44010-КС-002 про надання кредиту (електронна форма) від 01.12.2022 є Договором споживчого кредитування.

Відповідно до п.11) ч.1 ст. Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Споживач - фізична особа, яка уклала або має намір укласти договір про споживчий кредит (п.9 ч.1 ст. Закону України «Про споживче кредитування»).

Поруч з цим, суд дійшов висновку що між сторонами виникли правовідносини щодо надання кредиту, при цьому Договір №44010-КС-002 від 01.12.2022 укладено між фізичною особою-підприємцем та юридичною особою.

З огляду на викладене відповідачем не доведено належними та вірогідними доказами тих обставин, що Договір №44010-КС-002 про надання кредиту (електронна форма) від 01.12.2022 є удаваним, відтак, суд відхиляє доводи відповідача у цій частині.

У пункті 3 Договору сторони встановили графік платежів із погашення суми кредиту. Кінцевим терміном повернення кредитних коштів визначено 23.03.2023.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту в передбачені строки не виконав, а відтак, заборгованість із простроченого кредиту (тіло кредиту) відповідача перед позивачем становить 26 686,69 грн та заборгованість по процентам становить 46 569,60 грн.

Враховуючи вищезазначене, станом на дату ухвалення рішення обов`язок по поверненню коштів у заявленому розмірі настав, заборгованість позичальника по основному боргу у розмірі 26 686,69 грн та заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 46 569,60 грн перед банком належним чином доведена, документально підтверджена та позичальником не спростована, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Дворка Вадима Миколайовича ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411; ідентифікаційний код: 41084239) заборгованість за кредитом у розмірі 26 686 (двадцять шість тисяч шістсот вісімдесят шість) грн 69 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 46 569 (сорок шість тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять) грн 60 коп. та судовий збір у розмірі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) грн 20 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева