ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26 грудня 2023 рокуСправа № 912/2418/23

Суддя Господарського суду Кіровоградської області Поліщук Г.Б., розглянув матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Квадро Агро", 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, пров. Кіндрата Рожнова, буд. 25

до відповідача ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про стягнення 58 340,42 грн

Товариство з обмеженою відповідальністю "Квадро Агро" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 50 000,00 грн, пені у розмірі 2090,42 грн, 1500,00 грн 36,5 % річних, 4500,00 грн 182,5 % річних, інфляційного збільшення у розмірі 250,00 грн, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки №14/03П від 14.03.2019 в частині оплати поставленого товару.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя дійшла висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

В обґрунтування позовної заяви позивач вказав, що 14.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Квадро Агро", як постачальником, та ОСОБА_1 , як покупцем, було укладено договір поставки № 14/03П від 14.03.2019.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Правила визначення юрисдикційності відповідної справи встановлені процесуальними законами, якими регламентована предметна та суб`єктна юрисдикція адміністративних, господарських та цивільних судів, це ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Тобто до юрисдикції господарського суду не віднесені спори, що виникають при виконанні правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не має статусу підприємця.

Зі змісту вступної та прохальної частини позову вбачається, що відповідачем визначено фізичну особу ОСОБА_1 , саме як фізичну особу без статусу підприємця, а не Фізичну особу - підприємця Поповича Михайла Володимировича.

Слід відмітити, що в Преамбулі договору поставки №14/03П від 14.03.2019 та Специфікаціях № 3, 4 до Договору поставки Покупцем зазначено ОСОБА_1 , в той час як в п. 13 Договору "Юридичні адреси, банківські реквізити і підписи сторін", а також в Специфікаціях № 3, 4 зазначено ОСОБА_1 .

Судом зроблено Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, за РНОКПП зазначеного позивачем у позовній заяві ), з якого вбачається, що за вказаним кодом зареєстровано фізичну особу ОСОБА_1 , стосовно якого 05.08.2014 було внесено запис за №3005725 про припинення підприємницької діяльності за судовим рішенням, що не пов`язано з банкрутством.

У Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відсутні відомості щодо наявності у відповідача статусу суб`єкта підприємницької діяльності.

Таким чином, щодо відповідача статус суб`єкта підприємницької діяльності існував в період з 01.03.2005 по 05.08.2014, тобто на момент укладення спірного договору в 2019 році відповідач не мав статусу суб`єкта підприємницької діяльності.

Суддя враховує, що кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом (ст. 42 Конституції України). Це право закріплено й у ст. 50 Цивільного кодексу України, у якій передбачено, що право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур не позбавляється статусу фізичної особи, а набуває до свого статусу фізичної особи нової ознаки - суб`єкта господарювання. Вирішення питання про юрисдикційність спору залежить від того, чи виступає фізична особа - сторона у відповідних правовідносинах - як суб`єкт господарювання, та від визначення цих правовідносин як господарських.

Договір поставки №14/03П від 14.03.2019 фактично було укладено з фізичною особою ОСОБА_1 , який на момент укладення договору не мав статусу суб`єкта підприємницької діяльності.

Як свідчить зміст Договору поставки від 14.03.2019 №14/03П, у правовідносинах за вказаним правочином гр. ОСОБА_1 взяв участь як громадянин - фізична особа, а не як суб`єкт підприємницької діяльності.

Таким чином, справа щодо даного спору, стороною якого є фізична особа, яка не була підприємцем на момент укладення Договору поставки від 14.03.2019 №14/03П, з врахуванням положень ст. 20 Господарського процесуального кодексу України не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Згідно зі ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

За змістом ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Квадро Агро" до ОСОБА_1 про стягнення 58 340,42 грн не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства та має розглядатись за правилами цивільного судочинства, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд зазначає, що оскільки позовна заява подана до господарського суду в електронному вигляді шляхом подання через "Електронний суд", то фізично дана позовна заява не повертається судом позивачу.

Керуючись ст. ст. 20, 175, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Квадро Агро" до ОСОБА_1 про стягнення 58 340,42 грн.

2. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Квадро Агро" та додані до неї документи повернути позивачу.

3. Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

5. Копію ухвали надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Квадро Агро" (через Електронний суд), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Ухвалу підписано 26.12.2023.

Суддя Г.Б. Поліщук