ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"07" грудня 2023 р. Справа № 910/2679/23

За позовом Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ", 68001, Одеська область, місто Чорноморськ, вулиця Праці, будинок 6

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельнийзагін № 112", 07400, Київська область, місто Бровари, вулиця СічовихСтрільців (Щолківська), будинок 2

про стягнення 1 961 044,83 грн за договором про надання послуг № 35/дп від 24.06.2022

суддя Н.Г. Шевчук

секретар судового засідання М.Г. Байдрелова

за участюпредставниківсторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшли матеріали позовної заяви Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін № 112" про стягнення за договором про надання послуг № 35/дп від 24.06.2022 основного боргу в розмірі 1 427 376,83 грн, пені в розмірі 387 776,70 грн, 3% річних у сумі 23 266,61 грн та інфляційних втрат у розмірі 122 624,69 грн. Матеріали позовної заяви передані за територіальною підсудністю на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 27.02.2023.

Позивач в обґрунтування позову посилається на укладений з відповідачем Договір про надання послуг № 35/дп від 24.06.2022, за умовами якого Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" як виконавець зобов`язується за письмовими заявками Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін № 112" як замовника надавати послуги з використання самохідного плавучого крану (плавкран, СПК-90) вантажопідйомністю 100т, а замовник зобов`язується в порядку та на умовах цього Договору прийняти і оплатити надані виконавцем послуги.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі № 910/2679/23, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідач, будучи належно повідомленим про розгляд справи, правом на подання відзиву не скористався. Натомість неодноразово подавав клопотання про відкладення підготовчих засідань.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.07.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 31.08.2023.

В судове засідання 31.08.2023 представники сторін не з`явились. До початку розгляду справи від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін № 112" надійшло клопотання № 415 від 30.08.2023 про відкладення розгляду справи, в якому відповідач повідомив, що ним було сплачено основну заборгованість та просив відкласти судове засідання у зв`язку з наміром мирного врегулювання решти позовних вимог.

30 серпня 2023 року Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" через систему "Електронний суд" також подано клопотання про відкладення розгляду справи, згідно якого позивач повідомив, що між сторонами ведуться перемовини з метою врегулювання спору, а тому просив суд надати додатковий час для вирішення даних питань.

Судові засідання неодноразово відкладались судом за клопотаннями, поданими відповідачем.

Разом з тим, враховуючи строки розгляду справи по суті, відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів переговорного процесу щодо мирного врегулювання спору, суд дійшов висновку, що наявних матеріалів справи достатньо для вирішення її по суті. Із цих же підстав, суд залишає без задоволення клопотання про відкладення розгляду справи, подане відповідачем 07.12.2023 до канцелярії суду. В судовому засіданні 07.12.2023 судом прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

24 червня 2022 року між Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін № 112" (Замовник) укладено договір № 35/дп, за умовами якого, виконавець відповідно до заявок замовника надає останньому послуги з використання самохідного плавучого крану (плавкран, СПК-90) вантажопідйомністю 100т, а замовник зобов`язується в порядку та на умовах цього Договору прийняти і оплатити надані виконавцем послуги (пункти 1.1, 1.2 Договору).

Відповідно до пункту 2.4 Договору замовник зобов`язується вчасно сплачувати рахунки виконавця за надані послуги: використання плавкрануСПК-90 вантажопідйомністю до 100т за фактичний час надання послуг з використання крану виконавця. Фактичним часом надання послуг є проміжок часу від моменту запуску головного двигуна та відходу плав крану від причалу порту Чорноморськ до моменту запинки головного двигуна після повернення плавкрану до причалу порту Чорноморськ. Дата відходу та дата повернення підтверджується випискою з судового журналу. Також зобов`язується підписувати підтверджуючі документи, акти приймання-передачі наданих виконавцем послуг за даним Договором протягом двох діб з моменту їх отримання.

Згідно із пунктом 3.3 Договору виконавець зобов`язується своєчасно виставляти замовнику рахунки до оплати та оформляти документи, передбачені умовами цього Договору.

Розділом 4 Договору визначено порядок здачі і приймання наданих послуг. Після надання послуг виконавцем формується акт приймання-передачі наданих послуг. Сторони погодили, що акт приймання-передачі наданих послуг зокрема, але не виключно, містить інформацію про господарську операцію. Прийом-здача акту приймання-передачі наданих послуг для підпису та оформлення здійснюється сторонами шляхом обміну документами шляхом надсилання на електронні адреси, зазначені в цьому Договорі з наступною передачею уповноваженому представнику замовника під особистий підпис у реєстрі пред`явлених рахунків.

Замовник зобов`язаний не пізніше 4-го робочого дня після надання виконавцем послуг, направити до виконавця уповноваженого представника для отримання 2-ох екземплярів акту приймання-передачі наданих послуг та протягом 3-х діб повернути виконавцю підписаний та засвідчений власною печаткою належний виконавцю екземпляр акту.

У разі невиконання замовником зазначених зобов`язань, акт приймання-передачі наданих послуг вважається прийнятим ним без зауважень і має силу документа, підписаного замовником. При цьому, у разі неотримання замовником за його вини акту приймання-передачі наданих послуг, належний йому екземпляр акту приймання-передачі наданих послуг надсилається виконавцем на адресу замовника рекомендованих листом із повідомленням про вручення.

Згідно із пунктом 5.1 Договору вартість послуг СПК-90 1973,66 дол. США/1 доба без урахування паливо-мастильних матеріалів. Кожен наступний час доби округляється до 0,5 доби, а час більше ніж 0,5 доби до 1 доби.

Оплата послуг здійснюється в національній валюті України гривні за офіційним курсом НБУ чинного на день складання акта приймання-передачі наданих послуг.

Пунктом 5.2 Договору визначено, що до вартості послуг, що визначені п. 5.1 Договору, не враховано податок на додану вартість. ПДВ нараховується згідно чинного законодавства України.

Відповідно до пункту 5.6 Договору замовник зобов`язаний провести оплату 100 (сто) відсотків суми, вказаної у виставленому рахунку протягом 2 (двох) банківських днів після направлення виконавцем рахунку на електронну адресу клієнта шляхом здійснення прямого банківського переведення грошових коштів на рахунок виконавця.

У випадку порушення зобов`язань, що виникають з цього Договору, винна сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та (або) чинним в Україні законодавством (пункт 6.1 Договору).

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що у разі порушення замовником терміну оплати за надані послуги, він сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками сторін, та діє до 31.12.2022, а в частині розрахунків до повного виконання (пункт 11.1 Договору).

Пунктом 11.10 Договору визначено, що всі документи, які відправлені електронною поштою, на електронну пошту, зазначену сторонами у цьому Договорі, мають повну юридичну силу до моменту обміну оригіналами, породжують права та обов`язки для сторін, можуть бути подані в судові інстанції в якості належних доказів і не можуть заперечуватись стороною, від імені якої вони були відправлені та стороною, якій вони були відправлені.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем відповідачу надано послуги з використання самохідного плавучого крану СПК-90, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Пр/1355 від 28.06.2022 на загальну суму 242 504,77 грн та № Пр/1356 від 31.07.2022 на загальну суму 2 684 872,06 грн.

На виконання вищезазначених умов Договору, зокрема пункту 3.3, позивачем на електронну адресу відповідача було направлено:

- рахунок № Пр/1 355 від 28.06.2022 за використання самохідного плавучого крану СПК-90 з 27.06.2022 по 30.06.2022 (3,5 доби) на загальну вартість 242 504, 77 грн;

- рахунок № Пр/1 356 від 31.07.2022 за послуги Правкран-90 за 31 добу на загальну вартість 2 684 872,06 грн.

Натомість відповідачем частково сплачено за послуги в розмірі 1 500 000,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № ЦБ000003656 від 10.08.2022.

Також позивач зазначив, що оскільки, замовник не направляв уповноважену особу для отримання оригіналів рахунку на оплату та акту приймання-передачі наданих послуг, тому на виконання пункту 5.8 Договору, позивачем було направлено на адресу відповідача лист № 449/03.2-09 від 08.11.2022 з актами здачі-прийняття робіт та рахунками, що підтверджується реєстром поштового відправлення.

Отже, станом на день подання даного позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельнийзагін № 112" не здійснило повної оплати за отримані послуги.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором надання послуг, а відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 903 Цивільного кодексу України).

Таким чином, основна заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельнийзагін № 112" перед Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" по рахунку № Пр/1 356 від 31.07.2022 становила 1 427 376,83 грн.

Однак, під час розгляду справи 18.07.2023 відповідач сплатив позивачу 1 427 376,83 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 112 від 18.07.2023 із посиланням на Договір № 35/дп від 24.06.2022 в призначенні платежу.

В такому випадку, суд вважає, що спір в частині стягнення 1 427 376,83 грн основного боргу вичерпаний під час розгляду справи внаслідок здійсненої оплати 18.07.2023, а тому провадження у відповідній частині підлягає закриттю.

Так, відповідно до пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язання закріплені і в статті 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У зв`язку із порушенням строків оплати, позивач посилаючись на положення умов договору просив стягнути з відповідача 387 776,70 грн пені.

Відповідно до статті 220 Господарського кодексу України, боржник, який прострочив виконання господарського зобов`язання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань").

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що у разі порушення замовником терміну оплати за надані послуги, він сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Перевіривши виконаний позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що визначаючи період прострочення за рахунком № Пр/1 355 від 28.06.2022 позивачем в період включено день оплати відповідачем основного боргу, 10.08.2022.

Суд зазначає, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення відсотків річних, інфляційних нарахувань та пені (постанова Верховного суду № 910/2615/18 від 25.02.2020, № 912/2750/18 від 10.12.2019, від 14.08.2019 у справі № 920/200/16).

Щодо визначення періоду прострочення за рахунком № Пр/1 356 від 31.07.2022, суд зазначає що позивачем невірно визначено початок прострочення зобов`язання, оскільки не враховано, що період оплати обраховується банківськими, а не календарними днями.

Так, позивач виходив з того, що відповідно до рахунку № Пр/1 356 від 31.07.2022, який направлений позивачем на електронну адресу відповідача 04.08.2022, період прострочення починається з 07.08.2022.

Відповідно до пункту 5.6 Договору, замовник зобов`язаний провести оплату 100 (сто) відсотків суми, вказаної у виставленому рахунку протягом 2 (двох) банківських днів після направлення виконавцем рахунку на електронну адресу клієнта, тобто до 08.08.2022 включно, оскільки 05.08.2022 п`ятниця, а 08.08.2022 понеділок.

Отже, прострочення оплати мало місце, починаючи з 09.08.2022.

Після здійснення судом за допомогою системи "Ліга Закон" власного перерахунку пені за рахунком № Пр/1 355 від 28.06.2022 на суму заборгованості 242504,77 грн за період з 02.07.2022 по 09.08.2022 та за рахунком № Пр/1 356 від 31.07.2022 на суму заборгованості 2 684872,06 грн за період 09.08.2022 по 09.08.2022 і на суму заборгованості 1 427 376,83 грн (після часткової оплати) за період з 10.08.2022 по 09.02.2023, суд дійшов висновку, що обґрунтованим є стягнення з відповідача за порушення строків оплати отриманих послуг розмір пені на загальну суму 376 410,81 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи прострочення оплати, позивач також просив стягнути з відповідача 23 266,61 грн 3% річних та 122 624,69 грн та інфляційних втрат.

Судом встановлено, що при обрахунку 3% річних позивачем аналогічним чином, як і при розрахунку пені, невірно визначено періоди прострочення за рахунками.

Отже, судом самостійно виконано обрахунок 3% річних за допомогою системи "Ліга Закон" та встановлено, що обґрунтованим розміром 3% річних за періоди нарахування, які визначені в обрахунку пені є 22 584,64 грн.

Позовні вимоги про стягнення 122 624,69 грн інфляційних підлягають частковому задоволенню, оскільки нарахування інфляційних по рахунку № Пр/1 355 від 28.06.2022 є неправомірними, а по рахунку № Пр/1 356 від 31.07.2022 арифметично не вірними.

Суд зазначає, що періодом, за який розраховуються інфляційні, є час прострочення з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж. При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць. Враховуючи, що за рахунком № Пр/1 355 від 28.06.2022 прострочення мало місце менше місяця, оскільки оплата здійснена 10.08.2022, то інфляційні не нараховуються.

Таким чином, за перерахунком суду сума інфляційних втрат, що підлягає до задоволення становить 113 284,99 грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене в сукупності, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 1 427 376,83 грн підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору; а в іншій частині вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 376 410,81 грн пені, 22 584,64 грн 3% річних та 113 284,99 грн. інфляційних. У стягненні 11 365,89 грн пені, 681,97 грн 3% річних та 9 339,7 інфляційних суд відмовляє.

Щодо розподілу судових витрат суд виходив з наступного.

Згідно пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною четвертою статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

У зв`язку з тим, що спір виник в результаті неправомірних дій відповідача, задоволення вимог позивача в частині основного боргу відповідачем проведено після пред`явлення позову, часткове задоволення позовних вимог, судовий збір у розмірі 29 094,86 грн покладається на відповідача, решта судового збору (320,81 грн) покладається на позивача у зв`язку з відмовою.

Керуючись статтями 124, 129, 231, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 1 427 376,83 грн основного боргу за відсутністю предмету спору.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельнийзагін № 112" (07400, Київська область, місто Бровари, вулиця СічовихСтрільців (Щолківська), будинок 2, ) на користь Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (68001, Одеська область, місто Чорноморськ, вулиця Праці, будинок 6, ) 512 280 (п`ятсот дванадцять тисяч двісті вісімдесят) грн 44 коп. заборгованості (з яких 376 410,81 грн пеня, 22 584,64 грн 3% річних, 113 284,99 грн. інфляційні) та 29 094 (двадцять дев`ять тисяч дев`яносто чотири) грн 86 коп. витрат зі сплати судового збору.

4. В решті позову відмовити.

5. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись із змістом судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повний текст рішення складено та підписано: 22.12.2023