ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2023 р. Справа№ 925/439/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Сотнікова С.В.

Полякова Б.М.

Секретар судового засідання: Гудько А.В.

За участю представників учасників справи:

від АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»: Музика С.М. - за довіреністю № 14-121 від 27.12.2022;

від АТ «Укртрансгаз»: Кравченко С.В. - за довіреністю № 1-3233 від 05.12.2022.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 06.09.2023 у справі № 925/439/23 (суддя Боровик С.С.)

за заявою Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі»

про банкрутство юридичної особи

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 06.09.2023 у справі № 925/439/23 (суддя Боровик С.С.) (з урахуванням ухвали Господарського суду Черкаської області від 11.09.2023 у справі № 925/439/23) затверджено перелік конкурсних кредиторів, розмір їх вимог за грошовими зобов`язаннями, черговість задоволення кожної вимоги:

- Головного управління ДПС у Черкаській області: 5 368,00 грн судового збору за подання заяви (перша черга), 27 737,73 грн заборгованості зі сплати єдиного внеску (друга черга), 1 304 348,17 грн заборгованості зі сплати податків (третя черга), 2 119 641,71 грн штрафних санкцій (шоста черга);

- Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»: 5 368,00 грн судового збору за подання заяви (перша черга), 6 212 455,68 грн основного боргу (четверта черга), 630 474,11 грн пені (шоста черга);

- Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області: 5 368,00 грн судового збору за подання заяви (перша черга), 4 300,56 грн основного боргу (четверта черга), 2 146,75 грн інфляційних втрат та 387,22 грн 3% річних (четверта черга);

- Чигиринської філії Відокремленого структурного підрозділу «Смілянські енергетичні мережі» Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго»: 5 368,00 грн судового збору за подання заяви (перша черга), 217 265,87 грн основного боргу (четверта черга);

- Акціонерного товариства «Укртрансгаз»: 5 368,00 грн судового збору за подання заяви (перша черга), 610 634,39 грн боргу (четверта черга).

Судове рішення прийняте з посиланням на приписи ст.ст. 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - КУзПБ) та мотивоване обґрунтованістю кредиторських вимог заявників.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, Госпрозрахункове підприємство «Чигиринські теплові мережі» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить затвердити розмір вимог Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за грошовими вимогами та черговість задоволення кожної вимоги, в наступному розмірі:

- 5 368,00 грн судового збору за подання заяви (перша черга);

- 2 689 541,83 грн основного боргу (четверта черга);

- 1 656 945,31 грн пені, 3 % річних та інфляційних втрат (шоста черга), розмір яких підтверджується судовими рішеннями від 25.09.2018 у справі № 925/466/18 та від 23.05.2023 у справі № 925/80/23.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в сумі 2 496 442,65 грн є безпідставними та не підлягають до включення в реєстр вимог кредиторів, оскільки вказані вимоги не підтверджені судовими рішеннями від 25.09.2018 у справі № 925/466/18 та від 23.05.2023 у справі № 925/80/23.

Крім того, вимоги у розмірі 2 496 442,65 грн не пред`являлись кредитором до Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі» Чигиринської міської ради.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Учасники справи відзиву на апеляційну скаргу Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі» не надали, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) не перешкоджає перегляду судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2023 апеляційну скаргу Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі» передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Сотніков С.В., Поляков Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2023 у справі № 925/439/23 витребувано з Господарського суду Черкаської області матеріали справи № 925/439/23 за заявою Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі» про банкрутство юридичної особи. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 06.09.2023 у справі № 925/439/23 до надходження матеріалів справи.

05.10.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 925/439/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2023 у справі № 925/439/23 апеляційну скаргу Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 06.09.2023 у справі № 925/439/23 залишено без руху.

23.10.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі» надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 у справі № 925/439/23, поміж іншого, відкрито апеляційне провадження у даній справі; розгляд апеляційної скарги Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 06.09.2023 у справі № 925/439/23 призначено на 06.12.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2023 у справі № 925/439/23 відмовлено у задоволенні заяви Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Явка представників учасників справи

06.12.2023 у судове засідання з`явились представники Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Акціонерного товариства «Укртрансгаз».

