ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2023 р. Справа№ 911/1943/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Польчен А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 04.12.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.02.2023 (повний текст ухвали складено 30.03.2023)

у справі №911/1943/21 (суддя Саванчук С.О.)

за скаргами Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича у виконавчому провадженні щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 11.05.2022 у справі №911/1943/21

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль"

про стягнення боргу, інфляційних втрат, трьох відсотків річних, штрафних санкцій за неналежне виконання зобов`язань з договору постачання природного газу від 27.09.2019 №5183/1920-КП-17,-

В судовому засіданні 04.12.2023 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2023 у справі №911/1943/21 скарги Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича (вх. №86/22, вх. №87/22 від 18.11.2022 та вх. №93/22 від 25.11.2022) задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 16 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 16 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Визнано протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича щодо невинесення постанови про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні на підставі пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Визнано протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича щодо невідкликання платіжної інструкції №7005508/3 від 08.11.2022.

Визнано протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича щодо розподілу коштів у виконавчому провадженні, які були списані з рахунку Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" на підставі платіжної інструкції №7005508/3 від 08.11.2022 року та перерахування коштів в сумі 326455,64 грн. Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича від 14.11.2022 про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

В іншій частині скарг відмовлено.

Задовольняючи частково скаргу, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що:

- приватний виконавець виконавчого округу Київської області Кузьменко Олексій Степанович 11.11.2022 був належним чином повідомлений про включення скаржника до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості з заборгованістю перед Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України". Зважаючи на вищезазначені норми законодавства, приватний виконавець був зобов`язаний винести постанову про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_2 на підставі пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження»;

- дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича щодо розподілу коштів у виконавчому провадженні НОМЕР_2 є протиправними;

- приватний виконавець свого обов`язку не виконав та не закінчив виконавче провадження НОМЕР_2 на підставі пункту 16 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження";

- грошові кошти в сумі 326455,64 грн. перераховані на банківський рахунок стягувача в межах виконавчого провадження та не можуть бути стягнуті з приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича;

- у скарзі від 15.11.2022 одна з вимог, а саме: «зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича винести постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_3 на підставі пункту 16 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», містить номер виконавчого провадження, що не є предметом розгляду у даній справі, а тому не підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач 07.04.2023 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу в задоволеній частині скасувати та відмовити в цій частині.

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не погоджується з оскаржуваною ухвалою, вважає, що ухвала в частині задоволення скарг Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича у виконавчому провадженні НОМЕР_2 є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, та без належної оцінки наявним у справі доказам.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:

- до електронних звернень боржника, надісланих 11.11.2022 на електронну адресу приватного виконавця, не було надано будь-яких документів, які уповноважують виконуючого обов`язки керівника здійснювати представництво інтересів ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль" і які підписані належним чином, а саме - електронним цифровим підписом, з огляду на що, документи, які були направлені на адресу виконавця є неналежними доказами у справі;

- суд першої інстанції, ухваливши рішення про зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.16 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», порушив норми процесуального права;

- позивачем суду було надано роздруківку з сайту та посилання на офіційну сторінку Міністерства розвитку громад та територій України в мережі «інтернет», де суд сам міг пересвідчитись, що відомості про включення ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль" до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, не були опубліковані не тільки на момент вчинення оспорюваних дій виконавця, а й на момент винесення оскаржуваної ухвали;

- судом першої інстанції залишено поза увагою, що виконавче провадження НОМЕР_2 в жодному випадку не могло бути закінчено на підставі п.16 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», так як перед приватним виконавцем залишався обов`язок стягнення з боржника судового збору згідно даного виконавчого документа;

- в приватного виконавця як станом на 11.11.2022, так і на час розгляду скарги в суді, не було жодних доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 є представником боржника, з огляду на що, телефонний дзвінок невстановленої особи, або особи, повноваження якої перевірити неможливо, а також повідомлення такою особою інформації щодо необхідності зупинити виконавче провадження без можливості перевірити обставини, на які посилається особа у телефонній розмові, не є підставою, на підставі якої виконавець був зобов`язаний закінчити виконавче провадження.

12.10.2023 від апелянта надійшли пояснення, у яких останній зазначає, що стягувач не надавав приватному виконавцю доказів щодо наявності факту списання заборгованості по рішенню суду, виконавче провадження НОМЕР_2 підлягає зупиненню, просив апеляційну скаргу задовольнити у повному обсязі.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача заперечує проти доводів позивача, викладених в апеляційній скарзі, зазначає, що на момент відкриття виконавчого провадження та до 10.11.2022 ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль" було включено до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, 11.11.2022 ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль" отримало від Міністерства розвитку громад та територій України лист №8/10.1/4133-22 від 11.11.2022, яким було повідомлено, що підприємство включено до Реєстру, внаслідок чого повідомило приватного виконавця про таке шляхом телефонного дзвінка, а також направило на електронну пошту приватного виконавця заяву про зупинення вчинення виконавчих дій та заяву про закінчення виконавчого провадження на підставі п.16 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», дані звернення були підписані електронним цифровим підписом керівника ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль" Богдана В.А., що підтверджено протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису; звернуто увагу, що приватний виконавець отримав звернення ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль" та зареєстрував за вхідними реєстраційними номерами №80 та №81 без зауважень та додаткових вимог, але реєстрацію документів зробив наступного робочого дня, а не в день отримання заяв; зауважує, що при розгляді скарги в суді першої інстанції приватний виконавець не заперечував того факту, що працівник ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль" повідомила його про включення підприємства до Реєстру та надсилання документів на електронну адресу; наголошує на судовій практиці, яка склалась у справах №911/1227/21, №911/1229/21, №911/1208/21 у аналогічних спорах; вказує, що відповідач не оскаржував дії, рішення чи бездіяльність приватного виконавця в частині, що стосується судового збору, тим більше його було стягнуто з відповідача.

04.10.2023 від відповідача отримано клопотання б/н від 02.10.2023, у якому останній просив встановити ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль" додатковий строк на подання в якості доказів постанови Верховного Суду від 28.09.2023 по справі №911/1229/21, прийняти вказану постанову до розгляду та розглядати апеляційну скаргу з її урахуванням; зазначено, що з урахуванням судових рішень у справах №911/1227/21 та №911/1229/21, апеляційна скарга АТ «НАК «Нафтогаз України» повинна бути задоволена частково, ухвала Господарського суду Київської області від 02.02.2023 по справі №911/1943/21 повинна бути змінена наступним чином:

1. Пункт 2 резолютивної частини ухвали викласти в наступній редакції: «Визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2 в частині 25985,51 грн. пені, 88773,61 грн. 3% річних, 206488,03 грн. інфляційних втрат на підставі пункту 16 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»;

2. Пункт 3 резолютивної частини ухвали викласти в наступній редакції: «Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича винести постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2 на підставі пункту 16 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» в частині 25985,51 грн. пені, 88773,61 грн. 3% річних, 206488,03 грн. інфляційних втрат»;

3. Пункт 4 резолютивної частини ухвали скасувати.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №911/1943/21.

Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.02.2023 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №911/1943/21.

08.06.2023 матеріали справи №911/1943/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому у справі 12.06.2023 після виходу колегії суддів з відпустки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.02.2023 у справі №911/1943/21; призначено до розгляду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.02.2023 у справі №911/1943/21 на 13.07.2023.

Розгляд справи неодноразово відкладався з об`єктивних обставин, останній раз на 04.12.2023.

Явка представників сторін

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Нормами статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачена можливість повідомлення сторін про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії шляхом направлення повідомлень на адресу електронної пошти та з використанням засобів мобільного зв`язку.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 04.12.2023 представник позивача підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити.

В судовому засіданні 04.12.2023 представник відповідача зазначив, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з підстав, викладених у клопотанні б/н від 02.10.2023.

