РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.12.2023Справа № 910/11150/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І за участі секретаря судового засідання Старовойтова Є.А., розглянувши матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОУКРЕНЕРГО" (просп. Богдана Хмельницького, буд. 249, Дніпро, 49000, )

до Державного підприємства "Гарантований покупець" (вул. Симона Петлюри, буд. 27, місто Київ, 01032, )

про стягнення 2 092 177, 13 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОУКРЕНЕРГО" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" (далі - відповідач) про стягнення 2 092 177, 13 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, в порушення своїх зобов`язань за договором №1251/01 від 12.12.2019 та додаткової угоди №1/742/01/20 від 25.03.2020 не в повному обсязі розрахувався за електричну енергію, поставлену за "зеленим тарифом", у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення 2 042 272, 29 грн основної заборгованості, 19 135, 81 грн 3% річних та 30 769, 04 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 13.09.2023.

04.09.2023 до канцелярії суду надійшло клопотання про розгляд справи у підготовчому провадженні без участі представника позивача.

07.09.2023 до суду надійшли пояснення від ПАТ «НЕК «Укренерго», мотивовані тим, що він не є стороною договору, укладеного між позивачем та відповідачем, та не зобов`язаний придбавати електричну енергію у позивача та перераховувати йому відповідну плату.

12.09.2023 до суду від відповідача надійшла заява про залучення КМУ в якості третьої особи та клопотання про зменшення 3 % річних та інфляційних втрат від сторони відповідача.

В судовому засіданні 13.09.2023 відкладено розгляд справи на 27.09.2023.

19.09.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечує та вказує, що ним здійснюється розрахунки за 2022 рік з повним врахуванням положень наказу №206 від 15.06.2022 «Про розрахунок з виробниками за «Зеленим тарифом» центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі - Міністерство енергетики України. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 грудня 2022 року у справі №640/10894/22, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2023, у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Солар-Груп" до Міністерства енергетики України, треті особи: Кабінет Міністрів України, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Державне підприємство «Гарантований покупець», Товариство з обмеженою відповідальністю «Україна - Енерговат», Приватне підприємство «Арт-Енерго», Товариство з обмеженою відповідальністю «Екоенергосервіс Дніпро», Товариство з обмеженою відповідальністю «Солар Енерджі Інвестментс Україна» про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства енергетики України від 15.06.2022 №206 «Про розрахунки з виробниками за «зеленим» тарифом», відмовлено. Таким чином, на думку відповідача до даних правовідносин слід застосовувати дію наказу Міненерго.

26.09.2023 до суду від позивача надійшло заперечення на клопотання (заяву) щодо залучення Кабінету Міністрів України в якості третьої особи від представника позивача.

Ухвалою від 27.09.2023 розгляд справи відкладено на 11.10.2023.

28.09.2023 до суду від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг надійшли письмові пояснення. Позивачем подано клопотання про зупинення провадження по справі.

03.10.2023 до суду від позивача надійшло заперечення на клопотання (заяву), в якому просив відмовити відповідачу у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

10.10.2023 до суду від позивач надійшла відповідь на відзив в якій вказує, що позивач звернувся до суду про стягнення електроенергії за серпень 2022 року. Таким чином, п.3 наказу стосується оплати станом на 20 серпня 2022 та/або 31 серпня 2022 року. Також позивачем подано клопотання про проведення підготовчого провадження без участі позивача.

Протокольною ухвалою від 11.10.2023 суд відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі та оголосив перерву до 25.10.2023.

24.10.2023 до суду від позивача надійшло доповнення до заперечення про зупинення провадження по справі.

В судовому засіданні 25.10.2023, суд на місці ухвалив закрити підготовче засідання та призначити справу по суті на 23.11.2023.

Ухвалою від 30.10.2023 закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 23.11.2023.

31.10.2023 до суду відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив мотивовані тим, що позивач не взяв до уваги, що при вирішенні питання щодо розміру коштів, що підлягають сплаті за поставлену електричну енергію слід керуватись нормативно-правовими актами, які встановлювали та встановлюють регуляторні механізмі щодо розміру розподілу грошових коштів у ці періоди. Такими актами є накази Міненерго від 28.03.2022, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України і є нормативно-правовим актом. На думку відповідача він не порушує умов договору, здійснює розрахунки з позивачем належним чином, з врахуванням регуляторних актів щодо обсягу оплати електричної енергії, поставленої у спірний період.

21.11.2023 через електронний суд позивачем подано додаткові пояснення по справі.

В судовому засіданні 23.11.2023 відкладено розгляд справи на 14.12.2023.

14.12.2023 через електронний суд позивачем подано пояснення по справі.

В судовому засіданні 07.12.2023 оголошено перерву до 14.12.2023.

Судове засідання не відбулося 14.12.2023, наступне судове засідання призначене на 20.12.2023.

У судовому засіданні 20.12.2023 відбувся розгляд справи по суті, представник позивача в засідання суду не з`явився про розгляд справи повідомлений належним чином, представники відповідача заперечили проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

12.12.2019 між Державним підприємством "Гарантований покупець" (надалі -гарантований покупець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпроукренерго" ( надалі - виробник за "зеленим" тарифом за договором, позивач) укладено договір № 1251/01, відповідно до умов якого виробник за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену виробником за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2.1 договору сторони визнають свої зобов`язання згідно з Законом України "Про ринок електричної енергії", Порядком, Правилами ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №307 та керуються їх положеннями та положеннями законодавства України при виконанні цього договору.

Пунктом 2.3 договору визначено, що виробник за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець - купувати всю відпущену електричну енергію виробника в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць виробника за встановленим йому "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до тарифу.

Умовами пунктів 2.4, 2.5 договору сторонами погоджено, що виробник за "зеленим" тарифом продає гарантованому покупцеві електричну енергію відповідно до Порядку за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за "зеленим" тарифом встановлені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у національній валюті України. Вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у виробників за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці за "зеленим" тарифом.

Обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 7 Порядку (пункт 3.1 договору).

Відповідно до пунктів 3.2, 3.3 договору розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок виробника за "зеленим" тарифом, з урахуванням ПДВ. Оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої гарантованим покупцем у виробників за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюються відповідно до положень глави 10 Порядку.

Зокрема, п. 10.1 Порядку передбачено, що:

- до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної кваліфікованим електронним підписом (далі - КЕП), за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію;

- до 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

З метою уникнення неправильного тлумачення п. 10.1 Порядку НКРЕКП прийняла постанову від 15.01.2021 № 46, якою були внесені зміни до постанови НКРЕКП від 26.04.2019 № 641 та відповідно до яких п. 4.6 Типового договору про купівлю-продаж електричної енергії за зеленим» тарифом викладено у такій редакції: гарантованому покупцю нараховується пеня в розмірі 0,1% від неоплаченої згідно з пунктом 10.4 глави 10 Порядку або пунктом 6.3 глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами суми (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє на день розрахунку) за кожен день прострочення оплати. З гарантованого покупця може стягуватися додатково штраф у розмірі 7% від неоплаченої згідно з пунктом 10.4 глави 10 Порядку або пунктом 6.3 глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами суми за ненадходження понад 30 днів на рахунок продавця за «зеленим» тарифом належних коштів відповідно до порядку оплати. Сплата гарантованим покупцем пені та штрафу здійснюється з поточних рахунків гарантованого покупця на поточні рахунки продавців за «зеленим» тарифом.

Отже, розрахунковим періодом є місяць, а не перших 10 та 20 днів відповідного місяця.

Згідно з п. 10.2 Порядку урахуванням положень глав 7 та 8 цього Порядку гарантований покупець протягом двох робочих днів з дня отримання сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії від адміністратора комерційного обліку здійснює розрахунок вартості електричної енергії, за яку здійснюється оплата продавцю за розрахунковий місяць, та направляє йому акт купівлі-продажу в електронному вигляді, підписаний зі своєї сторони КЕП уповноваженої особи, на електронну адресу.

Відповідно до п. 10.3 Порядку після отримання від гарантованого покупця на електронну адресу акта купівлі-продажу продавець надає у триденний строк з дати отримання актів купівлі-продажу гарантованому покупцю два примірники акта купівлі-продажу, підписані зі своєї сторони.

Пунктом 10.4 Порядку встановлено, що після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.

Пунктом 4.1 договору узгоджено, що продавець за «зеленим» тарифом має право вимагати від гарантованого покупця повну та своєчасну оплату товарної продукції відповідно до глави 3 цього договору.

Пунктом 4.5 договору унормовано, що гарантований покупець зобов`язаний купувати у виробника за "зеленим" тарифом вироблену електричну енергію за винятком обсягів електричної енергії, необхідних для власних потреб, а також у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену в позивача електричну енергію.

Гарантований покупець несе відповідальність за порушення порядку оплати виробникам за "зеленим" тарифом, що визначений у главі 10 Порядку, гарантованому покупцю нараховується пеня в розмірі 0,1% від неоплаченої згідно з порядком суми (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє на день розрахунку) за кожен день прострочення оплати. З гарантованого покупця може стягуватися додатково штраф у розмірі 7% від неоплаченої згідно з Порядком суми за ненадходження понад 30 днів на рахунок виробника за "зеленим" тарифом належних коштів відповідно до порядку оплати. Сплата гарантованим покупцем пені та штрафу здійснюється з поточних рахунків гарантованого покупця на поточні рахунки виробників за "зеленим" тарифом (пункт 4.6 договору).

Якщо виробник за "зеленим" тарифом є суб`єктом господарювання, який має ліцензію на провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії і регулятор вже встановив "зеленим" тариф виробнику, договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє на строк дії "зеленим" тарифу (до 01.01.2030) (пункт 7.4 договору).

У подальшому сторони уклали Додаткову угоду №1/742/01/20 від 25.03.2020, якою виробник за «зеленим» тарифом змінений на продавця за зеленим тарифом.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору № 1251/01 від 12.12.2019 позивач продав, а Державне підприємство "Гарантований покупець" купило відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за "зеленим" тарифом, що підтверджується Актом купівлі-продажу електроенергії за серпень 2022 на суму 3 942 669,45 грн., з урахуванням Акту коригування за серпень 2022 року.

Відповідачем за період серпень 2022 року, було сплачено 1 866 156,38 грн за поставлену електричну енергію.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач в порушення своїх зобов`язань за договором №1251/01 від 12.12.2019 та додаткової угоди №1/742/01/20 від 25.03.2020 не в повному обсязі розрахувався за електричну енергію, поставлену за "зеленим тарифом", у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення 2 042 272, 29 грн основної заборгованості, 19 135, 81 грн 3% річних та 30 769, 04 грн інфляційних втрат.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Розмір вартості послуги затверджено постановою НКРЕКП №473 від 14.03.2023 із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у серпні 2022 - 1 172 168 724,57 грн +3 робочі дні = 17.03.2023.

При вирішенні питання розміру коштів, що підлягають сплаті за поставлену електричну енергію у серпні 2022 року, слід керуватись нормативно-правовим актами, які встановлювали та встановлюють регуляторні механізми щодо розміру розподілу грошових коштів у цей період.

Такими актами є накази Міністерства енергетики України №140 від 28.03.2022, який був чинний до 05.07.2022 (втратив чинність на підставі наказу № 221 від 05.07.2022) та №206 від 15.06.2022. Накази Міністерства енергетики України №140 від 28.03.2022 та №206 від 15.06.2022 зареєстровані в Міністерстві юстиції України і є нормативно-правовими актами.

Як наказ № 140, так і наказ № 206 видані відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Наказом №140 ДП «Гарантований покупець» з дати набрання чинності цим наказом на період дії воєнного стану в Україні з коштів, що наявні на поточному рахунку та надходять від продажу електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, забезпечує перерахування коштів на сплату авансових платежів за придбану електричну енергію, вироблену з альтернативних джерел енергії, виробникам електричної енергії з альтернативних джерел енергії, що мають договірні відносини з ДП «Гарантований покупець», із дотриманням Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 26.04.2019 №641, та з урахуванням таких положень:

- за результатами продажу електричної енергії за перші 10 днів розрахункового місяця розподіл грошових коштів, наявних на поточному рахунку ДП «Гарантований покупець» станом на 10 число розрахункового місяця, для виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії з енергії сонячного випромінювання здійснюється відповідно до таких показників: сума, що дорівнює значенню 15 відсотків від середньозваженого розміру «зеленого» тарифу за 2021 рік (підпункт 1.1.1 наказу № 140);

- у випадку нестачі грошових коштів для забезпечення виплати сум, передбачених підпунктом 1.1.1 - 1.1.5, наявні грошові кошти розподіляються між виробниками пропорційно до показників, зазначених у підпунктах 1.1.1 - 1.1.5 (пункт 1.2 наказу № 140);

- за результатами продажу електричної енергії за подальші 10 днів розрахункового місяця, а також за результатами розрахункового місяця, розподіл грошових коштів, наявних на поточному рахунку ДП «Гарантований покупець» станом на 20 число (або на кінець) розрахункового місяця, здійснюється таким чином, щоб за результатами 20 днів розрахункового місяця (або за результатами розрахункового місяця) було збережено показники розрахунків передбачених підпунктами 1.1.1- 1.1.5 (пункт 1.3 наказу № 140).

Аналогічний механізм розподілу коштів після втрати чинності наказу Міністерства енергетики України №140 від 28.03.2022 запроваджено наказом Міністерства енергетики України №206 від 15.06.2022, який діє протягом періоду воєнного стану в Україні.

Наказом №206 наказано ДП «Гарантований покупець» на період дії воєнного стану в Україні з коштів, що наявні на поточному рахунку та надходять від продажу електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, забезпечити перерахування коштів на сплату платежів за придбану електричну енергію, вироблену з альтернативних джерел енергії, виробникам електричної енергії з альтернативних джерел енергії, що мають договірні відносини з державним підприємством «Гарантований покупець», із дотриманням вимог Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 26 квітня 2019 року № 641, та з урахуванням положень, викладених у пункті 2 наказу:

- установити, що за результатами продажу електричної енергії за перші 10 днів розрахункового місяця розподіл грошових коштів, наявних на поточному рахунку ДП «Гарантований покупець» станом на 10 число розрахункового місяця, для виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії з енергії сонячного випромінювання здійснюється відповідно до таких показників:

- сума, що дорівнює значенню 18 відсотків від середньозваженого розміру «зеленого» тарифу за 2021 рік (підпункт 1 пункту 2);

- у випадку наявності залишку грошових коштів, що залишився на поточному рахунку після виконання підпунктів 1-5 цього пункту 2, цей залишок розподіляється та спрямовується виробникам пропорційно розміру нарахувань для відповідного виробника, здійснених з урахуванням підпунктів 1-5 цього пункту, але не більше вартості товарної продукції розрахункового періоду, розрахованої за «зеленим» тарифом для такого виробника (підпункт 6 пункту 2);

- у випадку нестачі грошових коштів для забезпечення виплати сум, передбачених підпунктами 1-5 цього пункту, наявні грошові кошти розподіляються між виробниками пропорційно до показників, зазначених у підпунктах 1-5 пункту 2 (підпункти 7 пункту 2);

- установити, що за результатами продажу електричної енергії за подальші 10 днів розрахункового місяця, а також за результатами розрахункового місяця, розподіл грошових коштів, наявних на поточному рахунку державного підприємства «Гарантований покупець» станом на 20 число (або на кінець) розрахункового місяця, здійснюється таким чином, щоб за результатами 20 днів розрахункового місяця (або за результатами розрахункового місяця) було збережено показники розрахунків, передбачених підпунктами 1-5 пункту 2 цього наказу (пункт 3).

Правомірність наказу Міністерства енергетики України від 15.06.2022 № 206 «Про розрахунки з виробниками за «зеленим» тарифом» була предметом дослідження Окружним адміністративним судом міста Києва у справі №640/10894/22 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Солар-Груп» до Міністерства енергетики України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства енергетики України від 15.06.2022 № 206 «Про розрахунки з виробниками за «зеленим» тарифом». Рішенням адміністративного суду у цій справі від 06.12.2022 у позові відмовлено, і це рішення залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2023.

Адміністративні суди дійшли висновку про наявність повноважень та компетенції у Міністерства енергетики України щодо прийняття наказу №206.

Суди зазначили, що:

- Міненерго здійснює нормативно-правове регулювання відносин у електроенергетичному комплексі в особливий період шляхом видання наказів, які мають відповідати вимогам Конституції та законів України, а електроенергетичні підприємства у своїй діяльності в особливий період повинні керуватись прийнятими актами Міненерго;

- наказ від 15.06.2022 № 206 прийнятий в межах повноважень та з метою забезпечення розрахунків за електричну енергію, вироблену з альтернативних джерел енергії;

- державна реєстрація наказу відбулась відповідно до Указу Президента України від 03.10.1992 № 493 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади», постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 № 731 «Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади», Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністра юстиції України від 12.04.2005 № 34/5;

- відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 № 172 «Про внесення зміни до пункту 13 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади» передбачено, що у невідкладних випадках, пов`язаних із введенням в Україні або в окремих її місцевостях воєнного стану, що потребують негайного прийняття рішення, суб`єкт нормотворення може видати відповідний нормативно-правовий акт без узгодження із суб`єктами нормотворення та/або з іншими заінтересованими органами;

- приймаючи оскаржуваний наказ Міненерго реалізувало передбачену компетенцію по регулюванню сталого функціонування підприємства паливо-енергетичного комплексу (ДП «Гарантований покупець») в особливий період, а саме: під час воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64;

- регулювання порядку здійснення ДП «Гарантований покупець» протягом періоду дії воєнного стану в Україні перерахування коштів на сплату платежів за придбану електричну енергію, вироблену з альтернативних джерел енергії, виробникам електричної енергії з альтернативних джерел енергії, що мають договірні відносини з ДП «Гарантований покупець», не відноситься до виключної компетенції Кабінету Міністрів України щодо управління ДП «Гарантований покупець», а тому підстави стверджувати про те, що видання оскаржуваного наказу є перевищенням повноважень Міненерго, є необґрунтованими.

Оцінюючи зміст наказу №206 адміністративні суди констатували, що:

- у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України введено воєнний стан Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», та продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 № 133 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 17.05.2022 № 341 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»;

- статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій;

- з моменту введення воєнного стану, з урахуванням положень статті 1 Закону України «Про оборону України», в Україні діє особливий період;

- відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій;

- наказ Міністерства енергетики України від 15.06.2022 № 206 «Про розрахунки з виробниками за «зеленим» тарифом» був виданий для стабілізації ситуації в енергетичному секторі країни в період дії воєнного стану та з метою збереження можливості для всіх без винятку генерацій здійснювати виробництво електричної енергії з альтернативних джерел в умовах значного дефіциту коштів на ринку електричної енергії;

- оскаржуваний наказ не надає необґрунтованих переваг іншим виробникам електричної енергії, реалізація якої здійснюється за «зеленим» тарифом та не передбачає поводження з особами у різний спосіб у відносно схожих ситуаціях, отже прояви дискримінації відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий суд) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Концепція справедливого судового розгляду також включає вимогу правової певності. Одним із аспектів правової певності є те, що сторони можуть покластися на остаточне рішення суду і діяти відповідним чином. У справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) Європейський суд з прав людини зазначив таке:

«Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд справи, гарантоване пунктом 1 статі 6 Конвенції, має тлумачитися в світлі преамбули до Конвенції, яка проголошує - у відповідній частині - верховенство права як складову спільної спадщини Договірних Сторін. Одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової певності, який, крім іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не піддавалися сумнівам».

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для застосування наказів Міністерства енергетики України №140 від 28.03.2022 та №206 від 15.06.2022 при вирішенні питання розміру коштів, що підлягають сплаті за поставлену електричну енергію у серпні 2022 року.

Середньозважений «зелений» тариф за 2021 рік, відповідно до офіційного веб-сайту ДП «Гарантований покупець» за посиланням https://www.gpee.com.ua/news_item/1050, становив 4 528,45 грн/МВт-год.

При цьому, 18% від середньозваженого розміру «зеленого» тарифу за 2021 рік, для виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії з сонячної електроенергії склав 81,51 коп/кВт-год.

В рамках виконання Договору позивач поставив відповідачу у серпні 2022 року 828,76 МВт-год електричної енергії.

Виходячи з наказів Міністерства енергетики України №140 від 28.03.2022 та №206 від 15.06.2022, розмір оплат у спірні місяці не повинен був бути меншим ніж: 675 519,01 грн.

Як зазначалося вище, в рамках виконання договору відповідач сплатив позивачу за поставлено йому електричну енергію у серпні 2022 року 1 866 156,38 грн.

Наведене свідчить про те, що відповідач не порушив умови Договору та регуляторних актів щодо обсягу оплати отриманої електричної енергій, поставленої йому у серпні 2022 року.

Стосовно правових підстав для стягнення з відповідача в примусовому порядку решти вартості поставленої електричної енергії у розмірі 2 042 272,29 грн, заявленої позивачем як заборгованість, то на період дії воєнного стану вони виключаються, оскільки вказана сума у силу наказу №206 на означений період не вважається простроченою. Таким чином, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у розмірі 2 042 272,29 грн. заборгованості за куплену у серпні 2022 року електроенергію.

Враховуючи відмову суду у позові в частині основної вимоги, вимоги про стягнення нарахованих сум 3% річних та інфляційних втрат, як похідні, так само задоволенню не підлягають.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено відсутність підстав для задоволення позову.

Судовий збір позивача, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із відмовою в задоволенні позовних вимог, залишається за позивачем.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне судове рішення складено 22.12.2023.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА