ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" грудня 2023 р. Cправа № 902/614/23

Господарський суд Вінницької області у складу судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Глобі А.С.

За участю представників:

позивача Шимотюк Ю.М., витяг з ЄДРЮОФОПтаГФ;

відповідача Калачик Н.М., ордер серії АВ №1045558 від 29.05.2023;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" (вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21037)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАДО СТРОЙ" (вул. Стрілецька, 1, м. Вінниця, 21009)

про стягнення 1 957 291,21 гривень

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАДО СТРОЙ" про стягнення 1957291,21 грн. заборгованості за спожиту електроенергію.

Ухвалою суду від 05.05.2023 відкрито провадження у справі №902/614/23 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 29 травня 2023 року.

29.05.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На визначену судом дату в судове засідання 29.05.2023 з`явився представник позивача.

За наслідками судового засідання суд протокольною ухвалою відклав підготовче засідання на 19.06.2023, про наслідки судового засідання представника відповідача повідомлено телефонограмою, докази чого наявні в матеріалах справи.

16.06.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи 902/1015/22 та набранням даним рішенням законної сили.

На визначену судом дату в судове засідання 19.06.2023 з`явились представники сторін.

За наслідками судового засідання суд протокольною ухвалою відклав розгляд клопотання про зупинення провадження у справі та відклав підготовче засідання на 05.07.2023.

В судове засідання 05.07.2023 представники сторін не з`явились, в зв`язку з чим суд протокольною ухвалою продовжив строк підготовчого засідання на 30 днів та відклав підготовче засідання на 14.08.2023, про наслідки судового засідання представників сторін повідомлено телефонограмою, докази чого наявні в матеріалах справи.

14.08.2023 до суду від представника відповідача надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності представника, в якому поміж іншого зазначено, що клопотання про зупинення провадження у справі від 16.06.2023 відповідач підтримує та просить задовольнити.

Ухвалою суду від 14.08.2023 задоволено клопотання представника відповідача б/н від 16.06.2023 про зупинення провадження у справі, зупинено провадження у справі № 902/614/23 до розгляду Північно-західним апеляційним господарським судом справи №902/1015/22 та набранням рішенням суду у цій справі законної сили та зобов`язано сторони повідомити Господарський суд Вінницької області про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі №902/614/23, з підстав викладених у відповідній ухвалі.

06.11.2023 до суду від відповідача надійшла заява про поновлення провадження у справі.

Ухвалою суду від 09.11.2023 призначено судове засідання для розгляду заяви відповідача про поновлення провадження у справі, а також вирішення питання про поновлення провадження у справі №902/614/23 на 20.11.2023.

На визначену судом дату в судове засідання 20.11.2023 з`явились представники сторін.

В судовому засіданні суд протокольними ухвалами поновив провадження у справі, закрив підготовче провадження та призначив справу для судового розгляду по суті на 20.12.2023.

На визначену судом дату в судове засідання 20.12.2023 з`явились представники сторін.

Представник позивача в судовому засіданні заявила усне клопотання про відкладення розгляду справи для можливості надання заяви про зменшення позовних вимог.

Суд з`ясувавши думку представника відповідача, щодо заявленого клопотання зазначає наступне.

Клопотання представника про відкладення розгляду справи по суті мотивовано необхідністю подання клопотання про зменшення позовних вимог.

Частиною 2 ст. 46 ГПК України визначено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи в судовому засіданні 20.11.2023 у присутності представників сторін, суд протокольними ухвалами поновив провадження у справі, закрив підготовче провадження та призначив справу для судового розгляду по суті на 20.12.2023.

Відповідно до ч. 2 ст. 195 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Відкладення розгляду справи є правом суду. Основною умовою для відкладення розгляду справи є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З огляду на викладене, оскільки позивачем в строк визначений ст. 46 ГПК України не подано заяву про зменшення позовних вимог, відсутні підстави визначені ст. 202 ГПК України для відкладення розгляду справи, а строк розгляду справи по суті визначений ст. 195 ГПК України спливає, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач правом подачі до суду відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, ч.2 ст.178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи положення ст.ст.13,74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечила та просила відмовити у його задоволенні.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 20.12.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" є електропостачальником та отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №429 від 14.06.2018, починаючи з 01.01.2019 р.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 (Правила).

