ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2023 р. м.Київ Справа№ 920/619/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Тищенко О.В.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Щербини А.В.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 16.11.2023:

від позивача: Сисов В.С.

від відповідача: не з??явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства "Мащанське"

на рішення Господарського суду Сумської області

від 24.04.2023 (повний текст складено 01.05.2023)

у справі № 920/619/21 (головуючий суддя: Резніченко О.Ю., судді: Джепа Ю.А., Жерьобкіна Є.А.)

за позовом Приватного акціонерного товариства Агрофірми "Іржавецька"

до Приватного підприємства "Мащанське"

про стягнення 505750 грн. 93 коп.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач 09.06.2021 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача 450476 грн 85 коп. основного боргу, 40324 грн 70 коп. інфляційних збитків, 14949 грн 38 коп. - 3% річних, нарахованих у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договорів поставки №ЧГ-29/17-Д від 24.01.2017 та №ЧГ-29/17-Є від 13.02.2017 та відповідно до умов договору про відступлення права вимоги №16/04/07 від 16.04.2018 р.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 16.04.2018 між Приватним акціонерним товариством Агрофірма "Іржавецька" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" було укладено договір №16/04/07 про відступлення права вимоги (далі по тексту - "договір про відступлення"), за умовами якого ТОВ "Імперія-Агро" відступило позивачу частину боргу відповідача у розмірі 690476 грн 85 коп., який виник на підставі договорів поставки №ЧГ-29/17-Д від 24.01.2017, №ЧГ-29/17-Є від 13.02.2017 (далі по тексту - "договори поставки"). Також за умовами п. 1.1. договору відступлення позивачу було відступлено права на штрафні санкції, індекс інфляції, річні проценти відносно частини відступленого боргу.

Ціна договору відступлення відповідно до п. 3.1. договору складає 690476 грн 85 коп.

Відповідно до п. 4.1., п. 4.2. договору відступлення відступлені права вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день підписання акту прийому-передачі відступлених прав.

Первісний кредитор на підтвердження дійсності Відступлених Прав зобов`язується в день повного належного виконання Новим Кредитором зобов`язань, передати Новому Кредитору оригінали або завірені копії документів, які підтверджують відповідні зобов`язання Боржника перед ним. Після відступлення прав вимоги у Первісного кредитора не залишається будь - яких матеріальних претензій та вимог до Боржника в частині відступлених прав.

19.04.2018 між позивачем і ТОВ "Імперія-Агро" підписано акт зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно з п. V якого грошові зобов`язання позивача на суму 690476 грн 85 коп., що виникли на підставі договору про відступлення, припинилися зарахуванням зустрічних однорідних вимог у повному обсязі.

Тому, як зазначає позивач, з 19.04.2018 у нього виникло право вимоги сплати відповідачем боргу в розмірі 690476 грн 85 коп. Відповідач протягом грудня 2018-листопада 2019 сплатив позивачу частину боргу у розмірі 190000 грн 00 коп. При цьому, у графі "Призначення платежу" було зазначено "погашення заборгованості згідно договору про відступлення права вимоги №16/04/07 від 16.04.2018".

05.05.2021 позивач звернувся до відповідача із претензією про погашення залишку боргу за договором відступлення у розмірі 500476 грн 85 коп. Претензія отримана відповідачем 14.05.2021 (т. 1, а.с. 30-34). Відповідач після отримання претензії перерахував на погашення заборгованості 50000 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №1547 від 24.05.2021.

Таким чином, як зазначає позивач, розмір заборгованості на день звернення до суду склав 450476 грн 85 коп. Позивач на суму основного боргу нарахував 3% річних у сумі 14949 грн 38 коп. за період з 03.06.2020 по 02.06.2021 та інфляційні втрати у розмірі 40324 грн 70 коп. за період з червня 2020 по квітень 2021.

