УХВАЛА

20 грудня 2023 року

м. Київ

cправа № 922/847/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранець О. М. - головуючий, Вронської Г.О., Кролевець О. А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут"

на ухвалу Східного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів Крестьянінова О.О., Фоміної В.О., Шевель О.В.,

від 20.11.2023

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут"

до Дочірнього підприємства Харківський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - філія "Пісочинське ДЕП" Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України"

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

04.12.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 у справі № 922/847/23 про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Склад колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду визначено відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2023 (головуючий суддя - Баранець О.М., судді Вронська Г.О., Кролевець О.А.)

Дослідивши матеріали касаційної скарги та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Статтею 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Таким чином, встановлене законодавством обмеження права на касаційне оскарження відповідає вимогам вищевказаної статті 129 Конституції України.

У поданій касаційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 у справі № 922/847/23, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" на рішення Господарського суду Харківської області від 03.10.2023 у справі №922/847/23, а справу № 922/847/23 направити до Східного апеляційного господарського суду продовження розгляду.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, тому слід відмовити у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення пені у сумі 77 134,99 грн., 3% річних у сумі 6 189,30 грн. та інфляційних витрат у сумі 37 511,38 грн., також просило відшкодувати за рахунок відповідача понесені Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" судові витрати у сумі 2 684,00 грн. та суму витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 12 083,56 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 03.10.2023 у справі №922/847/23 (суддя Присяжнюк О.О.) у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просило скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 03.10.2023 у справі №922/847/23 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, змінити розподіл судових витрат відповідно до нового рішення. Також позивач звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Східним апеляційним господарським судом в ухвалі від 06.11.2023 було встановлено, що повний текст рішення Господарського суду Харківської області від 03.10.2023 у справі №922/847/23 складений 04.10.2023, а апеляційну скаргу подано засобами поштового зв`язку 27.10.2023, тобто з пропуском встановленого статтею 256 ГПК України строку.

Звертаючись з апеляційною скаргою позивач посилався на те, що копію оскаржуваного рішення від 03.10.2023 ним отримано засобами поштового зв`язку 18.10.2023 та стверджував, що закінчення двадцятиденного строку на апеляційне оскарження рішення припадає на 07.11.2023 і апеляційна скарга подається в межах строку на апеляційне оскарження, передбаченого статтею 256 ГПК України.

Проте, апеляційним господарським судом було встановлено, що інтереси позивача в суді першої інстанції представляв адвокат Романенко О.М. на підставі довіреності від 27.12.2022 №ДР-161222, яким і було підписано апеляційну скаргу від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут".

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" та адвокат Романенко О.М. зареєстровані в підсистемі «Електронний кабінет» та є користувачами ЄСІТС. В матеріалах електронної справи відсутні відомості про доставлення оскаржуваного рішення до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут". Водночас, рішення суду від 03.10.2023 було доставлено до електронного кабінету адвоката позивача - Романенка О.М. - 04.10.2023 о 14:25 год.

Враховуючи положення частин шостої та сьомої статті 242 ГПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду від 03.10.2023 вважається врученим Товариству з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" 04.10.2023. А тому, відповідно до положень статті 256 ГПК України апеляційна скарга на вказане рішення мала бути подана до 24.10.2023.

Проте, апеляційну скаргу позивачем було подано засобами поштового зв`язку 27.10.2023, тобто з пропуском встановленого статтею 256 ГПК України строку.

З огляду на вказане, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" було залишено судом апеляційної інстанції без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення її недоліків шляхом надання йому можливості звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строків на апеляційне оскарження, вказавши інші підстави для поновлення строку.

Ухвала про залишення апеляційної скарги без руху від 06.11.2023 була доставлена в електронний кабінет позивача 06.11.2023 о 12:11 год.

13.11.2023 до Східного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" надійшла заява, в якій позивач просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 03.10.2023 у справі №922/847/23, посилаючись на введення воєнного стану на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, а також відносно невеликий термін пропущення подання апеляційної скарги. В заяві позивач також зазначив, що майже вся територія України та місто Харків систематично піддається обстрілам внаслідок ведення бойових дій, систематично припиняється подача електроенергії, зокрема в будинки та офісні приміщення, в тому числі і в офісне приміщення позивача внаслідок ураження об`єктів критичної інфраструктури. Працівники вимушені покинути домівки та робочі місця, в тому числі відповідальні особи товариства щодо супроводження розгляду справи у суді. З метою своєчасного переміщення людей до укриття тривають постійні оповіщення тривоги у зв`язку з ракетними обстрілами та/або атаками БПЛА. Підприємство відноситься до об`єкту критичної інфраструктури і існує відносно великий відсоток ймовірного переважного враження по товариству, тому працює в обмеженому режимі.

Ухвалою від 20.11.2023 Східний апеляційний господарський суд відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" на рішення Господарського суду Харківської області від 03.10.2023 у справі №922/847/23.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції зауважив, що: представник позивача Романенко О.М. (який підписав апеляційну скаргу) є адвокатом Адвокатського об`єднання "ГАРАНТ ГРУП", має відповідні професійні знання, обізнаний зі встановленими процесуальним законодавством строками звернення до суду та підставами для їх поновлення, обізнаний з обставинами справи, оскільки був присутній в судовому засіданні 03.10.2023, та знав про прийняття оскаржуваного рішення і результат розгляду справи з вказаної дати; позивач не повідомив суд апеляційної інстанції, що повний текст рішення суду першої інстанції був отриманий його представником 04.10.2023 через підсистему "Електронний кабінет", посилаючись в апеляційній скарзі на отримання його позивачем поштою лише 18.10.2023. При цьому, заявник не навів змістовних і вагомих доводів щодо вчинення ним всіх необхідних і можливих заходів, які б об`єктивно вказували на наявність непереборних обставин, що заважали йому вчасно підготувати та подати апеляційну скаргу; посилання скаржника на такі загальновідомі обставини, як запровадження воєнного стану, судом апеляційної інстанції не прийнято до уваги, оскільки позивачем не доведено, що запровадження воєнного стану причинно-наслідковим зв`язком унеможливило виконання ним процесуальних дій протягом установленого законом строку, в тому числі беручи до уваги, що розгляд справи відбувався вже у воєнний час; Суду апеляційної інстанції, який перебуває в тих самих умовах, що зокрема і позивач, також відомо, що майже вся територія України, в тому числі місто Харків періодично піддається обстрілам з боку країни-агресора, що може призводити до тимчасового припинення подачі електроенергії. Проте, скаржник, не довів жодними доказами, по-перше, що такі обставини дійсно мали місце у період терміну, який встановлений законом для подання апеляційної скарги, а по-друге, завадили йому своєчасно вчинити відповідну процесуальну дію; перебування працівників підприємства у віддаленому режимі не може бути прийнято до уваги, оскільки чинне процесуальне законодавство надає учасникам судового процесу широкі можливості для дистанційних взаємовідносин як із судом, так і з іншими учасниками справи, зокрема, за допомогою Електронного суду, реєстрація в якому для позивача наразі відповідно до процесуального законодавства є обов`язковою; позивач не довів, що в цій справі можливість вчасного подання ним апеляційної скарги, зокрема, у двадцятиденний термін після отримання рішення суду, не мало суб`єктивного характеру, тобто не залежало від його волевиявлення; натомість пропуск строку на звернення до суду через пасивну поведінку заявника щодо реалізації процесуальних прав і небажання їх реалізувати в повній мірі в цьому випадку не є поважною причиною пропуску строку.

З урахуванням викладених обставин, викладені у заяві причини пропуску строку на апеляційне оскарження cуд апеляційної інстанції не розцінив як непереборні та такі, що об`єктивно перешкоджали позивачу вчасно звернутися з апеляційною скаргою, а тому не визнав їх поважними.

Постановляючи ухвалу від 20.11.2023 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" на рішення Господарського суду Харківської області від 03.10.2023 у справі №922/847/23, яка є предметом касаційного оскарження, суд керувався частиною четвертою статті 260 та частиною першою статті ГПК України.

Звертаючись із касаційною скаргою на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 у справі № 922/847/23, скаржник стверджує, що:

через триваючу повномасштабну збройну агресію росії проти України Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" з поважних причин пропущено строк на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду. Суд апеляційної інстанції безпідставно та необґрунтовано не врахував, що наведені обставини не є незалежними від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для вчинення процесуальної дії, а саме подання апеляційної скарги у встановлений строк; 03.10.2023 у справі 922/847/23 судом першої інстанції було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення; повний текст рішення від 03.10.2023 у справі №922/847/23 складено -04.10.2023; відповідно до пункту 3 частини п`ятої статті 238 ГПК України у резолютивній частині зазначаються строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; згідно з другим абзацом резолютивної частини рішення Господарського суду Харківської області від 03.10.2023 року у справі №922/847/236: "Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Згідно із статтею 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пункту 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу"; на час ухвалення рішення суду - починаючи з 05.10.2021 функціонували три підсистеми (модулі) ЄСІТС - «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистема відеоконференцзв`язку. Отже, в розумінні вимог пункту З частини п`ятої статті 238 ГПК України резолютивна частина рішення Господарського суду Харківської області не містила належного роз`яснення (положень) відносно строку і порядку набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" було отримано з Електронного суду повний текст рішення господарського суду - 09.10.2023 та доведено до відповідальних осіб позивача для відома та реагування за наслідком чого проводилась робота щодо підготовки апеляційної скарги (роздруківка (копія) переписки з електронної пошти додається). Зокрема, платіжною інструкцією від 20.10.2023 року №57754 (копія додається) позивачем було сплачено судовий збір відносно апеляційного перегляду рішення господарського суду Харківської області від 03.10.203 року у справі №922/847/23; а отже, наведені обставини, в контексті агресії росії проти України та постійних тривог, атак ракетами, літаками та БпЛА, не можуть свідчити лише про суб`єктивний характер внутрішньо- організаційних питань діяльності позивача та пасивну поведінку відносно реалізації процесуальних прав та обов`язків; з урахуванням зазначеного, на думку скаржника, судом апеляційної інстанції не надано належної оцінки відносно умов роботи у віддаленому режимі оскільки таку оцінку судом надано без врахування можливості віддаленої роботи та можливості її забезпечення в умовах агресії росії.

Однак Верховний Суд відхиляє доводи скаржника та вважає, що судом апеляційної інстанції правильно застосовано частину четверту статті 260 та частину першу статті 261 Господарського процесуального кодексу України шляхом відмови у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

За змістом статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги з огляду на положення статті 256 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №912/2325/17, від 18.01.2019 у справі №921/396/17-г, від 19.06.2020 у справі №926/1037-б/15, від 16.04.2021 у справі № 904/3258/14).

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

У пункті 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що «правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків».

Згідно зі статтею 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У розумінні статті 86 ГПК України питання про поважність причин пропуску процесуального строку вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з частинами 5 - 7 статті 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Водночас, відповідно до частин 1, 5 та 7 статті 6 ГПК України у господарських судах функціонує ЄСІТС. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З 05.10.2021 офіційно почали функціонувати три підсистеми (модулі) ЄСІТС: «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистема відеоконференцзв`язку, в зв`язку з чим відповідно до частини 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.

Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували «Електронний кабінет», суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до «Електронного кабінету» таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Абзацом 5 пункту 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що особам, які не мають зареєстрованих «Електронних кабінетів», документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

Отже, чинним процесуальним законодавством передбачено два способи надсилання судового рішення: шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через «Електронний кабінет», у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС (подібні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 906/184/21, від 02.11.2022 у справі № 910/14088/21, від 29.11.2022 у справі № 916/1716/20, від 25.05.2023 у справі № 916/3164/16).

Функціонування «Електронного кабінету» та надсилання до нього документів в електронній формі у справах, в яких особи, що беруть в них участь пройшли процедуру реєстрації в ЄСІТС, пов`язується саме з проходженням такими особами процедури реєстрації «Електронного кабінету» з використанням кваліфікованого електронного підпису та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Нормами Положення про ЄСІТС передбачено надсилання відповідних документів саме до «Електронного кабінету» незалежно від прив`язки до електронної адреси користувача такого кабінету, визначеної ним своїм внутрішнім документом як офіційна, оскільки для функціонування ЄСІТС офіційною електронною адресою визначається адреса електронної пошти, вказана користувачем в «Електронному кабінеті» (такі висновки викладено у постановах Верховного Суду від 30.08.2022 у справі № 459/3666/21, від 07.09.2022 у справі № 460/9523/21).

