ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
26.12.2023 Справа № 914/3118/23
Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.
за участю секретаря судового засідання Яремко В.Я.
розглянувши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «МІДІАЛ», м.Львів,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікнабуд», м. Новояворівськ, Львівська обл.,
про: стягнення 80 285,58 грн
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
В провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/3118/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «МІДІАЛ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікнабуд» про стягнення 80 285,58 грн.
За результатами розгляду справи, 12.12.2023 Господарським судом Львівської області було ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.
18 грудня 2023 року на адресу суду надійшла заява (Вх. № 5042/23) представника Позивача для ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн, просив розглядати заяву без його участі.
Ухвалою від 19.12.2023 суд призначив розгляд заяви в судовому засіданні на 26.12.2023 з явкою сторін на власний розсуд.
В судове засідання 26.12.2023 представники сторін не з`явились, представник Відповідача причин не явки не вказав, заперечень щодо витрат на правову допомогу не подав.
В підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивачем надано суду: копію договору про надання правової допомоги від 16.10.2023 р.; ордер на надання правової допомоги; копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та докази сплати частини гонорару.
Положеннями ст. 221 ГПК України визначено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до абз.2 ч.8 ст.129 ГПК України, докази у підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються стороною до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч.1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заява позивача про розподіл судових витрат та долучення доказів про надання правової допомоги, надіслана до суду 14.12.2023 та зареєстрована судом 18.12.2023.
Отже, докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, подані позивачем в межах строків визначених ч.8 ст.129 ГПК України, а їх поданню передувала відповідна заява позивача подана до закінчення судових дебатів.
Крім того, Представником позивача у позовній заяві було зазначено, про подальшу компенсацію витрат на правничу правову допомогу.
Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «МІДІАЛ» представляв адвокат Куксов В.Г., який діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 16.10.2023 та ордеру ВС № 1242207.
Як свідчать матеріали справи, з метою отримання правової допомоги, у тому числі і представництва інтересів у суді, ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «МІДІАЛ» звернулось до адвоката Куксова В.Г. про що було укладено відповідний Договір про надання правової допомоги б/н від 16.10.2023 року, адвокат взяв на себе зобов`язання надавати правову допомогу з питань захисту його інтересів.
Відповідно до п. 3.2. Договору Сторони погодили, що за надання правничої допомоги, передбаченої предметом цього Договору, Замовник виплачує Виконавцю гонорар в сумі яка дорівнює 15 000,00 грн.|
Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), адвокатом було виконано наступні послуги:
1. Проведення правового аналізу документів, що пов`язані із Позовом (1000,00 грн.);
2. Надання усних консультації з будь-яких правових питань та положень чинного законодавства України, що торкаються Позову (1500,00 грн.);
3. Складання позовної заяви (2000,00 грн.);
4. Складання розрахунку інфляційних втрат 3 % річних та пені (3000,00 грн.);
5. Участь у суді першої інстанції (7500,00 грн.);
Відтак, загальна вартість вказаних послуг склала 15 00,00 грн.
В ході розгляду справи судом було проведено два судові засідання за участю Куксова В.Г., як представника позивача 21.11.2023 та 12.12.2023.
Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Суд звертає увагу на те, що критерії співмірності визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав.
Виходячи із системного аналізу наведених положень законодавства, беручи до уваги ціну позову, характер спору та обсяг опрацьованого матеріалу для підготовки даного позову, значення справи для сторін, суд дійшов висновку, що розмір гонорару сплаченого відповідачем адвокату, відповідає критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України.
Відповідно до п. 1 ч.4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач у цій справі заявив вимоги на загальну суму 80 285,58 грн, рішенням Господарського суду Львівської області від 12.12.2023 позовні вимоги задоволено частково в розмірі 39 509,22 грн, також Відповідачем частково було сплачено заборгованість в розмірі
12 000,00 грн. Заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу та їх зменшення від Відповідача не надходило.
Отже, заявлена сума витрат на правничу допомогу, підлягає відшкодуванню пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 10 000,00 грн. У задоволенні решти вимог заяви - відмовити за безпідставністю.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 126, 129, 130, 221, 244 ГПК України, суд
1. Заяву про стягнення витрат на правову допомогу задоволити частково.
3. В задоволенні решти вимог відмовити.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 28.12.2023р.
Суддя Запотічняк О.Д.