РІШЕННЯ

Іменем України

20 грудня 2023 року справа № 927/1419/23
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., за участю секретаря судового засідання Хіловської І.Д., розглянувши матеріали справи за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз", вул. Любецька, 68, м Чернігів, 14021 e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 код 03358104

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова", вул. Предславинська, 31/11, офіс 87, м. Київ, 03150, e-mail: , код 24100060

про стягнення 5832640 грн. 01 коп.

Представники сторін:

від позивача: у зв`язку з технічними проблемами на сервісі Easycon у судовому засіданні унеможливлене підключення як представника позивача, так і суду до системи відеоконференцзв`язку Easycon, про що уповноваженими особами (працівниками суду) складено акт №142-23 від 20.12.2023;

від відповідача: не прибув;

встановив:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" звернулося з позовом до суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" основного боргу у сумі 5832640, 01 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору розподілу природного газу №42АТ140-8966-19 від 01.08.2019 за період з 01.09.2023 до 30.09.2023.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 23.10.2023 відкрите загальне позовне провадження у справі № 927/1419/23, підготовче засідання призначено на 05.12.2023, 13:50.

У судове засідання 05.12.2023 сторони не прибули, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджено довідками про доставку електронного листа для позивача та відповідача.

15.11.2023 від позивача на адресу суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, у якій позивач збільшив свої позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, в частині стягнення 3% річних та пені за прострочення виконання зобов`язань щодо сплати вартості послуг, а саме:

- збільшив період стягнення з 01.09.2023 до 31.10.2023 та суму заявленої заборгованості за розподіл природного газу на 5832639,98 грн, за остаточне перевищення на 11665280,02 грн. З урахуванням збільшення позивач просить суд стягнути 23330560,01 грн заборгованості за період з 01.09.2023 до 31.10.2023 (5832640,01+5832639,98+11665280,02);

- стягнути 163633,52 грн пені за період з 11.10.2023 до 07.11.2023;

- стягнути 13423,06 грн 3% річних за період з 11.10.2023 до 07.11.2023.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Вказана заява про збільшення розміру позовних вимог відповідає положенням п. 2 ч. 2 ст. 46 та ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, тому приймається судом до розгляду.

Таким чином, новою ціною позову є 23507616,59 грн.

05.12.2023 від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі предстаника позивача.

05.12.2023 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі №927/1419/23 та призначення справи до судового розгляду по суті на 20.12.2023, 13:50.

06.12.2023 від позивача на адресу суду надійшла заява про повернення надлишково сплаченого судового збору.

У судове засідання 20.12.2023 представника відповідача не прибув, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Враховуючи неможливість проведення судового засідання у режимі відеоконференції з використанням комплексу технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon" з технічних причин (збій в роботі системи "EasyCon"), у представника позивача була відсутня можливість приймати у часть у судовому засідання 20.12.2023 у режимі відеоконференції.

Слід зазначити, що явка сторін у судове засідання 20.12.2023 судом обов?язковою не визнавалась.

20.12.2023 у системі «Електронний суд» до початку розгляду справи по суті (20.12.2023, 10:48) сформовано клопотання/заява Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" від 20.12.2023, у якій відповідач повідомляє суд про визнання позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 23330560,01 грн боргу за надану послугу з розподілу природного газу за договором на розподіл природного газу №42АТ140-8966-19 від 01.08.2019 за період з 01.09.2023 до 31.10.2023; відповідач просить суд вирішити питання щодо повернення позивачу 50 відсотків судового збору у зв?язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті; зменшити розмір пені на 90%.

Відповідно до ч.1, 4 ст.191 Господарського процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В ході судового розгляду справи судом не встановлено порушення прав та інтересів інших осіб внаслідок визнання відповідачем позову, крім того, визнання відповідачем позову не суперечить закону, у зв`язку з чим суд приймає визнання відповідачем позову у частині стягнення суми боргу.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

01.08.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" (споживач, відповідач) шляхом підписання заяви-приєднання №42АТ140-8966-19 уклало договір з Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" (Оператор ГРМ, позивач) про розподіл природного газу з додатками (а.с. 8,11-21).