Як встановлено судом апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" та адвокат Романенко О.М. зареєстровані в підсистемі «Електронний кабінет» та є користувачами ЄСІТС. В матеріалах електронної справи відсутні відомості про доставлення оскаржуваного рішення до електронного кабінету Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут". Водночас, рішення суду від 03.10.2023 було доставлено до електронного кабінету Романенка О.М. - 04.10.2023 о 14:25 год., який представляв інтереси позивача в суді першої інстанції на підставі довіреності №ДР-161222 від 27.12.2022, і яким було підписано апеляційну скаргу від імені Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут".

Відповідно до частини сьомої статті 242 ГПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що рішення місцевого господарського суду від 03.10.2023 вважається врученим Товариству з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" 04.10.2023. А тому, відповідно до положень статті 256 ГПК України апеляційна скарга на вказане рішення мала бути подана до 24.10.2023.

Верховний Суд виходить з того, що надсилання копії судових рішень через «Електронний кабінет» в системі ЄСІТС відповідає приписам частин п`ятої, шостої статті 6 Господарського процесуального кодексу України та статті 242 Господарського процесуального кодексу України, а тому посилання скаржника на необхідність врахування обставин отримання ним рішення суду першої інстанції засобами поштового зв`язку, попри наявність електронного кабінету, є безпідставними.

За наведених обставин Верховний Суд дійшов висновку про обґрунтованість висновку суду апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" не довело існування поважних причин, що зумовили пропуск процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та об`єктивно свідчили би про неможливість своєчасного звернення з апеляційною скаргою.

Не заслуговують на увагу доводи скаржника про поновлення судом апеляційної інстанції позивачу строку на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки суд у кожному конкретному випадку та з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення (у тому числі щодо наявності або відсутності електронного кабінету і факту отримання рішення), та приймає відповідне рішення на підставі встановлених фактичних обставин у кожній справі.

Посилання скаржника на те, що через триваючу повномасштабну агресію росії проти України ним з поважних причин пропущено строк на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки такі обґрунтування не можуть бути визнано поважною причиною пропуску строку на оскарження, так як скаржник жодним чином не підтверджує свої твердження з посиланням на відповідні докази, яким чином введення воєнного стану саме по собі призвело до неможливості вчасно подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду.

При цьому колегія суддів враховує висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного суду від 10.11.2022 у справі № 990/115/22, відповідно до яких введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку.

Доводи касаційної скарги стосовно того, що на думку скаржника, резолютивна частина рішення Господарського суду Харківської області від 03.10.2023 не містила належного роз`яснення (положень) відносно строку і порядку набрання рішенням суду законної сили та його оскарження, також не заслуговують на увагу, оскільки порядок вручення судового рішення регулюється, зокрема, частинами шостою та сьомою статті 242 ГПК України.

Касаційний господарський суд також враховує, що, переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 «Справа «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» (Levages Prestations Services v. France, заява № 21920/93, ЄСПЛ, § 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 05.04.2018 справа «ZUBAC v. CROATIA» (№ 40160/12, ЄСПЛ, § 83) вказано що застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

Враховуючи, що повноваження суду касаційної інстанції обмежено перевіркою правильності застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, зважаючи на особливий статус Верховного Суду, вирішення питання про можливість відкриття касаційного провадження відноситься до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг цим судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення «розгляду заради розгляду».

Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (MUSHTA v. UKRAINE 8863/06, § 37, ЄСПЛ, від 18.11.2010).

Для Верховного Суду правильне застосування Східним апеляційним господарським судом норм права під час постановлення ухвали від 20.11.2023 у справі №922/847/23 є очевидними і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 у справі № 922/847/23 на підставі частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 у справі № 922/847/23 на підставі частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. М. Баранець

Судді Г. О. Вронська

О. А. Кролевець