Короткий зміст заперечень проти позову

Відповідач в обгрунтування заперечень проти позову зазначав про те, що у квітні 2018 р. відповідач отримав від ТОВ "Імперія-Агро" повідомлення про відступлення права вимоги за договором поставки №ЧГ-29/17-Д від 24.01.2017 у сумі 690476 грн 85 коп. При цьому, у повідомленні не зазначалося про відступлення права вимоги за договором поставки №ЧГ-29/17-Є від 13.02.2017.

Крім того, відповідач зазначає, що 04.05.2018 р. відповідач направив ТОВ "Імперія-Агро" заперечення про відсутність заборгованості перед ним у розмірі 690476 грн 85 коп.

Відповідач також зазначає, що за договором поставки №ЧГ-29/17-Д від 24.01.2017 заборгованість за поставлений товар була сплачена повністю, що підтверджується випискою банку.

Тому, на думку відповідача, на момент укладення договору відступлення у ТОВ "Імперія-Агро" було відсутнє дійсне право вимоги, так як зобов`язання відповідача за договором поставки №ЧГ-29/17-Д від 24.01.2017 припинились належним виконанням.

Також щодо перерахованих відповідачем позивачу коштів у загальному розмірі 290000 грн 00 коп., відповідач пояснює, що вони перераховані помилково (безпідставно). Тому відповідач направив позивачу вимогу про їх повернення.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду Сумської області від 24.04.2023 у справі № 920/619/21 позов Приватного акціонерного товариства Агрофірми "Іржавецька" до Приватного підприємства "Мащанське" про стягнення 505 750 грн. 93 коп. задоволено часткового, а саме:

- стягнуто з Приватного підприємства "Мащанське" (вул. Лісанова, буд. 9, с.Мащанка, Тростянецький район, Сумська область, 42635, ) на користь Приватного акціонерного товариства Агрофірми "Іржавецька" (вул. Центральна, буд. 46, с. Іржавець, Носівський район, Чернігівська область, 17123, ) 400476 грн 85 коп. основного боргу, 40324 грн 70 коп. збитків від інфляції, 13756 грн 43 коп. - 3% річних, 7568 грн 37 коп. витрат по сплаті судового збору.

- провадження у справі у частині стягнення 50000 грн 00 коп. закрито;

- у позові у частині стягнення 1192 грн 95 коп. - 3% річних відмовлено;

- виплати зі сплати судового збору у розмірі 17 грн 90 коп. покладено на позивача.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог мотивовано тим, що обставини переуступлення за договором відступлення від ТОВ "Імперія-Агро" до позивача за договорами поставки 690476 грн 85 коп. боргу та підтвердження цієї заборгованості діями відповідача не підлягають доказуванню при розгляді справи №920/619/21.Також у судових рішеннях по справі №927/1148/21 встановлено факт здійснення відповідачем на користь позивача семи платежів на погашення заборгованості за договором відступлення на загальну суму 290000 грн 00 коп. З огляду на викладене, розмір доведеної заборгованості відповідача складає 400476 грн 85 коп.

Крім того, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, з відповідача на користь позивача стягнуто 3% річних за період з 03.06.2020 по 03.05.2021 у розмірі 13756 грн 43 коп.; інфляційні втрати за період з червня 2020 р. по квітень 2021 р. у розмірі 40324 грн 70 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, відповідач - Приватне підприємство "Мащанське" (09.08.2023 згідно штемпеля поштової установи на описі вкладеного в цінний лист, з яким направлено апеляційну скаргу) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення з Приватного підприємства "Мащанське" (вул. Лісанова, буд. 9, с.Мащанка, Тростянецький район, Сумська область, 42635, ) на користь Приватного акціонерного товариства Агрофірми "Іржавецька" (вул. Центральна, буд. 46, с. Іржавець, Носівський район, Чернігівська область, 17123, ) 400476 грн 85 коп. основного боргу, 40324 грн 70 коп. збитків від інфляції, 13756 грн 43 коп. - 3% річних, 7568 грн 37 коп. витрат по сплаті судового збору, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Зокрема, скаржник зазначав, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків стосовно наявності у відповідача заборгованості перед ТОВ «Імперія-Агро», і з матеріалів справи неможливо встановити чи виникла та існує заборгованість відповідача, і відповідно, позивач не набув права вимоги жодної заборгованості, зокрема і внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги за договорами поставки.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