Вказаний договір є Типовим договором розподілу природного газу (Типовий договір), затвердженим Постановою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30.09.2015.

У заяві-приєднанні №42АТ140-8966-19 зазначено персональний ЕIС-код як суб`єкта ринку природного газу 56ХQ0000ОS1О00Z; назва та опис об`єкта, адреса об`єкта, величина приєднаної потужності об`єкта, параметри вузла обліку, інша інформація, передбачена вимогами чинного законодавства - згідно з додатком №4.

У Додатку №4 до Типового договору розподілу природного газу, який додається до заяви-приєднання №42АТ140-8966-19, зазначений перелік точок комерційного обліку споживача за адресою: м. Чернігів, вул. Ушинського, 23 (а.с. 9).

Пунктом 2.1 Типового договору, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) №2498 від 30.09.2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1384/27829, передбачено, що за договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Пункт 5.1 Типового договору передбачає, що облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем на межі балансової належності об`єкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно п. 6.1, 6.3, 6.4, 6.6 Типового договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність, виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акту наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Відповідно до пунктів 12.1, 12.3, 12.5 договір укладається на невизначений строк. Цей договір може бути розірваний за згодою Сторін або за ініціативою Споживача у порядку, визначеному законодавством України. У разі зміни власника об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ, та необхідності укладення Договору з новим власником Договір з попереднім власником може бути розірвано Оператором ГРМ в односторонньому порядку. При цьому одностороннє розірвання договору не звільняє попереднього власника від виконання зобов`язань у частині оплати наданих послуг. У разі звільнення займаного приміщення (остаточного припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний повідомити про це Оператора ГРМ не пізніше ніж за двадцять один день до дня звільнення приміщення (остаточного припинення користування природним газом) та остаточно з ним розрахуватись за цим Договором до вказаного Споживачем дня звільнення приміщення (остаточного припинення користування природним газом) включно. У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем Оператора ГРМ про звільнення приміщення (остаточне припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний здійснювати оплату послуг за цим Договором, виходячи з умов цього Договору.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2777 від 22.12.2021 для AT "Чернігівгаз" визначено тариф на послуги розподілу природного газу на період з 01.01.2022 - у розмірі 1,76 грн за 1 м кв на місяць (без урахування ПДВ).

Річну замовлену потужність на 2022 рік та місячну замовлену потужність погоджено сторонами в акті приймання- передачі природного газу (а.с. 23). Таким чином, 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на 2022 рік становить 33594514,71 метрів кубічних, місячна замовлена потужність складає 2799542,89 м3.

20.10.2022 ТОВ ФІРМА"ТЕХНОВА" подано уточнену заявку на величину річної замовленої потужності на 2023 календарний рік, яка становить 33140000 м3 ( 2761666,67 м3) (а.с. 24).

17.10.2023 між АТ «Чернігівгаз» та ТОВ ФІРМА «ТЕХНОВА» підписано додаткову Угоду про розірвання Типового договору розподілу природного газу розподілу природного газу №42АТ140-8966-19 від 01.08.2019 (а.с 78).

За доводами позивача відповідно до встановленого для AT "Чернігівгаз" тарифу, за об`єктом відповідача, визначено вартість послуг з розподілу природного газу на місяць в 2023 році - 5832639,98 грн.

