ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
"21" грудня 2023 р. Справа № 924/1044/23
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Вибодовського О.Д. при секретарі судового засідання Бородата К.В., розглянувши матеріали
за позовом ТОВ "Поділля Медфарм", м.Шепетівка
до ТОВ "Хмельницька перша аптека, с.Андрійківці, Хмельницького району
про стягнення 347 943,00 грн. (ухвалення додаткового рішення)
Представники сторін:
Від позивача: Побережний А.І. - директор ТОВ "Поділля Медфарм";
Від відповідача: Заболотний А.М. - на підставі ордеру ВХ №1047810 від 14.06.2023р.
В судовому засіданні відповідно до ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
Рішенням господарського суду Хмельницької області від 06.12.2023р. позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ "Хмельницька перша аптека" (31355, Хмельницька область, Хмельницький район, с.Андрійківці, вул.Центральна, 18, код: 38232378) на користь ТОВ «Поділля Медфарм» (30400, Хмельницька область, Шепетівський ранйон, м. Шепетівка, вул. Героїв Небесної Сотні, 95, код: 39105249) - 75 000,00 грн. (сімдесят п"ять тисяч гривень 00 коп.) - заборгованість по суборендній платі за Договором суборенди від 08.11.2020 року за період з 01.03.2023 року по 31.07.2023 року, 565,90 грн. (п"ять сот шістдесят п"ять гривень 90 коп.) - 3% річних, 990,00 грн. (дев"ять сот дев"яносто гривень 00 коп.) - інфляційних втрат та 1 148,34 грн. (одну тисячу сто сорок вісім гривень 34 коп.) - витрат по оплаті судового збору.

В решті позову відмовлено.

14.12.2023р. на адресу суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницька перша аптека" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Медфарм" () витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 грн. (двадцять п`ять тисяч гривень).

Ухвалою суду від 18.12.2023р. дану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача в засіданні суду подав заяву про залишення поданої заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення.

При винесенні додаткового рішення про стягнення судових витрат, судом встановлено та враховується наступне.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Статтею 244 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься у ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Тобто діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (позиція, викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/92/15/15-ц, об`єднаної палати КГС ВС від 22.01.2021 у справі №925/1137/19).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Пунктом 1 частини 1статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, ордеру (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Адвокат Афадєєв В.В. надавав правову допомогу позивачу на підставі ордера серія ВХ № 1052095 від 21.08.2023 року, який міститься в матеріалах справи.

Факт надання адвокатом Афадєєвим В.В. позивачу правової допомоги на суму 25 000,00 грн. підтверджується долученими до матеріалів справи ордером серія ВХ № 1052095 від 21.08.2023 року виданого адвокату Афадєєву В.В.; Актом про надання правової допомоги від 08.05.2023р.; Договором про надання правової допомоги від 06.02.2023р.; копією платіжної інструкції про сплату авансованого платежу на суму 3 819,10 грн.

У п.1 Акту про надання правової допомоги від 08.05.2023р., зокрема зазначено, що виконавець згідно з умовами договору про надання правової допомоги від 06 лютого 2023 р. надав, а замовник прийняв надану йому правову допомогу - комплекс платних юридичних послуг, пов`язаних із захистом інтересів замовника у судовій справі №924/194/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Медфарм» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницька перша аптека" про стягнення 197 576,22 грн. у зв`язку із неналежним виконанням договору суборенди від 08.11.2020 року.

Судом встановлено, що долучені позивачем до заяви Акт про надання правової допомоги від 08.05.2023р. та Договір про надання правової допомоги від 06.02.2023р. не стосуються справи №924/1044/23, а подані в межах іншої справи №924/194/23 з іншим предметом спору.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника ТОВ «Поділля Медфарм» про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з ТОВ "Хмельницька перша аптека" на користь ТОВ «Поділля Медфарм» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У заяві представника позивача від 14.12.2023р. про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницька перша аптека" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Медфарм" () витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 грн. (двадцять п`ять тисяч гривень) відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ „Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 22.12.2023р.

Суддя О.Д. Вибодовський

Віддрук 3 прим.:

1- до справи;

2- позивачу - ;

3 - відповідачу -