Інші представники учасників справи у судове засідання 06.12.2023 не з`явились; про причини нез`явлення суд не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Також, нормами ст. 120 ГПК України передбачено можливість повідомлення сторін про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії шляхом направлення повідомлень на адресу електронної пошти та з використанням засобів мобільного зв`язку.

Слід зазначити, що копія ухвали Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 у справі № 925/439/23 була надіслана судом на електронні адреси та в електронний кабінет учасників справи, що підтверджується довідками про доставку електронного листа та довідками про доставку електронного документа.

При цьому, суд апеляційної інстанції виходить з того, якщо учасник справи надав суду електронну адресу, зазначивши її у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник справи бажає/не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на зазначене, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Разом з тим, колегія суддів робить акцент на тому, що з 18.10.2023 адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи зобов`язані зареєструвати у відповідності до ч. 6 ст. 6 ГПК України свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 «Мороз та інші проти України» та інші).

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за участю представників Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Акціонерного товариства «Укртрансгаз».

Позиції учасників справи

У судовому засіданні 06.12.2023 представники Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Акціонерного товариства «Укртрансгаз» заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, а ухвалу Господарського суду Черкаської області від 06.09.2023 у справі № 925/439/23 - без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

27.03.2023 Госпрозрахункове підприємство «Чигиринські теплові мережі» звернулось до Господарського суду Черкаської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 28.06.2023 у справі № 925/439/23 відкрито провадження у справі про банкрутство Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі»; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Голінного А.М.

Повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство опубліковано 30.06.2023.

24.07.2023 до Господарського суду Черкаської області від Головного управління ДПС у Черкаській області надійшла заява з вимогами до боржника.

26.07.2023 до Господарського суду Черкаської області від Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» надійшла заява з вимогами до боржника.

26.07.2023 Чигиринська філія Відокремленого структурного підрозділу «Смілянські енергетичні мережі» Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» звернулась до Господарського суду Черкаської області із заявою з вимогами до боржника.

28.07.2023 до Господарського суду Черкаської області від Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області надійшла заява з вимогами до боржника.

28.07.2023 Акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернулось до Господарського суду Черкаської області із заявою з вимогами до боржника.

11.08.2023 до Господарського суду Черкаської області від розпорядника майна Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі», арбітражного керуючого Голінного А.М. надішли повідомлення про результати розгляду грошових вимог кредиторів, в яких заявлені вимоги визнав у повному обсязі.

За наслідками розгляду вищевказаних заяв з грошовими вимогами, місцевим господарським судом постановлено судове рішення, яке наразі оскаржується в апеляційному порядку.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Акціонерного товариства «Укртрансгаз», обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при постановленні оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі» не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Об`єктом апеляційного перегляду є ухвала Господарського суду Черкаської області від 06.09.2023 у справі № 925/439/23 в частині визнання кредитором у справі № 925/439/23 Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» у розмірі 2 496 442,65 грн.

Згідно з ст. 1 КУзПБ кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею. Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу.

Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі.

Ухвала попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

У ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у наступному порядку:

1) у першу чергу задовольняються:

вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, що направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, що направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі;

вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України;

вимоги кредиторів за договорами страхування;

витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді;

витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються:

вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються:

вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів);

вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Як зазначалось вище, 26.07.2023 до Господарського суду Черкаської області від Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» надійшла заява з вимогами до боржника.

Грошові вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі» виникли внаслідок невиконання (неналежного виконання) боржником зобов?язань з оплати за поставлений природний газ, у відповідності до умов договорів купівлі-продажу (постачання) природного газу, а саме:

- № 3010/15-БО-36 від 25.11.2014;

- № 3009/15-TE-36 від 25.11.2014;

- № 2066/16-БО-36 від 15.12.2015;

- № 2065/16-TE-36 від 21.12.2015;

- № 2364/1617-TE-36 від 08.09.2016;

- № 2584/1617-БО-36 від 31.10.2016;

- № 2656/1617-KП-36 від 15.12.2016.

Щодо договору купівлі-продажу (постачання) природного газу № 3010/15-БО-36 від 25.11.2014.

25.11.2014 між Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (постачальник) та Госпрозрахунковим підприємством «Чигиринські теплові мережі» (покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 3010/15-БО-36, згідно з пунктом 1.1. якого постачальник зобов`язався передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Умовами зазначеного договору також передбачено, що: впродовж строку дії договору постачальник кожного місяця (розрахунковий період) передає споживачу замовлений обсяг природного газу (п.п. 2.1 Договору); приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п.п. 3.3 Договору); оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п.п. 6.1 Договору); у разі прострочення споживачем оплати він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми прострочення платежу за кожний день прострочення (п.п. 7.2 Договору).

На виконання умов зазначеного Договору постачальник передав споживачу природний газ в обсязі 279,142 тис куб м на суму 2 410 028,74 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2015, 28.02.2015, 31.03.2015, 30.04.2015, 31.10.2015, 30.11.2015 та 31.12.2015.

Споживач (боржник), у свою чергу, зобов`язання за згаданим Договором виконував неналежним чином, розрахунки здійснював несвоєчасно та не в повному обсязі, з порушенням передбаченого п.п. 6.1 Договору строку, а саме:

- за природний газ, переданий у січні 2015 року, - 17.04.2015;

- за природний газ, переданий у лютому 2015 року, - 06.07.2015;

- за природний газ, переданий у березні 2015 року, - 28.12.2015;

- за природний газ, переданий у квітні 2015 року, - 29.12.2015;

- за природний газ, переданий у жовтні 2015 року, - 29.12.2015;

- за природний газ, переданий у листопаді 2015 року, - 19.01.2016;

- за природний газ, переданий у грудні 2015 року, - розрахувався частково.

У лютому 2018 року рішенням засновника - Чигиринської міської ради розпочато процедуру припинення Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі» шляхом ліквідації юридичної особи.

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», керуючись положеннями ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112, 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України, звернулась спочатку до комісії з припинення боржника з вимогою про сплату боргу, а згодом й до суду з позовною заявою щодо визнання та грошових вимог кредитора та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу.

Так, рішенням Господарського суду Черкаської області від 25.09.2018 у справі № 925/466/18 (пункт 6.7 мотивувальної частини рішення), зокрема, визнано правомірними грошові вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», що ґрунтуються на положеннях Договору № 3010/15-БО-36 від 25.11.2014 постачання природного газу, у загальній сумі 357 968,11 грн, з яких: 52 756,07 грн - основний борг, 171 266,78 грн - пеня, 21 471,75 грн - 3 % річних, 112 473,51 грн - інфляційні втрати.

Матеріали справи не містять доказів виконання боржником зазначеного судового рішення; вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в межах здійснення ліквідаційної процедури боржник не задовольнив.

В силу ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 216, 218 Господарського кодексу України, порушення умов зобов`язання тягне за собою настання правових наслідків, встановлених договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Системний аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за час прострочення.

Отже, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за згаданим договором, у тому числі й в зв?язку з тривалим невиконанням судового рішення (за період з 14.03.2018 - 27.06.2023, що не охоплений згаданими судовими рішеннями) боржник має додатково сплатити на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»: 8 373,03 грн - 3 % річних, 87 463,18 грн - інфляційні втрати.

Таким чином, розмір грошових вимог Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі», які виникли з Договору постачання природного газу № 3010/15-БО-36 від 25.11.2014, складає суму 453 804,32 грн, з яких: 52 756,07 грн - основний борг, 171 266,78 грн - пеня, 29 844,78 грн - 3 % річних, 199 936,69 грн - інфляційні втрати.

Щодо договору купівлі-продажу (постачання) природного газу № 3009/15-TE-36 від 25.11.2014.

25.11.2014 між Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (постачальник) та Госпрозрахунковим підприємством «Чигиринські теплові мережі» (покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 3009/15-TE-36, згідно з пунктом 1.1 якого постачальник зобов`язався передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Умовами зазначеного договору також передбачено, що: впродовж строку дії договору постачальник кожного місяця (розрахунковий період) передає споживачу замовлений обсяг природного газу (п.п. 2.1 Договору); приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п.п. 3.3 Договору); оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п.п. 6.1 Договору); у разі прострочення споживачем оплати він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми прострочення платежу за кожний день прострочення (п.п. 7.2 Договору).

На виконання умов зазначеного Договору постачальник передав споживачу природний газ в обсязі 796,21 тис. куб. м на загальну суму 1 594 768,85 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2015, 28.02.2015, 31.03.2015, 30.04.2015, 31.10.2015, 30.11.2015 та 31.12.2015.

Споживач (боржник), у свою чергу, зобов`язання за згаданим Договором виконував неналежним чином, розрахунки здійснював несвоєчасно та не в повному обсязі, з порушенням передбаченого п.п. 6.1 Договору строку.

У лютому 2018 року рішенням засновника - Чигиринської міської ради розпочато процедуру припинення Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі» шляхом ліквідації юридичної особи.

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», керуючись положеннями ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112, 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України, звернулась спочатку до комісії з припинення боржника з вимогою про сплату боргу, а згодом й до суду з позовною заявою щодо визнання та грошових вимог кредитора та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу.

Так, рішенням Господарського суду Черкаської області від 25.09.2018 у справі № 925/466/18 (пункт 6.6 мотивувальної частини рішення), зокрема, визнано правомірними грошові вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», що ґрунтуються на положеннях Договору № 3009/15-TE-36 від 25.11.2014 постачання природного газу, у сумі 5 732,56 грн, з яких: 2 239,48 грн - пеня, 116,96 грн - 3 % річних, 3 376,12 грн - інфляційні втрати.

Матеріали справи не містять доказів виконання боржником зазначеного судового рішення.

Таким чином, розмір грошових вимог Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі», які виникли з Договору постачання природного газу № 3009/15-TE-36 від 25.11.2014, складає суму 5 732,56 грн, з яких: 2 239,48 грн - пеня, 116,96 грн - 3 % річних, 3 376,12 грн - інфляційні втрати.

Щодо договору купівлі-продажу (постачання) природного газу № 2066/16-БО-36 від 15.12.2015.

15.12.2015 між Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (постачальник) та Госпрозрахунковим підприємством «Чигиринські теплові мережі» (покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 2066/16-БО-36, згідно з пунктами 2.1, 5.1, 5.2 якого постачальник зобов`язався передати споживачу у період з 01.01.2016 по 31.03.2016 газ обсягом до 320,00 тис куб м за ціною (на дату укладання договору) за 1000 куб м 6474,00 грн (без урахування ПДВ, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування та розподіл природного газу, крім того збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2 %); до сплати за 1000 куб. м природного газу - 6 603,48 грн, крім того ПДВ 20 %, всього з ПДВ - 7 924,18 грн.

Умовами зазначеного договору передбачено, що: впродовж строку дії договору постачальник кожного місяця (розрахунковий період) передає споживачу замовлений обсяг природного газу (п.п. 2.1 Договору); приймання - передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п.п. 3.4 Договору); оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами відповідно до цін, умов і порядку зарахування коштів, визначених у п. 5.2 Договору або у відповідних додаткових угодах. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п.п. 6.1 Договору); у разі прострочення споживачем оплати він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми прострочення платежу за кожний день прострочення (п.п. 8.2 Договору).

На виконання умов зазначеного Договору постачальник передав споживачу природний газ 193,076 тис куб м на загальну суму 1 548 036,68 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2016, 29.02.2016 та 31.03.2016.

Споживач (боржник), у свою чергу, зобов`язання за згаданим Договором виконував неналежним чином, розрахунки здійснював несвоєчасно та не в повному обсязі, з порушенням передбаченого п.п. 6.1 Договору строку, а саме:

- за природний газ, переданий у січні 2016 року, - розрахувався частково;

- за природний газ, переданий у лютому 2016 року, - не розрахувався;

- за природний газ, переданий у березні 2016 року, - не розрахувався.

У лютому 2018 року рішенням засновника - Чигиринської міської ради розпочато процедуру припинення Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі» шляхом ліквідації юридичної особи.

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», керуючись положеннями ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112, 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України, звернулась спочатку до комісії з припинення боржника з вимогою про сплату боргу, а згодом й до суду з позовною заявою щодо визнання та грошових вимог кредитора та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу.

Так, рішенням Господарського суду Черкаської області від 25.09.2018 у справі № 925/466/18 (пункт 6.2 мотивувальної частини рішення), зокрема, визнано правомірними грошові вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», що ґрунтуються на положеннях Договору № 2066/16-БО-36 від 15.12.2015 постачання природного газу, у сумі 1 838 956,64 грн, з яких: 1 158 036,68 грн - основний борг, 259 539,44 грн - пеня, 74 037,21 грн - 3 % річних, 347 343,31 грн - інфляційні втрати.