На виконання умов договору позивачем на адресу відповідача направлялись рахунок на оплату у сумі 5832640,01 грн (розподіл природного газу (потужність) та Акт наданих послуг №ЧНЯ83017715 від 30.09.2023 на суму 5832640,01 грн (а.с. 25); рахунок на оплату №63017989 від 01.09.2023 у сумі 5832639,98 грн (розподіл природного газу (потужність) (а.с. 80) та Акт наданих послуг №ЧНЯ83019850 від 31.10.2023 на суму 5832639,98 грн (а.с. 83); рахунок на оплату за жовтень 2023 року №63022061 від 01.11.2023 у сумі 11665280,02 грн (за перевищення обсягу річної замовленої потужності) (а.с. 89) та Акт наданих послуг №ЧНЯ83023858 від 31.10.2023 на суму 11665280,02 грн (а.с.88 ).

Докази направлення актів та рахунків на адресу відповідача підтверджено списком згрупованих поштових відправлень від 05.09.2023, від 05.10.2023, від 02.11.2023 (а.с. 27-30,81-82,84,90-91). Вказані обставини відповідачем у справі не спростовано.

За доводами позивача відповідач отримав рахунки на оплату та акти наданих послуг з розподілу природного газу за вересень- жовтень 2023 року, проте оплату наданих послуг не здійснив.

Заборгованість за період з 01.09.2023 до 31.10.2023 склала 23330560,01 грн (5832640,01-потужність за вересень 2023 року + 5832639,98 - потужність за жовтень 2023 року +11665280,02 - перевищення за жовтень 2023 року).

Заборгованість у сумі 23330560,01 грн заявлена позивачем до стягнення з відповідача за даним позовом.

Відповідно до п. 8.2 договору у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за договором, він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

На підставі п. 8.2 договору позивачем нарахована пеня за період прострочення оплати з 11.10.2023 до 07.11.2023 у сумі 163633,52 грн, що позивач обґрунтовує розрахунком, доданим до заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 75).

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення 13423,06 грн 3 % річних за період прострочення з 11.10.2023 до 07.11.2023, що позивач обґрунтовує розрахунком, доданим до заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 75).

Наявність заборгованості перед позивачем у сумі 23330560,01 грн відповідачем у справі визнана повністю.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч. 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень статті 40 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Відносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначаються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП 30.09.2015 №2494, зареєстровано Міністерством юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824 (далі - Кодекс ГРС).

Кодекс ГРС визначає, зокрема умови забезпечення: надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб`єктів ринку природного газу відповідної якості; комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 N2498 (далі - типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом (п.2 розділу VІ Кодексу ГРС).

Пунктами 1, 2 Глави 6 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Статтею 536 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт поставки позивачем на виконання укладеного сторонами умов договору відповідачу у вересні-жовтні 2023 року природного газу, що підтверджено актами наданих послуг та рахунками на оплату, які були направлені на адресу відповідача та отримані останнім.

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовано.

Як встановлено судом, відповідач свої зобов`язання з оплати вартості річної замовленої потужності газу та перевищення замовленої потужності газу у повному обсязі за період вересень-жовтень 2023 року не виконав, заборгованість за період з 01.09.2023 до 31.10.2023 склала 23330560,01 грн (5832640,01 (потужність за вересень 2023 року) + 5832639,98(потужність за жовтень 2023 року) + 11665280,02 (перевищення за жовтень 2023 року)).

Сума боргу відповідача за договором підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, доказів протилежного відповідачем під час судового розгляду справи не надано, доводи позивача, викладені у позовній заяві, відповідачем не спростовано, належність та допустимість наданих позивачем у справі доказів відповідачем також не спростовані.

Вказана сума боргу відповідачем визнана у повному обсязі.

З урахуванням викладеного вище вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу за період з 01.09.2023 до 31.10.2023 у сумі 23330560,01 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Позивачем на підставі п. 8.2 нарахована та заявлена до стягнення пеня за період прострочення з 11.10.2023 до 07.11.2023 у сумі 163633,52 грн, що позивач обґрунтовує розрахунком, доданим до заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Розрахунок суми пені є обґрунтованим, а вимога про її стягнення є такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення 13423,06 грн 3 % річних за період прострочення з 11.10.2023 до 07.11.2023, що позивач обґрунтовує розрахунком, доданим до заяви про збільшення позовних вимог.

