номер провадження справи 16/9/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.12.2023 Справа № 908/3413/21 (908/2262/22)

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Черкаського Володимира Івановича, розглянувши заяву про відвід (вх. № 27627/08-08/23 від 26.12.2023), подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Яворина Едванс" в межах справи № 908/3413/21 (908/2262/22)

за позовом позивача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , представник - адвокат Комлик І.С.)

до відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно Буд Рітейл" (69005, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 64 Д, )

до відповідача-2 - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

до відповідача-3 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Яворина Едванс" (07302, Київська область, Вишгородська область, місто Вишгород, вул. Ватутіна, 106, )

третя особа-1 на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 )

третя особа-2 на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Черняк Андрій Леонідович (вул.Лютеранська, 15, прим.1, м.Київ, 01024)

третя особа-3 на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - державний реєстратор Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області Ужвенко Валерій Миколайович (вул. Ярослава Мудрого, 1А, село Петропавлівська Борщагівка, Бучанський район, Київська область, 08129)

третя особа-4 на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Миргородська Наталія Григорівна (вул. Дмитрівська, буд. 80, прим. 8, м.Київ, 01135)

про визнання недійсними рішення загальних зборів та правочинів про перехід права власності на нерухоме майно (земельну ділянку РНОНМ 18 та фабрику по виробництву м`яких меблів, РНОНМ 18 за адресою: АДРЕСА_4 ), скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та припинення речових прав

в межах справи № 908/3413/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно Буд Рітейл" (69005, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 64 Д, )

Розпорядник майна арбітражний керуючий Микитьон Віктор Васильович (поштова адреса офісу: 02094, м.Київ, а/с 18)

УСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа № 908/3413/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно Буд Рітейл", 69005, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, 64Д, , яке на цей час здійснює суддя Ніколаєнко Р.А.

10.11.2022 до Господарського суду Запорізької області в межах зазначеної справи № 908/3413/21 надійшов позов ОСОБА_1 до ТОВ "Техно Буд Рітейл" та ОСОБА_2 про визнання недійсними правочинів боржника в порядку статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та припинення речових прав, справі за яким присвоєно єдиний унікальний номер 908/2262/22.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.11.2022 (суддя Сушко Л.М.) позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та встановлено Позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом здійснення доплати судового збору за вимоги майнового характеру. Ця ухвала стала предметом апеляційного, касаційного оскарження та перегляду.

Верховний Суд постановою від 07.09.2023 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.04.2023 та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 07.12.2022 у справі № 908/3413/21(908/2262/22) скасував, справу № 908/3413/21 (908/2262/22) у скасованій частині направив на розгляд до Господарського суду Запорізької області на стадію відкриття провадження у справі.

Ухвалою від 13.11.2023 Господарський суд Запорізької області у складі судді Ніколаєнка Р.А. прийняв позовну заяву ОСОБА_1 про визнання недійсними правочинів боржника, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та припинення речових прав до розгляду в межах справи № 908/3413/21 про банкрутство ТОВ "Техно Буд Рітейл", відкрив провадження у справі № 908/3413/21 (908/2262/22) з розгляду позову, ухвалив розглядати позов за правилами загального позовного провадження з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства, підготовче засідання призначив на 12.12.2023, 11 - 00.

26.12.2023 суд в межах справи № 908/3413/21(908/2262/22) отримав від Товариства з обмеженою відповідальністю "Яворина Едванс" (Відповідача-3) заяву про відвід (вих. № 20/12-2023 від 20.12.2023) наступного змісту. "В межах справи № 908/3413/21 про банкрутство ТОВ "Техно Буд Рітейл" ОСОБА_1 подано позов про визнання недійсними рішення загальних зборів та правочинів про перехід права власності на нерухоме майно (земельну ділянку РНОНМ 18 та фабрику по виробництву м`яких меблів, РНОНМ 18 за адресою: АДРЕСА_4 .), скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та припинення речових прав, в межах справи № 908/3413/21 про банкрутство. Разом з тим, Позивачем було подано заяву про забезпечення позову, яку обґрунтовано тим, що в ході процедури банкрутства Позивачу стало відомо, що 26.10.2021 між ОСОБА_2 та ТОВ "Яворина Бетріб" (колишнє найменування ТОВ "Техно Буд Рітейл") був укладений договір іпотеки щодо спірного майна, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черняком А.Л. (зареєстрований в реєстрі за № 813). Зазначив, що не дивлячись на те, що станом на 04.06.2021 існувало рішення суду про стягнення з Боржника - ТОВ "Техно Буд Рітейл""на користь ОСОБА_1 (Позивач) грошових коштів у розмірі більше ніж 2 млн. грн. Боржником 26.10.2021 вчинено правочин з передачею своїх активів в заставу (іпотеку) за грошові зобов`язання третьої особи, пов`язаної з Боржником, ОСОБА_3 , частка якої у статутному капіталі ТОВ "Техно Буд Рітейл" становить 60,19 %, а потім на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 05.11.2021 реєстр. № 870 ОСОБА_2 набув право власності на спірні об`єкти нерухомого майна. В обґрунтування доповнення позовних вимог, а також в обґрунтування залучення співвідповідача Позивач зазначив, що до моменту проведення підготовчого засідання у даній справі йому стало відомо, що 03.07.2023 відбувся перехід права власності на спірні земельну ділянку та фабрику по виробництву м`яких меблів, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Яворина Едванс" () внаслідок передання цього майна ОСОБА_2 в якості внеску до статутного капіталу зазначеного Товариства на підставі Акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ "Яворина Едванс" від 29.06.2023. За результатами розгляду заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 . Господарський суд Запорізької області ухвалою від 14.12.2023 частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (б/н від 07.11.2022), а саме: Накладено арешт на нерухоме майно: земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18, кадастровий номер: :01:222:0101, площею: 0,881 гектарів, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 . Накладено арешт на нерухоме майно: фабрику по виробництву м`яких меблів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 . В іншій частині заяву відхилено. Непогоджуючись з ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.12.2023 по справі № 908/3413/21(908/2262/22), ТОВ "Яворина Едванс" було подано апеляційну скаргу № 18/12-2023 від 18.12.2023 р. Разом з тим, ТОВ "Яворина Едванс" вважає, що суддя Ніколаєнко Р.А. необґрунтовано задовольнив заяву ОСОБА_1 та виніс ухвалу про накладення арешту на майно яке перебуває у власності добросовісного набувача, без надання належної оцінки обґрунтованості заяви про забезпечення позову та без будь-якої реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову, чим в свою чергу порушив права та інтереси ТОВ "Яворина Едванс". Враховуючи дані обставини, ТОВ "Яворина Едванс" з впевненістю може стверджувати про необ`єктивність Судді при винесені оскаржуваної ухвали, що ставить під сумнів його безсторонність та неупередженість при вирішенні даної справи. Нормативне обґрунтування. Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Приписами статті 2 ГПК України закріплено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Статтею 13 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, айв усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку. коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя. Довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві. Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, айв усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Так пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України» наголосив на тому, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (аналогічна правова позиція, викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2018 у справі № 9901/22/17). Наявність безсторонності для цілей пунктом 1 статті б Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаушильд проти Данії' від 24.05.1989). З огляду на вищевикладене ТОВ "Яворина Едванс" висловлює недовіру судді Господарського суду Запорізької області - Ніколаєнко Р.А., на підставі особистих переконань, щодо безсторонності, неупередженості та об`єктивності судді при вирішенні даного позову. З метою забезпечення відсутності сумніву у законності дій суду, запобігання здійсненню маніпулювання обставинами, пов`язаними з розглядом суддею справи та посилань на упередженість судді у разі оскарження в подальшому процесуальних рішень в цій справі, вважаємо за необхідне звернутись з заявою про відвід судді Ніколаєнко Р.А. від розгляду позовної заяви ОСОБА_1 , поданої в межах справи № 908/3413/21 про банкрутство ТОВ "Техно Буд Рітейл". Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 32, 39, 169 ГПК України, - ПРОШУ: 1. Відвести Суддю Ніколаєнко Р.А.. від розгляду справи № 908/3413/21(908/2262/22) за позовом ОСОБА_1 , про визнання недійсними рішення загальних зборів та правочинів про перехід права власності на нерухоме майно (земельну ділянку РНОНМ 18 та фабрику по виробництву м`яких меблів, РНОНМ 18 за адресою: АДРЕСА_4 .), скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та припинення речових прав, поданим в межах справи № 908/3413/21 про банкрутство ТОВ "Техно Буд Рітейл". 2.Визначити склад суду, який розглядатиме справу № 908/3413/21(908/2262/22) за позовом ОСОБА_1 , поданим в межах справи № 908/3413/21 про банкрутство ТОВ "Техно Буд Рітейл" у порядку, встановленому ст. 32 Господарського процесуального кодексу України".

Частиною 3 ст. 39 ГПК України унормовано, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою суду від 27.12.2023 (суддя Ніколаєнко Р.А.) передано заяву ТОВ "Яворина Едванс" про відвід судді Ніколаєнку Р.А. на автоматизований розподіл справи між суддями з метою вирішення питання про відвід в іншому складі суду, визначеному в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2023 розгляд заяви ТОВ "Яворина Едванс" про відвід судді Ніколаєнку Р.А. передано судді Черкаському В.І.

Суд, ознайомившись із заявою у ТОВ "Яворина Едванс" про відвід судді Ніколаєнку Р.А. від розгляду справи № 908/3413/21 (908/2262/22), дійшов висновку про її необґрунтованість.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України, закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу встановлений статтею 39 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Підстави для відводу (самовідводу) визначені ст. 35 ГПК України.

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суд знаходить, що заява заявника не узгоджується з приведеними положеннями, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

У відповідності до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законодавством про банкрутство.

Відповідно до частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд зазначає, що заява про відвід судді Ніколаєнко Р.А. зводиться саме до виклику сумніву у заявника в об`єктивності та неупередженості судді.

Крім того, встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 35 цього Кодексу, статті 36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Отже, даними приписами встановлено, що відвід повинен бути саме вмотивованим і, що встановлення обставин, вказаних саме у пунктах 1-4 частини першої статті 35 цього Кодексу, а не пункту 5 вказаної частини, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Обставини для відводу, вказані у пунктах 1-4 частини першої статті 35 ГПК України, статті 36 цього Кодексу, судом не встановлені.

Статтею ст. 43 ГПК України унормовано, що учасники судового процесу (їх представники) повинні добросовісно користуватись процесуальними правами.

Підстави для задоволення заяви про відвід судді повинні ґрунтуватися з посиланням на обставини із зазначенням та поданням доказів, які їх підтверджують; не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також твердження представника сторони, які не ґрунтуються на нормах процесуального законодавства України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява № 7577/02) від 03 травня 2007 року встановлено, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Статтею 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доводи, якими заявник обґрунтував заяву про відвід не можуть бути підставою для відводу у відповідності до ст.ст. 35, 36 ГПК України.

Відповідно до вимог статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Пунктом 13 ст. 32 ГПК України визначено, що справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 5 статті 13 ГПК України суду надано право, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, керувати ходом судового процесу.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Судочинство провадиться суддею одноособово, колегією суддів чи судом присяжних.

Основними засадами судочинства є:

1) законність;

2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом;

3) забезпечення доведеності вини;

4) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості;

5) підтримання державного обвинувачення в суді прокурором;

6) забезпечення обвинуваченому права на захист;

7) гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами;

8) забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом;

9) обов`язковість рішень суду.

Законом можуть бути визначені також інші засади судочинства в судах окремих судових юрисдикцій.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява № 33949/02) від 9 листопада 2006 року сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Згідно із ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Особиста думка заявника стосовно процесуальних дій судді у судовому провадженні, особисте бачення їх спрямованості є суб`єктивними факторами, які не означають неупередженість судді.

Враховуючи вищевикладене, суд, розглянувши заяву ТОВ "Яворина Едванс" про відвід судді Ніколаєнку Р.А. (вх. № 27627/08-08/23 від 26.12.2023) не вбачає підстав для її задоволення, оскільки наведені заявником доводи в її обґрунтування в розумінні статті 35 ГПК України не можуть бути підставою для відводу судді Ніколаєнко Р.А., та не містять даних про наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 12 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 35, 36, 38-39, 232-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ТОВ "Яворина Едванс" про відвід судді Ніколаєнку Р.А. (вх. № 27627/08-08/23 від 26.12.2023) у справі № 908/3413/21 (908/2262/22) відмовити.

Копію ухвали направити ТОВ "Яворина Едванс" (електронною поштою/до електронного кабінету).

Ця ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 28.12.2023.

Суддя Володимир ЧЕРКАСЬКИЙ