Матеріали справи не містять доказів виконання боржником зазначеного судового рішення; вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в межах здійснення ліквідаційної процедури боржник не задовольнив.

В силу ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 216, 218 Господарського кодексу України, порушення умов зобов`язання тягне за собою настання правових наслідків, встановлених договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Системний аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за час прострочення.

Отже, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за згаданим договором, у тому числі й в зв?язку з тривалим невиконанням судового рішення (за період з 14.03.2018 - 27.06.2023, що не охоплений згаданими судовими рішеннями) боржник має додатково сплатити на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»: 183 794,68 грн - 3 % річних, 1 042 058,87 грн - інфляційні втрати.

Таким чином, розмір грошових вимог Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі», які виникли з Договору постачання природного газу № 2066/16-БО-36 від 15.12.2015 складає 3 064 810,19 грн, з яких: 1 158 036,68 грн - основний борг, 259 539,44 грн - пеня, 257 831,89 грн - 3 % річних, 1 389 402,18 грн - інфляційні втрати.

Щодо договору купівлі-продажу (постачання) природного газу № 2065/16-TE-36 від 21.12.2015.

21.12.2015 між Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (постачальник) та Госпрозрахунковим підприємством «Чигиринські теплові мережі» (покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 2065/16-TE-36, згідно з пунктом 1.1 якого продавець зобов`язався передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Умовами зазначеного договору також передбачено, що: впродовж строку дії договору постачальник кожного місяця (розрахунковий період) передає споживачу замовлений обсяг природного газу (п.п. 2.1 Договору); приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п.п. 3.4 Договору); оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п.п. 6.1 Договору); у разі прострочення споживачем оплати він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми прострочення платежу за кожний день прострочення (п.п. 8.2 Договору).

На виконання умов зазначеного Договору постачальник передав споживачу природний газ в обсязі 455,509 тис. куб. м на загальну суму 1 171 955,425 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2016, 29.02.2016, 31.03.2016.

Споживач (боржник), у свою чергу, зобов`язання за згаданим Договором виконував неналежним чином, розрахунки здійснював несвоєчасно та не в повному обсязі, з порушенням передбаченого п.п. 6.1 Договору строку.

У лютому 2018 року рішенням засновника - Чигиринської міської ради розпочато процедуру припинення Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі» шляхом ліквідації юридичної особи.

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», керуючись положеннями ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112, 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України, звернулась спочатку до комісії з припинення боржника з вимогою про сплату боргу, а згодом й до суду з позовною заявою щодо визнання та грошових вимог кредитора та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу.

Так, рішенням Господарського суду Черкаської області від 25.09.2018 у справі № 925/466/18 (пункт 6.1 мотивувальної частини рішення), зокрема, визнано правомірними грошові вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», що ґрунтуються на положеннях Договору № 2065/16-TE-36 від 21.12.2015 постачання природного газу, у сумі 30 336,47 грн, з яких: 17 913,68 грн - пеня, 2 233,10 грн - 3 % річних, 10 189,69 грн - інфляційні втрати.

Матеріали справи не містять доказів виконання боржником зазначеного судового рішення.

Таким чином, розмір грошових вимог Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі», які виникли з Договору постачання природного газу № 2065/16-TE-36 від 21.12.2015, складає суму 30 336,47 грн, з яких: 17 913,68 грн - пеня; 2 233,10 грн - 3 % річних, 10 189,69 грн - інфляційні втрати.

Щодо договору купівлі-продажу (постачання) природного газу № 2364/1617-TE-36 від 08.09.2016.

08.09.2016 між Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (постачальник) та Госпрозрахунковим підприємством «Чигиринські теплові мережі» (покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 2364/1617-TE-36 постачання природного газу, згідно з яким постачальник зобов`язався поставити споживачеві у період з 01.10.2016 по 31.03.2017 (включно) природний газ обсягом до 1 300,0 тис куб м.

Умовами зазначеного договору передбачено, що: ціна за 1000 куб природного газу за цим договором становить 4 942,00 грн, крім того ПДВ 20 %, усього до сплати разом з ПДВ 5 930,40 грн; загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу (пункти 5.2, 5.4 Договору); приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п.п. 3.3 Договору); оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п.п. 6.1 Договору); у разі прострочення споживачем оплати він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі 21 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми прострочення платежу за кожний день прострочення (п.п. 8.2 Договору).

На виконання умов зазначеного Договору постачальник передав споживачу природний газ в обсязі 644,578 тис. куб м на загальну суму 3 822 605,37 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2016, 30.11.2016, 31.12.2016, 31.01.2017 та 31.03.2017.

Споживач (боржник), у свою чергу, зобов`язання за згаданим Договором виконував неналежним чином, розрахунки здійснював несвоєчасно та не в повному обсязі, з порушенням передбаченого п.п. 6.1 Договору строку, а саме:

- за природний газ, переданий у грудні 2016 року, - 26.01.2017;

- за природний газ, переданий у січні 2017 року, - 28.02.2017;

- за природний газ, переданий у березні 2017 року, - не розрахувався.

У лютому 2018 року рішенням засновника - Чигиринської міської ради розпочато процедуру припинення Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі» шляхом ліквідації юридичної особи.

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», керуючись положеннями ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112, 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України, звернулась спочатку до комісії з припинення боржника з вимогою про сплату боргу, а згодом й до суду з позовною заявою щодо визнання та грошових вимог кредитора та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу.

Так, рішенням Господарського суду Черкаської області від 25.09.2018 у справі № 925/466/18 (пункт 6.3 мотивувальної частини рішення), зокрема, визнано правомірними грошові вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», що ґрунтуються на положеннях Договору № 2364/1617-TE-36 від 08.09.2016 постачання природного газу, у сумі 916 460,41 грн, з яких: 731 626,76 грн - основний борг, 80 551,65 грн - пеня, 20 420,89 грн - 3 % річних, 83 861,11 грн - інфляційні втрати.

Матеріали справи не містять доказів виконання боржником зазначеного судового рішення; вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в межах здійснення ліквідаційної процедури боржник не задовольнив.

В силу ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 216, 218 Господарського кодексу України, порушення умов зобов`язання тягне за собою настання правових наслідків, встановлених договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Системний аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за час прострочення.

Отже, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за згаданим договором, у тому числі й в зв?язку з тривалим невиконанням судового рішення (за період з 14.03.2018 - 27.06.2023, що не охоплений згаданими судовими рішеннями) боржник має додатково сплатити на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»: 116 118,18 грн - 3 % річних, 564 499,55 грн - інфляційні втрати.

Таким чином, розмір грошових вимог Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі», які виникли з Договору постачання природного газу № 2364/1617-TE-36 від 08.09.2016, складає суму 1 597 078,14 грн, з яких: 731 626,76 грн - основний борг, 80 551,65 грн - пеня, 136 539,07 грн - 3 % річних, 648 360,66 грн - інфляційні втрати.

Щодо договору купівлі-продажу (постачання) природного газу № 2584/1617-БО-36 від 31.10.2016.

31.10.2016 між Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (постачальник) та Госпрозрахунковим підприємством «Чигиринські теплові мережі» (покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 2584/1617-БО-36 постачання природного газу, згідно з умовами якого постачальник узяв на себе зобов`язання поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього договору.

Умовами зазначеного договору передбачено, що: постачальник передає споживачу у період з 01.10.2016 по 31.03.2017 (включно) природний газ обсягом до 460,0 тис. куб. м; ціна за 1000 куб. м природного газу за цим договором з 01.10.2016 становить 5 916,00 грн, крім того ПДВ (20%) - 1 183,20 грн; до сплати за 1000 куб. м природного газу з ПДВ 7 099,20 грн (пункти 2.1, 5.2, 6.1 Договору); приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п.п. 3.4 Договору); оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п.п. 6.1 Договору); у разі прострочення споживачем оплати він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі 21 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми прострочення платежу за кожний день прострочення (п.п. 8.2 Договору).

На виконання умов зазначеного Договору протягом жовтня-грудня 2016 року та січня і березня 2017 року постачальник передав споживачу природний газ в обсязі 195,123 тис куб м на загальну суму 1 385 228,79 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2016, 30.11.2016, 31.12.2016, 31.01.2017 та 31.03.2017.

Споживач (боржник), у свою чергу, зобов`язання за згаданим Договором виконував неналежним чином, розрахунки здійснював несвоєчасно та не в повному обсязі, з порушенням передбаченого п.п. 6.1 Договору строку, а саме:

- за природний газ, переданий у жовтні 2016 року, - 01.12.2016;

- за природний газ, переданий у листопаді 2016 року, - 10.03.2017;

- за природний газ, переданий у грудні 2016 року, - розрахувався частково;

- за природний газ, переданий у січні 2017 року, - не розрахувався;

- за природний газ, переданий у березні 2017 року, - не розрахувався.

У лютому 2018 року рішенням засновника - Чигиринської міської ради розпочато процедуру припинення Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі» шляхом ліквідації юридичної особи.

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», керуючись положеннями ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112, 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України, звернулась спочатку до комісії з припинення боржника з вимогою про сплату боргу, а згодом й до суду з позовною заявою щодо визнання та грошових вимог кредитора та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу.

Так, рішенням Господарського суду Черкаської області від 25.09.2018 у справі № 925/466/18 (пункт 6.4 мотивувальної частини рішення), зокрема, визнано правомірними грошові вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», що ґрунтуються на положеннях Договору № 2584/1617-БО-36 від 31.10.2016 постачання природного газу, у сумі 961 988,65 грн, з яких: 729 102,89 грн - основний борг, 96 689,67 грн - пеня, 25 588,18 грн - 3 % річних, 110 607,91 грн - інфляційні втрати.

Матеріали справи не містять доказів виконання боржником зазначеного судового рішення; вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в межах здійснення ліквідаційної процедури боржник не задовольнив.

В силу ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 216, 218 Господарського кодексу України, порушення умов зобов`язання тягне за собою настання правових наслідків, встановлених договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Системний аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за час прострочення.

Отже, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за згаданим договором, у тому числі й в зв?язку з тривалим невиконанням судового рішення (за період з 14.03.2018 - 27.06.2023, що не охоплений згаданими судовими рішеннями) боржник має додатково сплатити на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»: 115 717,62 грн - 3 % річних, 574 007,33 грн - інфляційні втрати.

Таким чином, розмір грошових вимог Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі», які виникли з Договору постачання природного газу № 2584/1617-БО-36 від 31.10.2016, складає суму 1 651 713,60 грн, з яких: 729 102,89 грн - основний борг, 96 689,67 грн - пеня, 141 305,80 грн - 3 % річних, 684 615,24 грн - інфляційні втрати.

Щодо договору купівлі-продажу (постачання) природного газу № 2656/1617-KП-36 від 15.12.2016.

15.12.2016 між Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (постачальник) та Госпрозрахунковим підприємством «Чигиринські теплові мережі» (покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 2656/1617-KП-36 постачання природного газу, згідно з яким постачальник зобов`язався поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього договору.

Умовами зазначеного договору передбачено, що: постачальник передає споживачу у період з 01.12.2016 по 31.03.2017 (включно) природний газ обсягом до 20,0 тис. куб. м; ціна за 1000 куб. м природного газу за цим договором з 01.12.2016 становить 7 148,00 грн, крім того ПДВ (20 %) 1 429,60 грн; до сплати за 1000 куб. природного газу з ПДВ 8 577,60 грн (пункти 2.1, 5.2 Договору); ціна за 1 000 куб. м природного газу з 01.01.2017 становить 6 979,00 грн, крім того ПДВ (20 %) 1 395,80 грн; до сплати за 1000 куб. м природного газу з ПДВ 8 374,80 грн (пункти 2.1, 5.2 Договору з урахуванням додаткової угоди № 1 до цього договору від 21.12.2016); ціна за 1 000 куб. м природного газу з 01.02.2017 становить 8 451,00 грн, крім того ПДВ (20 %) 1 690,20 грн; до сплати за 1000 куб. м природного газу з ПДВ 10 141,20 грн (пункти 2.1, 5.2 Договору з урахуванням додаткової угоди № 3 до цього договору від 24.01.2017); приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п.п. 3.4 Договору); оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду; остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п.п. 6.1 Договору); у разі прострочення споживачем оплати він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми прострочення платежу за кожний день прострочення платежу (п.п. 8.2 Договору).

На виконання умов зазначеного Договору постачальник передав споживачу природний газ в обсязі 8,625 куб м на загальну суму 74 832,01 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.12.2016, 31.01.2017 та 31.03.2017.

Споживач (боржник), у свою чергу, зобов`язання за згаданим Договором виконував неналежним чином, розрахунки здійснював несвоєчасно та не в повному обсязі, з порушенням передбаченого п.п. 6.1 Договору строку, а саме:

- за природний газ, переданий у грудні 2016 року, - 26.01.2017;

- за природний газ, переданий у січні 2017 року, - 28.02.2017;

- за природний газ, переданий у березні 2017 року, - не розрахувався.

У лютому 2018 року рішенням засновника - Чигиринської міської ради розпочато процедуру припинення Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі» шляхом ліквідації юридичної особи.

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», керуючись положеннями ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112, 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України, звернулась спочатку до комісії з припинення боржника з вимогою про сплату боргу, а згодом й до суду з позовною заявою щодо визнання та грошових вимог кредитора та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу.

Так, рішенням Господарського суду Черкаської області від 25.09.2018 у справі № 925/466/18 (пункт 6.5 мотивувальної частини рішення), зокрема, визнано правомірними грошові вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», що ґрунтуються на положеннях Договору № 2656/1617-KП-36 від 15.12.2016 постачання природного газу, у сумі 22 750,21 грн, з яких: 18 019,43 грн - основний борг, 2 273,41 грн - пеня, 476,90 грн - 3 % річних, 1 980,47 грн - інфляційні втрати.

Матеріали справи не містять доказів виконання боржником зазначеного судового рішення; вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в межах здійснення ліквідаційної процедури боржник не задовольнив.

В силу ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 216, 218 Господарського кодексу України, порушення умов зобов`язання тягне за собою настання правових наслідків, встановлених договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Системний аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за час прострочення.

Отже, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за згаданим договором, у тому числі й в зв?язку з тривалим невиконанням судового рішення (за період з 14.03.2018 - 27.06.2023, що не охоплений згаданими судовими рішеннями) боржник має додатково сплатити на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»: 2 859,90 грн - 3 % річних, 13 844,40 грн - інфляційні втрати.

Таким чином, розмір грошових вимог Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі», які виникли з Договору постачання природного газу № 2656/1617-KП-36 від 15.12.2016, складає суму 39 454,51 грн, з яких: 18 019,43 грн - основний борг, 2 273,41 грн - пеня, 3 336,80 грн - 3 % річних, 15 824,87 грн - інфляційні втрати.

Слід зазначити, що вищевказані вимоги є підтвердженими договорами купівлі-продажу природного газу, іншими договорами, актами приймання-передачі природного газу та розрахунками заборгованості.

Таким чином, розмір грошових вимог Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» становить 6 842 929,79 грн, з яких: 2 689 541,83 грн - основний борг, 630 474,11 грн - пеня, 571 208,40 грн - 3 % річних, 2 951 705,45 грн - інфляційні втрати.

За таких обставин, місцевий господарський суд належним чином дослідивши матеріали справи, дотримуючись норм процесуального та матеріального права, дійшов вірного висновку про визнання заявлених у справі грошових вимог Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»: 5 368,00 грн судового збору за подання заяви (перша черга), 6 212 455,68 грн основного боргу (четверта черга), 630 474,11 грн пені (шоста черга).

Також, слід зазначити, що неузгодженість суми грошового зобов`язання не означає, що зобов`язання не існує або може не враховуватися при зверненні із заявою про визнання кредиторських вимог.

При цьому, твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в ухвалі Господарського суду Черкаської області від 06.09.2023 у справі № 925/439/23, а отже, у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

За таких обставин решту аргументів скаржника, окрім викладених у мотивувальній частині постанови, суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржниками зроблено не було.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі» необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Черкаської області від 06.09.2023 у справі № 925/439/23 підлягає залишенню без змін.

Розподіл судових витрат

Судові витрати за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст. 129 ГПК України, судом покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 255, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Госпрозрахункового підприємства «Чигиринські теплові мережі» залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 06.09.2023 у справі № 925/439/23 залишити без змін.

3. Справу № 925/439/23 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено та підписано - 27.12.2023.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді С.В. Сотніков

Б.М. Поляков