Пунктом 3.1.5. ПРРЕЕ передбачено, що Електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам для укладення. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на власному офіційному вебсайті, про що повідомити Регулятора.

Пунктом 3.2.6. ПРРЕЕ чітко встановлено, що укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.

Підписавши Заяву-приєднання (а.с. 13) відповідач з 01.01.2019р. приєднався до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг опублікованого на веб-сайті Товариства, за особовим рахунком № 300101/53.

В абзаці 5 ч. 13 «Прикінцевих та перехідних положень» Законом України «Про ринок електричної енергії» визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Так, пунктом 1.2.7. Правил встановлено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу та укладається в установленому цими Правилами порядку.

25.05.2021р. позивач направив відповідачу лист № 50-50.1-107 разом із договором про постачання електричної енергії споживачу № ВІ-300101 від 10.12.2020 р., з додатками (далі Договір) (а.с. 14-30) для підписання, який був отриманий Відповідачем за поштовим відправленням № 018, що підтверджується описом вкладення до цінного листа та витягом з сайту відправлень Укрпошти (а.с. 31,32).

Відповідно до п. 2.1. Договору за цим Договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії Споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу/передачі, на підставі якого Споживач набуває право отримувати послугу з розподілу/передачі електричної енергії. Побутовий споживач використовує електричну енергію виключно на власні побутові потреби, у тому числі для освітлення, живлення електроприладів тощо, що не включає професійну або господарську діяльність. Малі непобутові споживачі можуть використовувати електричну енергію для професійної та підприємницької діяльності (п. 2.2. Договору).

Початком постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена в заяві- приєднанні, яка є додатком 1 до цього Договору. Споживач має право вільно змінювати Постачальника відповідно до процедури, визначеної ПРРЕЕ, та умов цього Договору. Постачальник за цим Договором не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього Договору (п. 3.1. - 3.3. Договору).

Розрахунковим періодом за Договором є календарний місяць (п. 5.5. Договору).

За умовами п. 5.6. Договору розрахунки споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника.

Оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від дати, зазначеної в комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого Споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються Постачальником Споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені Сторонами цього Договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки (п. 5.7. Договору).

Пунктом 6.2. Договору встановлено обов`язок Споживача забезпечувати своєчасну та повну оплату активної електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

Постачальник мас право, зокрема, отримувати від Споживача плату за поставлену електричну енергію (п. 7.1. Договору).

Споживач має право в будь-який момент часу змінити постачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 день до такої зміни вказавши дату або строки, в які буде відбуватись така зміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії). Зміна постачальника електричної енергії здійснюється згідно з порядком, встановленим ПРРЕЕ (п. 10.1. та п. 10.2. Договору).

Цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) Споживачем заяви- приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору, та сплаченого рахунку (квитанції) Постачальника (п. 13.1. Договору).

Відповідно до умов Комерційної пропозиції оплата електричної енергії здійснюється Споживачем у формі 100% попередньої оплати заявлених Споживачем обсягів споживання на розрахунковий період з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку. Рахунок надається споживачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати отримання Постачальником даних від Оператора системи розподілу про обсяги спожитої (розподіленої) електричної енергії. Оплата рахунка Постачальника за фактично спожиту електричну енергію має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не більше 5 робочих днів від дати його отримання Споживачем. Договір набирає чинності з дня, наступного за днем отримання ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» заяви-приєднання Споживача до умов Договору про постачання електричної енергії споживачу, в якій вказано про обрання даної Комерційної пропозиції, якщо протягом трьох робочих днів Споживачу не буде повідомлено будь-яким способом про невідповідність його критеріям обраної комерційної пропозиції. Договір діє до моменту початку постачання електричної енергії споживачу іншим Постачальником. В частині розрахунків, в будь-якому разі, Договір діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. У разі, якщо на момент подання заяви-приєднання до Договору на об`єкт Споживача було припинено/призупинено постачання електричної енергії або надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, то постачання здійснюється після відновлення, у встановленому законодавством порядку, надання відповідних послуг. Дія Договору може бути припинена достроково в порядку та на підставах, що передбачені умовами Договору та чинним законодавством України.