В судове засідання 04.12.2023 приватний виконавець не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка приватного виконавця обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Наказ від 11.05.2022 на примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 09.11.2021 у справі №911/1943/21 переданий на виконання приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Кузьменку Олексію Степановичу.

11.10.2022 приватним виконавцем відкрите виконавче провадження НОМЕР_2 з виконання наказу Господарського суду Київської області №911/1943/21 від 11.05.2022.

Постановою приватного виконавця від 11.10.2022 об`єднані виконавчі провадження НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_2, НОМЕР_5, НОМЕР_6 у зведене виконавче провадження НОМЕР_7.

11.10.2022 приватним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника у банківських установах у межах суми 7564043,58 грн.

11.11.2022 списано на депозитний рахунок приватного виконавця грошові кошти у сумі 7562874,33 грн., які того ж дня розподілено та перераховано стягувачу - Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

У зв`язку із фактичним виконанням у повному обсязі рішень згідно з виконавчими документами, приватним виконавцем 14.11.2022 винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_2, НОМЕР_5, НОМЕР_6 відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Скаржник вважає вищезазначені дії приватного виконавця протиправними, посилаючись на те, що 10.11.2022 наказом Міністерства розвитку громад та територій №206 внесені зміни до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості. Згідно з даним наказом, до вказаного реєстру внесено Приватне акціонерне товариство "Білоцерківська теплоелектроцентраль" із заборгованістю перед Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", яка є безпосереднім предметом стягнення в межах виконавчого провадження НОМЕР_2.

Скаржник зазначає, що відповідно до частини 4 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Як зазначив скаржник, 11.11.2022 представник Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" ОСОБА_1 об 11:38 зателефонувала приватному виконавцю на його офіційний номер мобільного телефону: НОМЕР_1 та повідомила приватного виконавця про те, що підприємство включено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, із заборгованістю перед Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на підставі наказу Міністерства розвитку громад та територій від 10.11.2022 №206.

На підтвердження вказаних обставин, скаржником подана до суду нотаріально завірена заява свідка ОСОБА_1 , яка працює на посаді юрисконсульта Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль".

Крім того, 11.11.2022 Приватне акціонерне товариство "Білоцерківська теплоелектроцентраль" направило на електронну адресу приватного виконавця заяву про зупинення виконавчого провадження. До заяви додано копії наказу Міністерства розвитку громад та територій від 10.11.2022 №206 з додатком, повідомлення про включення до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" та супровідного листа Міністерства розвитку громад та територій.

На думку скаржника, з 10.11.2022 виникла підстава для зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_2.

Крім того, скаржник зазначає, що Приватне акціонерне товариство "Білоцерківська теплоелектроцентраль" погасило заборгованість за спожитий до 01.06.2021 газ ще до моменту звернення позивача з позовом до суду (тобто, раніше 31.12.2022).

З огляду на зазначене, скаржник вважає, що заборгованість Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" перед Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" зі сплати пені, 3% річних та інфляційних втрат, яка стягнута за рішенням Господарського суду Київської області у справі №911/1943/21 - списана, а тому у скаржника немає заборгованості перед Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за вказаним судовим рішенням.

Втім, приватний виконавець свого обов`язку не виконав та не закінчив виконавче провадження НОМЕР_5 на підставі пункту 16 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, на думку скаржника, приватний виконавець порушив вимоги статей 34, 39 Закону України "Про виконавче провадження", що і стало підставою для звернення Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" з відповідними скаргами на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича у виконавчому провадженні НОМЕР_2.

Скаржник у своїх скаргах вимагає таке:

1. Визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2 на підставі пункту 16 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

2. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича винести постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_3 на підставі пункту 16 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

3. Визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича щодо невинесення постанови про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_2 на підставі пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження».

4. Визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича щодо невідкликання платіжної інструкції №7005508/3 від 08.11.2022.

5. Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича щодо розподілу коштів у виконавчому провадженні НОМЕР_2, які були списані з рахунку Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" на підставі платіжної інструкції №7005508/3 від 08.11.2022 року та перерахування коштів в сумі 326455,64 грн. Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

6. Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича від 14.11.2022 про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

7. Визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича щодо неповернення Приватному акціонерному товариству "Білоцерківська теплоелектроцентраль" грошових коштів, які були списані з рахунку Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" на підставі платіжної інструкції №7005508/3 від 08.11.2022.

8. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича повернути Приватному акціонерному товариству "Білоцерківська теплоелектроцентраль" грошові кошти в сумі 326455,64 грн.

9. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича винести постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_3 на підставі пункту 16 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Кузьменко Олексій Степанович не погоджується з доводами скарги та зазначає, що ним, з метою виконання рішення суду та судового наказу, здійснено всі належні дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Як наслідок, ним неодноразово надсилалися до банківських установ платіжні документи щодо примусового списання грошових коштів з рахунків боржника. На підставі платіжної інструкції приватного виконавця №70055008/3 від 08.11.2022, яка отримана банківською установою (Акціонерне товариство «РВС Банк») 10.11.2022, списано на депозитний рахунок приватного виконавця грошові кошти у сумі 7562874,33 грн., які, у свою чергу, відповідно до вимог статей 45, 47 Закону України «Про виконавче провадження» 11.11.2022 розподілено та перераховано стягувачу - Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України". У зв`язку із фактичним виконанням у повному обсязі рішень згідно з виконавчими документами, приватним виконавцем 14.11.2022 винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_2, НОМЕР_5, НОМЕР_6 відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, приватний виконавець вважає свої дії в даній справі правомірними.

Також приватний виконавець відзначає, що йому офіційно стало відомо про існування повідомлення про включення 11.11.2022 скаржника до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання за кредитором, який є стягувачем у відповідному виконавчому провадженні - 14.11.2022, тобто, після перерахування коштів стягувачу та винесення постанов про закінчення виконавчих проваджень НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_2, НОМЕР_5, НОМЕР_6 відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Приватний виконавець заявляє, що станом на 11.11.2022, при перерахуванні коштів стягувачу, він не був обізнаний про включення скаржника до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості з заборгованістю перед Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" вважає скарги Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Зокрема, позивач відзначає, що попри наявність наказу Міністерства розвитку громад та територій від 10.11.2022 №206, матеріали справи не містять доказів про включення скаржника до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості з заборгованістю перед Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Також стягувач наголошує, що телефонний дзвінок невстановленої особи, яка розповіла приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Кузьменку Олексію Степановичу про включення скаржника до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості з заборгованістю перед Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", не може бути підставою для зупинення виконавчого провадження.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ч.4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 271 ГПК України).

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 02.02.2023 у справі №911/1943/21 переглядається апеляційним судом в частині задоволення скарг Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича у виконавчому провадженні НОМЕР_2, оскільки в іншій частині не оскаржується апелянтом.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого додаткового рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала підлягає зміні, виходячи з наступного.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно зі статтею 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно із статтею 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", яка кореспондується з нормами статті 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").

Згідно із частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Закон України від 03.11.2016 № 1730-VIII "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (далі - Закон від 03.11.2016 № 1730-VIII) визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Дія Закону від 03.11.2016 № 1730-VIII поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії (стаття 2 Закону).

Відповідно до абзаців 9, 11 частини першої статті 1 Закону від 03.11.2016 № 1730-VIII процедура врегулювання заборгованості - це заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості. Спожиті енергоносії - це спожиті природний газ, електрична енергія.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, включених до реєстру, за спожитий до 1 червня 2021 року природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, отримані до 1 червня 2021 року для їх подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, та не сплачені станом на дату включення до реєстру, якщо інше не передбачено цим Законом, не можуть бути предметом подальшого продажу та врегульовуються у такий спосіб:

- підлягають списанню, за умови погашення основного боргу до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону, або в інший строк згідно з умовами затверджених мирових угод;

- підлягають списанню, за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями умов укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.

Частиною першою статті 3 Закону від 03.11.2016 № 1730-VIII передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Згідно із частиною четвертою зазначеної статті порядок ведення та користування реєстром затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 93 від 21.02.2017 затверджено Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром (далі - Порядок), який визначає механізм формування та ведення реєстру, а також користування його даними.

Пунктами 6 та 8 Порядку передбачено, що Мінрегіон (орган) забезпечує своєчасне формування реєстру, відповідність внесених до нього даних про підприємство документам, на підставі яких здійснюється реєстрація, та збереження інформації, пов`язаної з його формуванням і веденням. Для включення підприємств до реєстру та внесення змін до нього підприємства подають до Мінрегіону заяву, до якої додають документи, передбачені в абзацах другому-сьомому частини другої статті 3 Закону.

Згідно із пунктом 14 Порядку у реєстрі зазначаються, зокрема, підстава включення підприємства до реєстру (дата видання та номер наказу Мінрегіону); обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно із Законом, утвореної станом на 1 липня 2016 року та не погашеної станом на 31 грудня 2016 року; обсяг не відшкодованої станом на 1 січня 2016 року заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 1 липня 2016 року; обсяг кредиторської заборгованості, утвореної станом на 1 червня 2021 року, що підлягає реструктуризації (зазначається за кожним кредитором окремо); обсяг неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, нарахованих на заборгованість, утворену станом на 1 червня 2021 року (зазначається за кожним кредитором окремо).

10.11.2022 наказом Міністерства розвитку громад та територій № 206 були внесені зміни Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості згідно із Законом України від 03.11.2016 № 1730-VIII "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення", згідно з яким до вказаного реєстру внесено боржника - ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль" із заборгованістю перед АТ "НАК "Нафтогаз України".

Враховуючи зазначене, відповідно до статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" нараховані позивачем суми інфляційних втрат, 3% річних, пені підлягають списанню з дня набрання чинності цим законом.

Колегія погоджується з вірним висновком суду першої інстанції про те, що 10.11.2022 настала остання з умов, необхідних для списання неустойки (штраф, пеня), інфляційних нарахувань, процентів річних, стягнутих на підставі рішення Господарського суду Київської області у справі №911/1943/21.

Відповідно до частини четвертої статті 19 Закону №1404-VIII сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

До матеріалів справи долучена нотаріально завірена заява свідка ОСОБА_1 , в якій зазначається, що вона зв`язалась об 11:38 з приватним виконавцем, зателефонувавши на його офіційний номер мобільного телефону: НОМЕР_1 та повідомила його про те, що підприємство включене до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості з заборгованістю перед Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на підставі наказу Міністерства розвитку громад та територій від 10.11.2022 №206. Також, у даній заяві зазначається, що свідок повідомила приватного виконавця про надіслання йому електронною поштою відповідної заяви скаржника та документів, що підтверджують внесення скаржника до вищезазначеного реєстру.

Також скаржником додана до скарги роздруківка вибірки з електронної скриньки направлених на адресу електронної пошти приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича: ІНФОРМАЦІЯ_1, звернення скаржника, відправленого об 11:32 11.11.2022 та заяви скаржника, відправленої о 16:51 11.11.2022. Окрім цього, долучено копію вищезазначеної заяви скаржника.

Звернення ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль" були підписані електронним цифровим підписом керівника Богдана В.А., що підтверджено протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 11.11.2022, що містяться в матеріалах справи.

З огляду на таке, твердження апелянта про те, що документи, які були направлені на адресу виконавця є неналежними доказами у справі, відхиляються колегією суддів.

Суд зазначає, що листування шляхом надіслання електронних листів уже давно стало частиною ділових звичаїв в Україні, а здійснення електронної переписки як усталеного звичаю ділового обороту в Україні, що не вимагає договірного врегулювання, визнається цивільним звичаєм за статтею 7 Цивільного кодексу України (постанова Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №914/2505/17).

У постанові Верховного Суду від 15.07.2022 №914/1003/21 зазначається таке: « 72. Сам лист електронної пошти є таким, що містить відомості про факт відправлення повідомлення із відповідної електронної адреси, час відправлення, адресатів листа - осіб, до відома яких було доведено таке повідомлення тощо. У випадку, якщо позивач подає позов у паперовій формі, то електронний лист може бути наданий суду у вигляді відповідної роздруківки. 73. Така роздруківка електронного листа та додатків до нього є паперовою копією електронного доказу.».

Судом першої інстанції вірно визначено той факт, що електронна пошта - ІНФОРМАЦІЯ_1, є офіційною електронною адресою для листування приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича.

Окрім цього, телефонуючи приватному виконавцю на його офіційний номер телефону, представниця скаржника правомірно сподівалась на належний розгляд звернення.

Європейским судом з прав людини широко застосовується концепція «правомірного очікування». Європейский суд з прав людини використовує концепцію «правомірне очікування» у розумінні різних статей Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Зокрема, в рішенні у справі "Von Hannover v. Germany (No. 2)" суд вказав, що «за певних обставин, навіть коли особа відома широкому загалу, вона може покладатися на «правомірне очікування» захисту та поваги до свого приватного життя». Окрім того, про «правомірне очікування» згадується і в деяких інших рішеннях. Наприклад, у справі "Mursel Eren v. Turkey" суд зазначив: «Справді, чітке формулювання нормативного акта дозволяє сумлінним студентам сформувати правомірне очікування, що вони зможуть відвідувати студентський курс, на який вони отримали необхідні бали на іспиті. Інакше кажучи, якщо законодавство встановлює умови для вступу до університету і кандидати для прийому задовольняють цим умовам, вони мають право бути допущеними до цього університету».

За правильними висновками суду першої інстанції, скаржник, який зателефонув приватному виконавцю на офіційний номер телефону та направив електронного листа на офіційну електронну адресу, мав «правомірне очікування» щодо отримання та належного розгляду приватним виконавцем свого звернення у встановленому законом порядку.

При цьому, судом першої інстанції вірно враховано, що факт телефонного дзвінка представниці боржника приватним виконавцем не заперечується, отримання електронного листа на офіційну електронну адресу - підтверджується як самим приватним виконавцем, так і матеріалами справи.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що 11.11.2022 приватний виконавець був обізнаний про включення боржника ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль" до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України від 03.11.2016 № 1730-VIII "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення". Відтак, протилежні доводи апеляційної скарги в цій частині відхиляються за їх безпідставності.

Відповідно до пункту 16 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз", оператором газотранспортної системи та операторами газорозподільних систем, за спожитий природний газ, а також послуги з його транспортування та розподілу відповідно, перед теплогенеруючими організаціями за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, перед електропостачальниками або операторами системи розподілу (як правонаступниками в частині прав та обов`язків за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією) за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Отже, з`ясувавши всі обставини та перевіривши інформацію, що надана боржником, приватний виконавець зобов`язаний був винести постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2 на підставі пункту 16 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

За висновками суду першої інстанції, з чим погоджується апеляційний суд, приватний виконавець свого обов`язку не виконав та не закінчив виконавче провадження НОМЕР_2 на підставі пункту 16 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

При цьому колегія в повній мірі не може погодитися з висновком суду першої інстанції про закриття виконавчого провадження щодо усіх сум виконавчого документа та визнає слушними доводи апелянта про помилковість висновку суду про наявність підстав для закінчення виконавчого провадження в частині стягнення судового збору на підставі пункту 16 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки положеннями Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" не передбачено списання судового збору, у зв`язку із списанням неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних.

Разом з тим, суд відхиляє аргументи скаржника, викладені у апеляційній скарзі, про те, що суд, зобов`язавши приватного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 16 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", перебрав на себе функції виконавчої служби, оскільки господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється (такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18.05.2022 у справі №910/21454/17).

Враховуючи вищевикладене, приватний виконавець неправомірно закінчив виконавче провадження НОМЕР_2 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", а тому судом першої інстанції правомірно скасовано відповідну постанову від 14.11.2022.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 45 Закону Україні «Про платіжні послуги», платіжна інструкція може бути відкликана стягувачем або обтяжувачем - до моменту списання коштів з рахунку платника.

Як свідчить виписка по рахунку приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича UA1733348, грошові кошти у сумі 7562874,33 грн. були зараховані о 16:49 11.11.2022. Оскільки приватний виконавець дізнався про включення скаржника до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості з заборгованістю перед Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" після дзвінка представника скаржнника об 11:38, то, відповідно, ним могли бути проведені дії щодо відкликання платіжної інструкції №7005508/3 від 08.11.2022, у той же день - 11.11.2022.

Враховуючи встановлені місцевим господарським судом та перевірені апеляційною інстанцією обставини щодо наявності підстав для закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2 згідно приписів пункту 16 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" у відповідній частині; належне повідомлення приватного виконавця про включення боржника до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, колегія вважає вірним висновок суду попередньої інстанції про обґрунтованість вимог скарг в частині визнання протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка О.С. щодо невідкликання платіжного доручення № 70055008/3 від 08.11.2022.

Розподіл коштів у виконавчому провадженні здійснюється відповідно до статті 45 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції вірно визначив, що згідно з довідкою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 26.12.2022 №46/12-11/1/6404/6420-БТ приватний виконавець виконавчого округу Київської області Кузьменко Олексій Степанович фактично здійснив розподіл коштів у виконавчому провадженні о 20:28 11.11.2022 платіжними дорученнями №66 та №67. Тобто, ним здійснений розподіл коштів у виконавчому провадженні НОМЕР_2 вже після належного повідомлення про включення скаржника до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості з заборгованістю перед Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича щодо розподілу коштів у виконавчому провадженні НОМЕР_2 є протиправними.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

При цьому колегія суддів вважає недоцільним зупинення виконавчих дій у виконавчому проваджені № 70053410 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки відсутні правові підстави для такого зупинення за наведених вище обставин.

Місцевий господарський суд не звернув уваги на всі обставини справи, а тому дійшов помилкового висновку про задоволення скарги у цій частині.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, частково знайшли своє підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Доводи відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, частково знайшли своє підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.02.2023 у справі №911/1943/21 підлягає частковому задоволенню, а пункти 2, 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду Київської області від 02.02.2023 підлягають зміні шляхом їх викладення в редакції даної постанови, а пункт 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду Київської області від 02.02.2023 підлягає скасуванню.

У відповідності до ст.129 ГПК України, у зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на сторін у рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.02.2023 у справі №911/1943/21 задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 02.02.2023 у справі №911/1943/21 змінити, виклавши резолютивну частину ухвали в наступній редакції:

« 1. Скарги Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича (вх. №86/22, вх. №87/22 від 18.11.2022 та вх. №93/22 від 25.11.2022) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2 в частині 25985,51 грн. пені, 88773,61 грн. 3% річних, 206488,03 грн. інфляційних втрат на підставі пункту 16 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

3. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича винести постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2 на підставі пункту 16 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» в частині 25985,51 грн. пені, 88773,61 грн. 3% річних, 206488,03 грн. інфляційних втрат.

4. Визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича щодо невідкликання платіжної інструкції №7005508/3 від 08.11.2022.

5. Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича щодо розподілу коштів у виконавчому провадженні НОМЕР_2, які були списані з рахунку Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" на підставі платіжної інструкції №7005508/3 від 08.11.2022 року та перерахування коштів в сумі 326455,64 грн. Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

6. Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича від 14.11.2022 про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

7. В іншій частині скарг відмовити.».

3.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" (09100, Київська область, м.Біла Церква, вул.Івана Кожедуба, 361, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м.Київ, вул.Богдана Хмельницького, 6, ) 1342,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду Київської області видати наказ.

5. Матеріали справи №911/1943/21 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови підписано 27.12.2023.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко