ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.12.2023 Справа № 917/1009/23

заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК Агро", вул. Гагаріна,31, с.Новий Калкаїв, Семенівський район, Полтавська область,38211

про відстрочення виконання рішення по справі № 917/1009/23

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Євровектор плюс", вул.І.Богуна, 2, офіс 303, м.Вінниця, 21010

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК Агро", вул. Гагаріна,31, с.Новий Калкаїв, Семенівський район, Полтавська область,38211

про стягнення грошових коштів

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар Назаренко Я.А.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи: Рішенням Господарського суду Полтавської області від 02.11.2023 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євровектор плюс" задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК Агро" 707751,18грн. заборгованості за Договором поставки №26/07-3 від 26.07.2022, у т.ч. 372258,43грн. - сума основного боргу, 122896,28грн. - пені, 111677,53грн. - штраф, 73737,77грн. - 30% річних, 27181,17грн. - інфляційні втрати, а також 10616,25грн. судового збору

Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК Агро" 14.12.2023 подано заяву про відстрочення виконання рішення, в якій просить суд відстрочити виконання рішення на три місяці з дати постановлення ухвали.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 15.12.2023 суд прийняв заяву до розгляду та призначив судове засідання на 21.12.2023.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Відстрочення виконання рішення - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю.

Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Отже, відстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованою Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР.

Так, звертаючись до суду із заявою, заявник вказує на те, що відповідно до Розділу 2 звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2023 року власності та користуванні ТОВ «ДВК Агро» перебуває 1 107,39 га сільськогосподарських угідь.

Відповідно до Розділу 1 звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2023 року валову частку угідь, а саме 50,77 % (562,18 га), було засіяно кукурудзою.

Осінньо-польові роботи щодо збору кукурудзи, зазвичай здійснюються в проміжок часу між вереснем - груднем місяцем в залежності від сорту та інших характерних ознак посіву кукурудзи.

Цього року, ТОВ «ДВК Агро» була засіяна кукурудза, яка має властивості щодо більш тривалого дозрівання, у зв`язку з цим виникла необхідність у більш пізньому зборі врожаю, тобто з середини листопада і до початку грудня. Дані посіви, здійснювалися з розрахунку, які надавалися метеослужбами про те, що 2023 рік буде найбільш засушливим за останнє десятиліття, а тому ризиків щодо несприятливості погодних умов при пізньому зборі кукурудзи не вбачалося.

Проте, нажаль цього року, виявилася надзвичайно рання зима із значними опадами, а саме перший серйозний сніг випав 19 листопада в розмірі 15-20 см. снігу. Увесь кінець листопада 2023 року погода постійно коливалася, земля не встигала замерзати, сніг лежав на покрівлі угідь, які були засіяні кукурудзою.

На фотоматеріалах, долучених до даної заяви вбачається, що техніка просто не мала можливості виконувати польові роботи і грузла в ріллі, а в деяких місцях, рівень снігових нагромаджень сягав метру у висоту.

Тобто, польові роботи, щодо збору врожаю 2023 року кукурудзи починаються лише зараз.

Натомість, 1 лютого 2023 року між ТОВ «ДВК Агро» та ТОВ СП «НІБУЛОН» було укладено договір поставки №492/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ДВК Агро» - Постачальник зобов`язується поставити сільськогосподарську продукцію, ТОВ СП «НІБУЛОН» - Покупець без зазначення строків поставок. Договір містить умови, що Покупець здійснює попередню закупку с/г продукції, яка ще навіть не виросла.

Приймаючи до уваги вищезазначені факти, логічним є те, що після збору урожаю, ТОВ «ДВК Агро» - Боржник, безумовно здійснить продаж відповідної кукурудзи та зможе здійснити оплату боргових зобов`язань згідно з судовим наказом Господарського суду Полтавської області від 04.12.2023 року.

Укладаючи договір поставки №492/2022 ТОВ «ДВК Агро» свідомо розраховувало на те, що таких погодних умов не буде, і врожай буде зібраний в заплановані строки, для того, аби мати можливість повністю покрити потреби підприємства.