Факт укладення Договору підтверджується діями відповідача, зокрема підписанням заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (а.с. 13), здійсненням фактичного споживання електричної енергії та оплати виставлених рахунків, що підтверджується виписками по особовому рахунку (а.с. 41-48).

Як зазначено позивачем в позовній заяві, відповідно до Актів приймання передачі товарної продукції - активної електричної енергії Відповідачем за період серпня 2022 по жовтень 2022 року спожито 453087 кВт*год. електричної енергії на загальну суму 1 978 064,78 грн. з ПДВ, а саме:

Акт приймання передачі товарної продукції - активної електричної енергії № 1315230/230427/1 від 31.08.2022 за серпень 2022 року на суму 1741299,10 грн., рахунком № 1315230/230427/1 від 31.08.2022 на суму 1741299,10 грн.

Акт приймання передачі товарної продукції - активної електричної енергії № 1315230/264970/1 від 30.09.2022 за вересень 2022 року на суму 162501,17 грн., рахунком № 1315230/264970/1 від 30.09.2022 на суму 162501,17 грн.

Акт приймання передачі товарної продукції - активної електричної енергії № 1315230/299479/1 від 31.10.2022 за жовтень 2022 року на суму 74264,51 грн., рахунком № 1315230/299479/1 від 31.10.2022 на суму 74264,51 грн.

Разом з тим, відповідачем здійснено лише часткову оплату в сумі 20 773,57 грн, а саме

- 773,57 грн. (за рахунок надлишку оплати заборгованості попередніх періодів);

-20 000,00 грн., згідно виписок банку по особовому рахунку.

За твердженнями позивача, станом на день подачі даної позовної заяви відповідачем вище вказані рахунки залишаються неоплаченими в повному обсязі, внаслідок чого, за період з серпня по жовтень 2022 за відповідачем сформувалась заборгованість по сплаті за спожиту електричну енергію в розмірі 1 957 291,21 грн.

06.04.2023 з метою вжиття заходів досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідача направлявся лист № 50-1.2-216 (а.с. 52) з вимогою оплати заборгованості за Договором. Зокрема, даним листом надсилались для оплати рахунки та акти приймання передачі товарної продукції - активної електричної енергії за період серпня по жовтень 2022, а також надсилався, для підписання Акт звірки взаємних розрахунків №123 за період з 01.01.2022 по 03.04.2023.

В порушення строків, визначених у Договорі та комерційній пропозиції, відповідач наявну заборгованість не оплатив, що стало підставою для звернення з позовом до господарського суду.

Як зазначалось вище, відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву, разом з тим представником останнього в судових засіданнях заперечувалась заявлена сума заборгованості.

Крім того, у листопаді 2022 року, ТОВ "Градо Строй" звернувся до господарського суду Вінницької області із позовом до Акціонерного товариства "Вінницяобленерго", до Структурної одиниці "Вінницькі міські електричні мережі" Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" про визнання неправомірними дій Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" щодо винесення та направлення повідомлення про припинення надання послуг з розподілу електричної енергії №22/186 від 12.09.2022 та дій щодо стягнення грошових коштів на підставі рахунку №797 від 30.06.2022; про визнання неправомірними дій Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" щодо винесення та направлення позивачу попередження про припинення надання послуг з постачання електричної енергії №10105 від 16.09.2022 та дій щодо стягнення грошових коштів на підставі рахунку №1315230/230427/1 від 31.08.2022.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 30.03.2023 у справі №902/1015/22 ТОВ "Градо Строй" відмовлено у задоволені позову. Не погоджуючись із вказаним рішенням першої інстанції, ТОВ "Градо Строй" подав апеляційну скаргу до Північно-Західного апеляційного господарського суду.

Постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 у справі №902/1015/22 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Градо Строй" на рішення Господарського суду Вінницької області від 30 березня 2023 року у справі №902/1015/22 задоволено. Рішення Господарського суду Вінницької області від 30 березня 2023 року у справі №902/1015/22 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позов задоволено, а саме визнано протиправним та таким, що не підлягає виконанню нарахування Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" в особі Структурній одиниці "Вінницькі міські електричні мережі" за розподіл електричної енергії, що відображено в рахунку №797 від 30 червня 2022 року на суму 591843,58 грн, в якому вказано про обсяг споживання в кількості 392284 кВт та зобов`язано Акціонерне товариство "Вінницяобленерго" в особі Структурній одиниці "Вінницькі міські електричні мережі" здійснити перерахунок споживачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Градо Строй" за послугу з розподілу електричної енергії відповідно до обсягів фактично спожитої електроенергії без урахування спожитої електроенергії субабонентами. Визнано протиправним та таким, що не підлягає виконанню рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" №1315230/230427/1 від 31 серпня 2022 року за спожиту електричну енергію на суму 1741299,10 грн, в якому вказано про обсяг споживання в кількості 404847 кВт та зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" здійснити перерахунок споживачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Градо Строй" за послугу з розподілу електричної енергії відповідно до обсягів фактично спожитої електроенергії без урахування спожитої електроенергії субабонентами.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов таких висновків.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею- продажем, постачанням електричної енергії регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року № 2019-УІІІ (надалі - Закон) та нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема Правилами роздрібного ринку електричної енергії затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 312 (надалі - ПРРЕЕ, Правила).

В абзаці 5 ч. 13 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону чітко визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Також, Згідно п. 7 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», договір про постачання електричної енергії постачальником укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії , опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Як встановлено судом та зазначалось вище підписавши Заяву-приєднання (а.с. 13) відповідач з 01.01.2019р. приєднався до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг опублікованого на веб-сайті Товариства, за особовим рахунком № 300101/53.

25.05.2021р. позивач направив відповідачу лист № 50-50.1-107 разом із договором про постачання електричної енергії споживачу № ВІ-300101 від 10.12.2020 р., з додатками (далі Договір) (а.с. 14-30) для підписання, який був отриманий Відповідачем за поштовим відправленням № 018, що підтверджується описом вкладення до цінного листа та витягом з сайту відправлень Укрпошти (а.с. 31,32).

З огляду на викладене, позивачем та відповідачем були вчинені усі необхідні дії, які засвідчують факт укладення договору, а саме: - підписання відповідачем Заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії з 01.01.2019 р., опублікованого на веб-сайті Товариства; - направлення позивачем на підписання відповідачу договору про постачання електричної енергії споживачу № ВІ-300101 від 10.12.2020 р., з додатками; - здійснення споживання відповідачем електричної енергії починаючи з 01 січня 2019 року; - здійснення відповідачем оплат рахунків.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, що здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, зобов`язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника. У разі проведення споживачем розрахунків в інших формах та/або сплати коштів на інші рахунки такі кошти не враховуються як оплата спожитої електричної енергії.

Згідно з пунктом 2.1. Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг (п. 4.3. Правил).

Розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (п. 4.19. Правил).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що відповідачем в порушення прийнятих на себе зобов`язань за Договором не було здійснено повної оплати вартості спожитої електричної енергії за серпень, вересень та жовтень 2022 за актами приймання передачі товарної продукції - активної електричної енергії: № 1315230/230427/1 від 31.08.2022 за серпень 2022 року на суму 1741299,10 грн.; № 1315230/264970/1 від 30.09.2022 за вересень 2022 року на суму 162501,17 грн. та № 1315230/299479/1 від 31.10.2022 за жовтень 2022 року на суму 74264,51 грн.

Разом з тим, як встановлено судом вище, у листопаді 2022 року, ТОВ "Градо Строй" звернувся до господарського суду Вінницької області із позовом зокрема до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" про визнання неправомірними дій Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" щодо винесення та направлення позивачу попередження про припинення надання послуг з постачання електричної енергії №10105 від 16.09.2022 та дій щодо стягнення грошових коштів на підставі рахунку №1315230/230427/1 від 31.08.2022.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 30.03.2023 у справі №902/1015/22 ТОВ "Градо Строй" відмовлено у задоволені позову.