Наданий позивачем розрахунок 3% річних відповідає фактичним обставинам справи, а тому вимога про стягнення з відповідача 3% річних є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідач доводів позивача не спростував, контррозрахунок заявлених до стягнення сум не надав.

Щодо зменшення розміру пені на 90% суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положенням ст. 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Водночас, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України).

Реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обстави справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (пункт 88 постанови Верховного Суду від 02.03.2023 у справі № 905/1409/21).

Обґрунтовуючи заяву про зменшення розміру пені на 90%, відповідач послався, зокрема, на те, що відповідач орендує Єдиний майновий комплекс КЕП "Чернігівська ТЕЦ", що є об`єктом критичної інфраструктури, на підставі договору оренди ЦМК №1 від 25.12.2000, здійснює господарську діяльність з виробництва електричної та теплової енергії. Теплова енергія виробляється на станції для потреб споживачів міста Чернігова, а також промислових підприємств міста, а це 583 житлових будинки, 14 шкіл, 25 дошкільних закладів, 20 медичних закладів, 19 дитячих освітніх установ, 336 об`єктів бюджетної сфери та є підприємством, яке надає послуги з централізованого теплопостачання на території м. Чернігова (складає понад 50 % усіх опалювальних об`єктів міста), а отже основним джерелом доходів підприємства є кошти, що надійшли за наданні послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Відповідач перебуває у ситуації складного фінансово-економічного становища, причинами якого є значна заборгованість споживачів та їх неплатоспроможність, а також військова агресія Російської Федерації проти України. Відповідач послався на те, що з 24.02.2022 Чернігів перебував у епіценірі активних бойових дій, піддавався бомбардуванням та обстрілам. Остаточне виведення військ російської федерації з території Чернігівської області мало місце лише у середині квітня 2022 року. Внаслідок бойових дій було значно пошкоджено Єдиний майновий комплекс КЕП "Чернігівська ТЕЦ" (далі - ЄМК), який орендує відповідач. В результаті таких пошкоджень ЄМК протягом певного часу не працював, а в окремий період працював частково. Пунктом 2 Протоколу № 2 від 26.05.2022 робочої групи, створеної згідно з Розпорядженням міського голови "Про створення робочої групи з питань виявлення ушкодженого і зруйнованого майна комунальної власності територіальної громади м. Чернігова, що виникло внаслідок військової агресії російської федерації, яке перебуває у складі ЄМК КЕП Чернігівська ТЕЦ" №35-р від 18.04.2022, визнано, що ЄМК КЕП 'Чернігівська ТЕЦ" зазнав значних пошкоджень внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України, що робить неможливим його безпечну експлуатацію без проведення відповідних ремонтних робіт. Відповідно до позиції Міністерства розвитку громад та територій України, згідно якої Чернігівська міська рада та відповідач мали забезпечити стабільний механізм співпраці та не допустити зриву опалювального сезону м. Чернігові, відповідачем, зважаючи на те, що забезпечення споживачів теплом та електроенергією має величезне суспільне значення, відновлено роботу ЄМК на початку опалювального сезону 2022/2023 років, попри значне руйнування ЄМК, недостатнє фінансування, постійний ризик масованих обстрілів критичної інфраструктури, які розпочалися восени 2022 року. Здійснення господарської діяльності у вказаних умовах призвело до понесення відповідачем значних збитків, так за IV квартал 2022 року та І квартал 2023 року згідно орієнтовного розрахунку отримано збитків в розмірі 357800 тис. грн. Із початком війни сплата за комунальні послуги від населення значно впала. Поточна заборгованість споживачів за надані послуги становить понад 82292760,00 грн. Відповідач вказує про вкрай важке фінансово-економічне становище. Відповідач зазначає про те, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

У підтвердження викладеного відповідачем будь-яких доказів надано не було.

Дослідивши доводи відповідача та обставини справи, виходячи із загальних засад, статтею 3 Цивільного кодексу України, а саме справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи інтереси обох сторін, беручи до уваги те, що відповідачем не сплачено жодної частини заборгованості до моменту відкриття провадження у справі, що підтверджується наявними у матеріалах доказами, враховуючи, що сума пені не є надмірно великою порівняно із сумою боргу, врахувавши факт порушення відповідачем умов договору, невжиття відповідачем заходів досудового врегулювання спору шляхом укладання договору реструктуризації або додаткової угоди до договору на підставі п. 6.7 договору, недоведеності відповідачем обставин на які посилався відповідач як на підставу зменшення пені на 90%, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про зменшення пені на 90%.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідачем подано клопотання про повернення позивачу з Держаного бюджету України 50% судового збору у зв?язку із визнанням позову у частині суми боргу.

Судом враховано факт, що розгляд справи №927/1419/23 по суті розпочався з відкриття першого судового засідання, а саме 20.12.2023, 13:50.

Враховуючи те, що заява про визнання позову відповідачем подана до суду через систему «Електронний суд» 20.12.2023, 10:48, а тому суд вважає, що відповідач визнав позов у частині стягнення заборгованості до початку розгляду справи по суті.

Законом України "Про судовий збір" (ч. 3 ст. 7) передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи визнання відповідачем позову у частині стягнення основного боргу у сумі 23330560,01 грн до початку розгляду справи по суті, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50% судового збору від суми боргу у розмірі 23330560,01 грн, тобто у розмірі 174979,20 грн.

Решту судового збору у сумі 177635,04 грн (174979,20+ 2655,84) слід покласти на відповідача у справі.

У позовній заяві позивачем викладено клопотання про повернення надлишково сплаченого судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, за пред`явлення до суду позову про стягнення 23507616,59 грн має бути сплачений судовий збір у сумі 352614,25 грн.

У підтвердження сплати судового збору позивачем додана платіжна інструкція №4 від 11.10.2023 на суму 87489,60 грн та №92 від 08.11.2023 на суму 352614,25 грн, що на 87489,60 грн більше, ніж передбачено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З огляду на викладене, судовий збір у сумі 87489,60 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції №4 від 11.10.2023 на суму 87489,60 грн, підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись ст. 129, 236-239, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" (вул. Предславинська, 31/11, офіс 87, м. Київ, 03150, код 24100060) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" (вул. Любецька, 68, м Чернігів, 14021, р/р № НОМЕР_1 АТ "Ощадбанк", код 03358104) заборгованість у сумі 23330560 грн 01 коп, пеню у сумі 163633 грн 52 коп, 3% річних у сумі 13423 грн 06 коп.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" (вул. Предславинська, 31/11, офіс 87, м. Київ, 03150, код 24100060) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" (вул. Любецька, 68, м Чернігів, 14021, р/р № НОМЕР_2 АТ "Ощадбанк", код 03358104) судовий збір у сумі 177635 грн 04 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

3. Повернути Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" (вул. Любецька, 68, м Чернігів, 14021, код 03358104) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 174979 грн 20 коп, сплачений згідно плітіжної інструкції №92 від 08.11.2023 на суму 352614 грн 25 коп, оригінал якої знаходиться у матеріалах справи №927/1419/23.

4. Повернути Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" (вул. Любецька, 68, м Чернігів, 14021, р/р № НОМЕР_2 АТ "Ощадбанк", код 03358104) з Державного бюджету України надлишково сплачений судовий збір у сумі 87489 грн 60 коп згідно плітіжної інструкції №4 від 11.10.2023 на суму 87489,60 грн, оригінал якої знаходиться у матеріалах справи №927/1419/23.

Дане рішення є підставою для повернення судового збору відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

У судовому засіданні 20.12.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення підписаний 26.12.2023.

Суддя Демидова М.О.