05.10.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, і який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду з огляду на ст. ст. 119, 263 Господарського процесуального кодексу України, і у якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а саме:

- факт існування заборгованості відповідача перед ТОВ «Імперія-Агро» був установлений у рішенні Господарського суду Чернігівської області від 30.06.2022 у справі № 927/619/21;

- доводи про безпідставність перерахованих позивачу відповідачем коштів - є безпідставними.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Рішенням Господарського суду Сумської області від 24.04.2023 у справі № 920/619/21 позов Приватного акціонерного товариства Агрофірми «Іржавецька» до Приватного підприємства «Мащанське» про стягнення 505 750 грн. 93 коп. задоволено часткового, а саме:

- стягнуто з Приватного підприємства «Мащанське» (вул. Лісанова, буд. 9, с.Мащанка, Тростянецький район, Сумська область, 42635, ) на користь Приватного акціонерного товариства Агрофірми «Іржавецька» (вул. Центральна, буд. 46, с. Іржавець, Носівський район, Чернігівська область, 17123, ) 400476 грн 85 коп. основного боргу, 40324 грн 70 коп. збитків від інфляції, 13756 грн 43 коп. - 3% річних, 7568 грн 37 коп. витрат по сплаті судового збору.

- провадження у справі у частині стягнення 50000 грн 00 коп. закрито;

- у позові у частині стягнення 1192 грн 95 коп. - 3% річних відмовлено;

- виплати зі сплати судового збору у розмірі 17 грн 90 коп. покладено на позивача.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, відповідач - Приватне підприємство «Мащанське» (09.08.2023 згідно штемпеля поштової установи на описі вкладеного в цінний лист, з яким направлено апеляційну скаргу) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2023, апеляційну скаргу Приватного підприємства «Мащанське» на рішення Господарського суду Сумської області від 24.04.2023 у справі № 920/619/21, передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді - Станік С.Р., суддів: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2023 витребувано у Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/619/21. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу Господарського процесуального кодексу України, за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Мащанське» на рішення Господарського суду Сумської області від 24.04.2023 у справі № 920/619/21.

28.08.2023 на виконання ухвали з суду першої інстанції надійшли матеріали справи № 920/619/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2023 апеляційну скаргу Приватного підприємства «Мащанське» на рішення Господарського суду Сумської області від 24.04.2023 у справі № 920/619/21 залишено без руху. Протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, скаржнику надано право усунути недоліки, подавши до Північного апеляційного господарського суду:

- докази доплати судового збору у визначеному законом розміру, а саме в розмірі 3 408 (три тисячі чотириста вісім) грн. 55 коп.

20.09.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Приватного підприємства «Мащанське» надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги до якої долучено платіжну інструкцію № 2196 від 19.09.2023 про доплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Сумської області від 24.04.2023 у справі № 920/619/21 у розмірі 3408,55 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що скаржником усунуто недоліки апеляційної скарги, що є підставою для відкриття апеляційного провадження згідно з ст. 262 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2023 вирішено поновити Приватному підприємству «Мащанське» пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Сумської області від 24.04.2023 у справі № 920/619/21. Відкрито апеляційне провадження у справі № 920/619/21 за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Мащанське» на рішення Господарського суду Сумської області від 24.04.2023. Судове засідання призначити на 16.11.2023 об10 год. 50 хв.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша); кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина друга).

Відповідно до статті 64 Конституції України права громадян на звернення до суду та отримання правничої допомоги не можуть бути обмежені, а мають реалізовуватися з урахуванням умов існуючого воєнного стану.

Таким чином, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників справи на участь у судовому засіданні та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки, колегія суддів дійшла висновку розглянути справу у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав, в умовах запровадженого воєнного стану.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

В судове засідання 16.11.2023 з`явився представник Приватного акціонерного товариства Агрофірма «Іршавецька» (позивач).

Приватне підприємство «Мащанське» (відповідач) до суду своїх представників не направив, про час і дату судового засідання повідомлявся засобами поштового зв`язку.

У відповідності до вимог ч. 5 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників обов`язковою не визнавалась, у зв`язку з чим неявка Приватного підприємства «Мащанське» (відповідач), не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники учасників справи, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду апеляційної скарги - відсутні.

В судовому засіданні 16.11.2023 представник Приватного акціонерного товариства Агрофірма «Іршавецька» (позивач) надав свої пояснення по суті спору та просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги Приватного підприємства «Мащанське» на рішення Господарського суду Сумської області від 24.04.2023 у справі № 920/619/21, а рішення Господарського суду Сумської області від 24.04.2023 у справі № 920/619/21 залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується наявними матеріалами справи та вірно встановлено судом першої інстанції, і що перевірено судом апеляційної інстанції, 16.04.2018 між Приватним акціонерним товариством Агрофірма "Іржавецька" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" було укладено договір №16/04/07 про відступлення права вимоги (далі по тексту - "договір про відступлення"), за умовами якого ТОВ "Імперія-Агро" відступило позивачу частину боргу відповідача у розмірі 690476 грн 85 коп., який виник на підставі договорів поставки №ЧГ-29/17-Д від 24.01.2017, №ЧГ-29/17-Є від 13.02.2017 (далі по тексту - "договори поставки"). Також за умовами п. 1.1. договору відступлення позивачу було відступлено права на штрафні санкції, індекс інфляції, річні проценти відносно частини відступленого боргу.

Ціна договору відступлення, відповідно до п. 3.1. договору, складає 690476 грн 85 коп.

Відповідно до п. 4.1., п. 4.2. договору відступлення відступлені права вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день підписання акту прийому-передачі відступлених прав.

Первісний кредитор на підтвердження дійсності Відступлених Прав зобов`язується в день повного належного виконання Новим Кредитором зобов`язань, передати Новому Кредитору оригінали або завірені копії документів, які підтверджують відповідні зобов`язання Боржника перед ним. Після відступлення прав вимоги у Первісного кредитора не залишається будь - яких матеріальних претензій та вимог до Боржника в частині відступлених прав.

19.04.2018 між позивачем і ТОВ "Імперія-Агро" підписано акт зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно з п. V якого грошові зобов`язання позивача на суму 690476 грн 85 коп., що виникли на підставі договору про відступлення, припинилися зарахуванням зустрічних однорідних вимог у повному обсязі.

Тому, як зазначвє позивач, з 19.04.2018 у нього виникло право вимоги сплати відповідачем боргу в розмірі 690476 грн 85 коп.

Відповідач протягом грудня 2018-листопада 2019 сплатив позивачу частину боргу у розмірі 190000 грн 00 коп., а у графі "Призначення платежу" було зазначено "погашення заборгованості згідно договору про відступлення права вимоги №16/04/07 від 16.04.2018" (виписка по рахунку, т. 1, а.с. 35).

05.05.2021 позивач звернувся до відповідача із претензією про погашення залишку боргу за договором відступлення у розмірі 500476 грн 85 коп. Претензія отримана відповідачем 14.05.2021 (т. 1, а.с. 30-34).

Відповідач після отримання претензії перерахував на погашення заборгованості 50000 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №1547 від 24.05.2021 (т.1., а.с. 36).

Таким чином, як зазначає позивач, розмір заборгованості на день звернення до суду склав 450476 грн 85 коп. Позивач на суму основного боргу нарахував 3% річних у сумі 14949 грн 38 коп. за період з 03.06.2020 по 02.06.2021 та інфляційні втрати у розмірі 40324 грн 70 коп. за період з червня 2020 по квітень 2021.