Наразі ж, ТОВ «ДВК Агро», не має можливості здійснити оплату за своїми борговими зобов`язаннями, а лише очікує збору врожаю 2023 року та його продажу

До заяви заявник долучає виписку з банківського рахунку ТОВ «ДВК Агро», яка підтверджує скрутне становище підприємства.

Заявник зазначає, що найближчим часом, протягом 3 місяців ТОВ «ДВК АГРО» отримає відповідні грошові кошти на рахунки підприємства і тим самим отримає змогу розрахуватись за зобов`язаннями з Позивачем по справі № 917/1009/23. Наразі ж такої можливості просто не існує, а примусове виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 02.11.2023 по справі № 917/1009/23 паралізує діяльність підприємства.

При вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (вказаний висновок викладений в постанові КГС ВС від 07.12.2022 у справі № 910/11949/21).

В тім, в будь-якому разі вирішуючи питання відстрочення виконання рішення суду господарські суди мають дотримуватись балансу інтересів сторін на основі поданих сторонами доказів.

Тобто, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, та докази подані кожною із сторін, а також дотримуватися розумного строку відстрочення (подібний висновок наведено в п. 4.12 постанові КГС ВС від 21.01.2020 у справі № 910/1180/19).

Так, суд констатує, що збитковий стан відповідача підтверджений належним та допустимими доказами , з якого вбачається, що з огляду на сезонну діяльність останнього унеможливлює своєчасне та належне виконання судового рішення без накладення на відповідача додаткових обтяжень, наявність яких може навпаки значно ускладнити виконання рішення суду.

При цьому, відповідач в своїй заяві про відстрочення виконання судового рішення зазначає про бажання його виконати в повному обсязі.

Крім того, суд враховує загальновідомі обставин, зокрема, військову агресію російської федерації проти України, що має негативний вплив на економіку країни, та ускладнює діяльність як позивача, так і відповідача, а отже негативно впливає на сторін спору.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про достатню винятковість наведених обставин для застосування визначеної ст. 331 Господарського процесуального кодексу України процедури відстрочення виконання судового рішення, а тому з метою дотримання балансу інтересів обох сторін суд вважає можливим відстрочити виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 02.11.2023 у справі № 917/1009/23 - до 21.03.2024.

Водночас, суд приймає до уваги, що матеріальний інтерес відповідача полягає у виконанні рішення суду таким чином, щоб це дозволило продовжити статутну діяльність відповідача, а матеріальний інтерес позивача, натомість, полягає у виконанні рішення суду у даній справі повністю та протягом розумного строку.

В той же час, суд враховує, що в силу закріплених в пункті 1 ст. 6 Конвенції принципів на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України», заява № 6962/02).

Однак, за практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого ст. 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі «Крапивницький та інші проти України», заява № 60858/00). Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 904/4566/18 та від 20.09.2018 у справі № 905/2953/17.

Суд також звертає увагу, що відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не сприяє ухиленню від його виконання відповідача, а навпаки надає можливість ефективно виконати судове рішення без понесення сторонами додаткових обтяжень при його виконанні.

З огляду на вищевикладене, визначений судом строк відстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 02.11.2023 у справі № 917/1009/23 жодним чином не зумовить порушення гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції позивачу права на суд.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 234, 331 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК Агро" про відстрочення виконання рішення суду у справі № 917/1009/23 задовольнити.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 02.11.2023 у справі № 917/1009/23 про стягнення 707751,18грн. заборгованості за Договором поставки №26/07-3 від 26.07.2022, у т.ч. 372258,43грн. - сума основного боргу, 122896,28грн. - пені, 111677,53грн. - штраф, 73737,77грн. - 30% річних, 27181,17грн. - інфляційні втрати, а також 10616,25грн. судового збору - до 21.03.2024

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені у ст. 235 Господарського процесуального кодексу та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду підписана - 21.12.2023.

Суддя Кльопов І.Г.