РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.12.2023Справа № 910/13135/23
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС ЕНЕРГО"

до Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-сервіс"

про стягнення 39 894,36 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАНС ЕНЕРГО" подала на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-сервіс" про стягнення 39894,36 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, за договором поставки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.2023 відкрито провадження у справі № 910/13135/23 та призначено до розгляду на 22.09.2023.

21.09.2023 відділом діловодства суду від позивача отримано клопотання про відкладення розгляду справи.

22.09.2023 відділом діловодства суду від позивача отримано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 22.09.2023 відкладено розгляд справи на 10.11.2023.

26.09.2023 відділом діловодства суду від відповідача отримано відзив на позовну заяву.

10.11.2023 розгляд справи не відбувся.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2023 призначено розгляд справи на 08.12.2023.

В судове засідання 08.12.2023 представник позивача з`явився, надав суду усні пояснення у справі та долучив додаткові документи.

В судове засідання 08.12.2023 представник відповідача не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

В судовому засіданні 08.12.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

21.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ЕНЕРГО» (Постачальник) та Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» (Покупець) був укладений Договір постачання № 392-21.

Згідно п.1.1. Договору Постачальник зобов`язується поставити Покупцю у власність магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (шланги для поливу та комплектуючі), асортимент, найменування, технічні характеристики, кількість та ціна якої визначається згідно Технічної специфікації, яка є Додатком № 1 до цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти Продукцію і оплатити її в порядку та на умовах цього Договору.

Строк дії Договору - з моменту підписання Договору та скріплення печатками Сторін до 31.12.2021 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань в частині розрахунків.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що оплата за поставлену Продукцію здійснюється Покупцем впродовж 30 (тридцяти) робочих днів з моменту отримання кожної окремої партії Продукції, на підставі належно оформлених первинних документів (товарно-транспортної накладної, видаткової накладної), наданих Покупцем при оформленні поставки.

Пунктом 5.1 Договору визначено, що поставка здійснюється у строк, що не перевищує 7 календарних днів з дати укладання цього Договору.

Згідно з п.5.4. Договору перехід права власності на Продукцію відбувається після її фактичної передачі на підставі належно оформлених первинних документів (товарно-транспортної накладної, видаткової накладної) Покупцю, але в будь-якому разі виключно після належного прийняття Покупцем Продукції по якості, комплектності та кількості.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що на виконання своїх договірних зобов`язань своєчасно поставив Покупцю продукцію, визначену в Технічній специфікації (додаток № 1 до Договору) - шланги для поливу EVCI Plastik «Радуга - Сонечко» 3/4 - 50 у кількості 20 штук на суму 24708,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 114 від 21.07.2021р., яка була підписана Сторонами.

Відповідно до п. 6.1 Договору Покупець зобов`язаний приймати поставлену Продукцію відповідно до умов Договору та своєчасно і в повному обсязі сплачувати грошові кошти за поставлену Продукцію, належним чином виконувати умови Договору.

Відповідач не надав ніяких доказів які б спростовували зазначене позивачем.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню , враховуючи наступне.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Позовні вимоги в частині основної заборгованості підлягають задоволенню в розмірі 24708,00 грн.

Пунктом 7.4 Договору за прострочення оплати Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний банківський день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з частинами 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно розрахунку позивача сума пені складає 4546,27 грн.

Крім суми основної заборгованості позивач просить суд стягнути із відповідача в зв`язку із порушенням зобов`язання відсотки від простроченого платежу 1474,36 грн. та інфляційні втрати в розмірі 9165,73 грн.

Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Відповідно до вимог пункту 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Суд, враховує наявний розрахунок позивача річних в розмірі 1474,36 грн. та інфляційні втрати в розмірі 9165,73 грн., а оскілки відповідач не подав свій контррозрахунок у суду відсутні підстави відхиляти вимоги позивача.

Також, у судовому засіданні представник позивача просив здійснити стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Так, відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати сторін, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення абоіншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Суд звертає увагу, що оскільки відповідачем не було подано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу у заявленому позивачем розмірі, а також, відповідного клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, враховуючи об`єм проведеної роботи при підготуванні позовної заяви та з метою дотримання співмірності між заявленими позовними вимогами і витратами, здійсненими позивачем на оплату адвокатських послуг, витрати понесені ним за надання правової допомоги в розмірі 15 000, 00 грн. є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Стягнути із Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» (02081, м. Київ, Дніпровська Набережна, 25-Б, ідентифікаційний код 31025659) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ЕНЕРГО» (64250, Харківська область, Балаклійський район, смт. Донець, вул. Центральна, 11 Б, офіс 16, ідентифікаційний код 38750092) основну заборгованість в розмірі 24708 (двадцять чотири тисячі сімсот вісім) грн., пеню в розмірі 4546 (чотири тисячі п`ятсот сорок шість) грн. 27 коп., відсотки від суми прострочення платежу в розмірі 1474 (одна тисяча чотириста сімдесят чотири) грн. 36 коп., інфляційні втрати в розмірі 9165 (дев`ять тисяч сто шістдесят п`ять) грн. 73 коп., витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн., судовий збір в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 15.12.2023.

Суддя В.І. Мельник