Відповідач заперечуючи проти позову вказував, що у квітні 2018 р. відповідач отримав від ТОВ "Імперія-Агро" повідомлення про відступлення права вимоги за договором поставки №ЧГ-29/17-Д від 24.01.2017 у сумі 690476 грн 85 коп. При цьому, у повідомленні не зазначалося про відступлення права вимоги за договором поставки №ЧГ-29/17-Є від 13.02.2017 (т. 1, а.с. 105).

Крім того, відповідач зазначав, що 04.05.2018 р. відповідач направив ТОВ "Імперія-Агро" заперечення про відсутність заборгованості перед ним у розмірі 690476 грн 85 коп. (т.1, а.с. 106-107).

Відповідач також зазначав, що за договором поставки №ЧГ-29/17-Д від 24.01.2017 заборгованість за поставлений товар була сплачена повністю, що підтверджується випискою банку (т.1., а.с. 110-113).

Тому, на думку відповідача, на момент укладення договору відступлення у ТОВ "Імперія-Агро" було відсутнє дійсне право вимоги, так як зобов`язання відповідача за договором поставки №ЧГ-29/17-Д від 24.01.2017 припинились належним виконанням.

Також щодо перерахованих відповідачем позивачу коштів у загальному розмірі 290000 грн 00 коп., відповідач наголошував, що вони перераховані помилково (безпідставно). Тому відповідач направив позивачу вимогу про їх повернення (т.1., а.с. 108-109).

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно, цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Для виконання вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України необхідним є аналіз доказів та констатація відповідних висновків за результатами такого аналізу. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Водночас 17.10.2019 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу та змінено назву ст. 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Аналогічний підхід до стандарту доказування "вірогідність доказів" висловлено Касаційним господарським судом у постановах від 29.01.2021 у справі № 922/51/20, від 31.03.2021 у справі № 923/875/19, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що розгляд даної справи здійснюється в порядку, передбаченому нормами Господарського процесуального кодексу України, відповідно, і оцінка доказів у ній здійснюватиметься через призму такого стандарту доказування, як "баланс вірогідностей" .

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 516 Цивільного кодексу України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу них прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 Цивільного кодексу України).

В Цивільному кодексі країни передбачено порядок захисту боржником своїх інтересів щодо обсягу прав у зобов`язанні.

Зокрема, у ст. 518 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання Також боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ч.2 ст. 517 Цивільного кодексу України).

Дійсність договору відступлення перевірялася при розгляді справи №927/1148/21 за позовом ПП "Мащанське" до ПАТ Агрофірма "Іржавецька" та ТОВ "Імперія-Агро" про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 30.06.2022, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2023, у позові було відмовлено.

Факт існування заборгованості відповідача перед ТОВ "Імперія-Агро" був установлений у рішенні Господарського суду Чернігівської області від 30.06.2022, а саме:

Видатковими накладними: №ІА000002543 від 27.03.2017, №ІА000006589 від 24.04.2017, №ІА000006619 від 24.04.2017, №ІА000006617 від 24.04.2017, №ІА000007666 від 28.04.2017, №ІА000008037 від 03.05.2017, №ІА000007916 від 03.05.2017, №ІА000007915 від 03.05.2017, №ІА000007910 від 03.05.2017, №ІА000008189 від 04.05.2017, №ІА000008987 від 10.05.2017, №ІА000009032 від 10.05.2017, №ІА000010165 від 17.05.2017, №ІА000010518 від 19.05.2017, №ІА000011785 від 30.05.2017, №ІА000012829 від 08.06.2017, №ІА000013394 від 13.06.2017, №ІА000014081 від 20.06.2017, №ІАОООО14865 від 30.06.2017, №ІА000015436 від 11.07.2017, №ІА000015598 від 14.07.2017, №ІА000018125 від 08.09.2017, №ІА000018630 від 14.09.2017, податковими накладними № 2877 від 27.03.2017, №3501 від 24.04.2017 , № 3502 від 24.04.2017, №3503 від 24.04.2017 , № 3504 від 24.04.2017, №3506 від 24.04.2017, № 5502 від 28.04.2017, № 5503 від 28.04.2017, № 258 від 03.05.2017, № 259 від 03.05.2017, №260 від 03.05.2017, №261 від 03.05.2017, №599 від 04.05.2017, №600 від 04.05.2017, №1463 від 10.05.2017, № 1466 від 10.05.2017, № 3059 від 17.05.2017, № 3494 від 19.05.2017 , № 5247 від 30.05.2017, № 1190 від 08.06.2017, №1638 від 13.06.2017, №2848 від 20.06.2017, №3893 від 30.06.2017,№635 від 11.07.2017, №863 від 14.07.2017, №788 від 08.09.2017, №1411 від 14.09.2017, відповідно до яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" (код 35472893) поставляло товар на користь Приватного підприємства ПП "Мащанське" (код 34573594) у період з 24.01.2017 по 14.09.2017 на підставі договору поставки №ЧГ-29/17-Д від 24.01.2017 та договору поставки № ЧГ-29/17-Є від 13.02.2017 та з урахуванням наявних у справі доказів часткової оплати позивачем боргу на користь ТОВ "Імперія-Агро" за договором №ЧГ-29/17-Д від 24.01.2017 (т.1, а.с. 41-44) підтверджується заборгованість ПП "Мащанське" перед ТОВ "Імперія-Агро", на підставі яких до ПРАТ Агрофірма "Іржавецька" перейшло право вимоги суми боргу з ПП "Мащанське".

Існування боргових зобов`язань у ПП "Мащанське" перед ТОВ "Імперія-Агро", тобто факт поставки товару (у вигляді видаткових накладних) та факт реєстрації податкової накладної, зокрема реєстрація Податкової накладної з моменту отримання товару за видатковими накладними підтверджується даними Державної податкової Служба України з Єдиного реєстру податкових накладних, наданих ПРАТ Агрофірма "Іржавецька" до матеріалів справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції про те, що заперечення відповідача щодо відсутності заборгованості на момент укладення договору відступлення - є необгрунтованими.

При цьому, у постанові Північного апеляційного господарського суду було зазначено наступне:

- судом першої інстанції на підставі сукупності належних та допустимих доказів встановлено, що між ПрАТ "Агрофірма "Іржавецька" та ТОВ "Імперія-Агро" укладено договір про відступлення права вимоги № 16/04/07 від 16.04.2018, за умовами якого ТОВ "Імперія-Агро" переуступило на користь ПрАТ "Агрофірма "Іржавецька" заборгованість ПП "Мащанське" перед ТОВ "Імперія-Агро", що виникла на підставі договору поставки № ЧГ-29/17-Д від 24.01.2017 та договору поставки №ЧГ-29/17-Є від 13.02.2017, загальна сума боргу за договорами складає 2873357,94 грн., але була переуступлена частина боргу у розмірі 690476,85 грн.;

- факт передання заборгованості підтверджується договором про відступлення права вимоги № 16/04/07 від 16.04.2018 та Актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 19.04.2018;

- суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що позивач на виконання спірного договору від 16.04.2018 здійснив на користь відповідача-1 платежі у рахунок погашення наявного боргу, а саме 7 (сім) платежів на загальну суму 290000 грн., зазначаючи в платіжних документах призначення платежу: "погашення заборгованості зг. договору про відступлення права вимоги N16/04/07 від 16.04.2018, перерах. частк. Без ПДВ". Таким чином заборгованість встановлена договором про відступлення права вимоги підтверджена діями самого позивача, що відповідач-1 підтвердив банківськими виписками.

Зі змісту ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції оцінивши наявні в матеріалах справи докази як кожен окремо, так і у їх сукупності, дійшов висновку, що обставини переуступлення за договором відступлення від ТОВ "Імперія-Агро" до позивача за договорами поставки 690476 грн 85 коп. боргу та підтвердження цієї заборгованості діями відповідача не підлягають доказуванню при розгляді справи №920/619/21.Також у судових рішеннях по справі №927/1148/21 встановлено факт здійснення відповідачем на користь позивача семи платежів на погашення заборгованості за договором відступлення на загальну суму 290000 грн 00 коп. З огляду на викладене, розмір доведеної заборгованості відповідача складає 400476 грн 85 коп. Аналогічних правомірних висновків дійшов і суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, і що не було спростовано відповідачем в апеляційній скарзі.

В свою чергу, як вірно зазначено судом першої інстанції, позивачем необґрунтовано не було ураховано платіж на суму 50000 грн 00 коп., здійснений відповідачем 07.07.2021 за платіжним документом №1604 (т. 1, а.с. 144), а тому позовні вимоги у частині стягнення основного боргу підлягають задоволенню частково, у розмірі 400476 грн 85 коп.

Відносно вищезазначеної частини боргу у розмірі 50000 грн 00 коп. суд першої інстанції вірно закрив провадження у справі у частині її стягнення на підставі ч. 2 ст. 231 ГПК України, з урахуванням того, що оплата була здійснена відповідачем після звернення позивача до суду.

Позивач також просив стягнути 3% річних за період з 03.06.2020 по 02.06.2021 та 40324 грн 70 коп. збитків від інфляції за період з червня 2020 року по квітень 2021.

Положеннями ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач у відзиві на позов підтвердив той факт, що повідомлення про укладення договору відступлення між позивачем і ТОВ "Імперія-Агро" він отримував 26.04.2018. Тому з урахуванням строків позовної давності, визначених ст. 257 ЦК України, та положень ч.2 ст. 530 ЦК України, період прострочки відповідача - з 04.05.2018 по 03.05.2021.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення сум з урахуванням періоду прострочки, дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню:

- 3% річних за період з 03.06.2020 по 03.05.2021 у розмірі 13756 грн 43 коп.;

- Інфляційні втрати за період з червня 2020 р. по квітень 2021 р. у розмірі 40324 грн 70 коп.

Щодо стягнення 1192 грн 95 коп. 3% річних слід відмовити за їх необґрунтованістю.

Усі інші посилання, обгрунтування, доводи враховані судом апеляційної інстанції, проте не такими, що спростовують висновки суду апеляційної інстанції та суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, за наведених позивачем обгрунтувань, а доводи скаржника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Отже, усі доводи, посилання та обгрунтування учасників справи судом апеляційної інстанції враховані при вирішенні спору, проте, є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та висновків суду апеляційної інстанції у даній постанові щодо спірних правовідносин учасників справи, а судом першої інстанції, в свою чергу, надано належну оцінку усім наявним у справі доказам та правовідносинам учасників справи та ухвалено обґрунтоване рішення у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, яким частково задоволено позовні вимоги та стягнуто з відповідача на користь позивача 400476 грн 85 коп. основного боргу, 40324 грн 70 коп. збитків від інфляції, 13756 грн 43 коп. - 3% річних.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що учасникам спору було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції у вказаній справі про часткове задоволення позовних вимог.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду Сумської області від 24.04.2023 у справі № 920/619/21, за наведених скаржником доводів та обґрунтувань апеляційної скарг, з урахуванням меж апеляційного оскарження.

Крім того, оскільки оскаржуване рішення за наслідками апеляційного розгляду справи залишено в силі, а тому його дія підлягає поновленню.

Розподіл судових витрат

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Мащанське» на рішення Господарського суду Сумської області від 24.04.2023 у справі № 920/619/21 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 24.04.2023 у справі № 920/619/21 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Поновити дію рішення Господарського суду Сумської області від 24.04.2023 у справі № 920/619/21.

5. Матеріали справи № 920/619/21 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата підписання постанови: 20.12.2023.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді О.В. Тищенко

Є.Ю. Шаптала