Однак постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 у справі №902/1015/22 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Градо Строй" на рішення Господарського суду Вінницької області від 30 березня 2023 року у справі №902/1015/22 задоволено. Рішення Господарського суду Вінницької області від 30 березня 2023 року у справі №902/1015/22 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позов задоволено, зокрема визнано протиправним та таким, що не підлягає виконанню рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" №1315230/230427/1 від 31 серпня 2022 року за спожиту електричну енергію на суму 1741299,10 грн, в якому вказано про обсяг споживання в кількості 404847 кВт та зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" здійснити перерахунок споживачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Градо Строй" за послугу з розподілу електричної енергії відповідно до обсягів фактично спожитої електроенергії без урахування спожитої електроенергії субабонентами.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 75 ГПК України).

Таким чином, рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" №1315230/230427/1 від 31 серпня 2022 року за спожиту електричну енергію на суму 1741299,10 грн, в якому вказано про обсяг споживання в кількості 404847 кВт визнано протиправним та таким, що не підлягає виконанню, тому даний рахунок не може бути підставою даного позову і стягнення зазначеної в ньому суми задоволенню не підлягає.

Отже підтвердженим та не спростованим є лише споживання відповідачем електричної енергії згідно Акту приймання передачі товарної продукції - активної електричної енергії № 1315230/264970/1 від 30.09.2022 за вересень 2022 року на суму 162501,17 грн. і рахунку № 1315230/264970/1 від 30.09.2022 на суму 162501,17 грн. та Акту приймання передачі товарної продукції - активної електричної енергії № 1315230/299479/1 від 31.10.2022 за жовтень 2022 року на суму 74264,51 грн. і рахунку № 1315230/299479/1 від 31.10.2022 на суму 74264,51 грн.

За даними Актами та рахунками загальний розмір спожитої електричної енергії відповідача за період вересень-жовтень 2022 становить 48240 кВт на загальну суму 236 765,68 грн.

Щодо здійснених відповідачем оплат, суд зазначає наступне.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, а саме виписок по особовому рахунку позивача, відповідачем:

- 17.08.2022 була здійснена оплата в сумі 5 000,00 грн з призначенням платежу за електроенергію за 08.2022, рахунок № 1315230/159833/2 (даного рахунку матеріали справи не містять);

- 31.08.2022 була здійснена оплата в сумі 5 000,00 грн з призначенням платежу за електроенергію за 08.2022, рахунок № 1315230/159833/2 (даного рахунку матеріали справи не містять);

- 10.11.2022 була здійснена оплата в сумі 10 000,00 грн з призначенням платежу за електроенергію за 10.2022, рахунок № 1315230/299479/1.

Крім того, позивачем в позовній заяві зазначено, що у споживача (відповідача) була наявна переплата в розмірі 773,57 грн. за рахунок надлишку оплати заборгованості попередніх періодів, разом з тим матеріали справи не містять будь яких доказів в рахунок якого рахунку позивачем зарахована дана переплата.

З огляду на викладене оскільки матеріали справи не містять доказів в рахунок якого Акту та рахунку позивачем зараховано переплату в розмірі 773,57 грн, а також підставами позову не є рахунок № 1315230/159833/2, тому суд відхиляє доводи позивача про здійснення відповідачем часткової оплати на суму 10 773,57 грн за актами та рахунками за вересень-жовтень 2022.

Разом з тим оплата відповідача від 10.11.2022 в сумі 10 000,00 грн зараховується судом в погашення заборгованості за спожиту електричну енергію по рахунку № 1315230/299479/1 за жовтень 2022 року.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення 226 765,68 грн. за Актами та рахунками вересня-жовтеня 2022 за споживання електричної енергії відповідачем в загальному розмірі 48240 кВт на загальну суму 236 765,68 грн., з урахуванням часткової оплати на суму 10 000,00 грн.

З огляду на встановлене судом позов в частині стягнення з відповідача 1 730 525,53 грн задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Як зазначалось вище, суд процесуальним законом позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості відповідача перед позивачем за період вересень жовтень 2022 року підтверджується матеріалами справи та укладеним між сторонами Договором.

За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-80, 86, 91, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАДО СТРОЙ" (вул. Стрілецька, 1, м. Вінниця, 21009, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21037, ) 226 765,68 грн. - заборгованості за спожиту електроенергію за вересень-жовтень 2022 року та 3 401,49 грн. - відшкодування витрат на сплату судового збору.

3. У частині стягнення 1 730 525,53 грн боргу відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам на відомі суду електронні адреси: позивача - , відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 01 січня 2024 р.

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи