ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2023м. ДніпроСправа № 904/5703/23

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Комунального підприємства «Криворіжтепломережа» м. Кривий Ріг

до Фізичної особи підприємця Крупені Володимира Миколайовича м. Кривий Ріг

про стягнення суми боргу за послугу з постачання теплової енергії в розмірі 17863грн42коп, суми боргу за абонентське обслуговування в розмірі 407грн35коп, пені в розмірі 25грн47коп, 3%річних в розмірі 616грн43коп, інфляційної складової в розмірі 2469грн79коп.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ: Комунальне підприємство «Криворіжтепломережа» звернулось до Фізичної особи - підприємця Крупені Володимира Миколайовича з позовом про стягнення суми боргу за послугу з постачання теплової енергії в розмірі 17863грн42коп, суми боргу за абонентське обслуговування в розмірі 407грн35коп, пені в розмірі 25грн47коп, 3%річних в розмірі 616грн43коп, інфляційної складової в розмірі 2469грн79коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на порушення відповідачем зобов`язань з оплати вартості послуги з постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування на підставі індивідуального договору від 05.11.2021, що є публічним договором приєднання.

Позивач вказав, що індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Позивач послався на пункт 30 індивідуального договору та зазначив, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1022 від 08.09.2021), та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті виконавця.

Позивач вказав, що відповідач є власником частини нежитлового приміщення №184, загальною площею 27,5кв.м у багатоквартирному будинку №3 по вул. Петра Дорошенка (колишня вул. Блюхера) у м. Кривому Розі.

Позивач повідомив, що будинок №3 по вул. Петра Дорошенка є багатоквартирним. Подання теплоносія до будинку здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) позивача, що є внутрішньобудинковим комплексом трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення споживачів житлового будинку, в тому числі, приміщення №184. Нежитлове приміщення №184 вбудоване та не виокремлено від внутрішньобудинкового комплексу трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення вказаного багатоквартирного житлового будинку №3 по вул. Петра Дорошенка.

Позивач стверджував, що відповідач не здійснював розрахунок в повному обсязі. За період з 05.11.2021 по 23.03.2023 наявна сума боргу з оплати послуг постачання теплової енергії у розмірі 17863грн42коп та сума боргу за абонентське обслуговування за період 05.11.2021 - 31.07.2023 в розмірі 407грн35коп.

На підставі пункту 45 індивідуального договору за порушення строків оплати позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 25грн47коп з 01.08.2023 по 10.10.2023.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України за порушення строків оплати позивач нарахував та заявив до стягнення 3%річних в розмірі 616грн43коп з 04.01.2022 по 10.10.2023, інфляційну складову в розмірі 2469грн79коп з січня 2022року по вересень 2023року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними матеріалами справи.

Суд запропонував відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Суд попередив відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2023 двічі надсилалась на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань - 50076, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Балакіна, буд. 12, кв. 12.

Згідно з наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ухвалу суду від 21.10.2023 відповідач отримав 21.11.2023. Таким чином відповідач мав можливість надати відзив до суду в строк до 06.12.2023.

Станом на 27.12.2023 відзив відповідача не надходив на адресу суду.

На підставі частини 11 статті 176 Господарського процесуального кодексу України ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2023 суд залишав позов без руху та пропонував позивачу усунути недоліки.

На адресу суду 20.11.2023 надійшло сформоване в системі «Електронний суд» клопотання позивача про усунення недоліків позовної заяви.

На підставі частини 13 статті 176 Господарського процесуального кодексу України ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2023 суд продовжив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд встановив таке.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна нежитлове приміщення (після реконструкції квартири), загальною площею 55м2, розташоване за адресою АДРЕСА_1 та належить на праві спільної часткової власності Крупені Володимиру Миколайовичу (частка власності ) та ОСОБА_1 (частка власності ).

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, що виникла щодо постачання теплової енергії до нежитлового приміщення №184, загальною площею 27,5м2 у багатоквартирному будинку №3 по вул. Петра Дорошенка (колишня вул. Блюхера) у м. Кривому Розі. Це є правом позивача.

Частинами 1, 2 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 (із змінами та доповненнями) передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Згідно з частиною 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 (із змінами та доповненнями), у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:

плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1022 від 08.09.2021, із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №1209 від 10.11.2021) затверджений типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.

Згідно з поясненнями позивача на офіційному сайті Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» 05.10.2021 був оприлюднений Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021 (далі індивідуальний договір).

В пунктах 1, 2 індивідуального договору зазначено, що цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі - послуга) індивідуальному споживачу (далі - споживач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця http://kpts.dp.ua/.

З огляду на пункт 3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення», частину 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 (із змінами та доповненнями), з 05.11.2021 між позивачем (далі виконавець) та відповідачем (далі споживач) укладений індивідуальний договір.

Пунктом 4 індивідуального договору встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, факт отримання послуги.

Аналогічні положення щодо приєднання споживача до умов договору наведені в пункті 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1022 від 08.09.2021) (далі Правила).

Пунктом 5 індивідуального договору встановлено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, та складається з:

- обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача;

- частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку;

- обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.

Відповідно до пунктів 7, 8 індивідуального договору виконавець забезпечує постачання теплоносія з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску.

Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Виконавець забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості згідно з вимогами пунктів 5 і 6 цього договору до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (індивідуального (садибного) будинку).

Згідно з пунктами 11, 12 індивідуального договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №315 від 22.11.2018 (далі Методика розподілу).

Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показань таких вузлів обліку. За рішенням співвласників багатоквартирного будинку розподіл обсягу спожитої теплової енергії здійснюється для кожної окремої частини будинку, обладнаної вузлом комерційного обліку послуги. Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).

У разі коли будинок на дату укладення цього договору не обладнаний вузлом (вузлами) комерційного обліку теплової енергії, до встановлення такого вузла (вузлів) обліку обсяг споживання послуги у будинку визначається відповідно до Методики розподілу.

Згідно з пунктом 3 розділу І Методики розподілу розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду.

Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.

Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період (далі - розподіл) здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково.

На виконання своїх зобов`язань позивач здійснював постачання теплової енергії до нежитлового приміщення №184 у багатоквартирному будинку №3 за адресою м. Кривий Ріг, вул. Петра Дорошенка (колишня вул. Блюхера), а відповідач отримував теплову енергію. Нежитлове приміщення №184 вбудоване, невиокремлено від внутрішньобудинкового комплексу трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення вказаного багатоквартирного житлового будинку.

Позивач надав до матеріалів справи докази надання послуг з теплопостачання до об`єкта відповідача протягом листопада 2021року березня 2022року, листопада 2022року березня 2023року (акти подання теплоносія на будинок №216 від 28.10.2021, №238 від 04.11.2022 та акти припинення подання теплоносія від 01.04.2022, №238 від 23.03.2023, звіти про споживання від 18.11.2021 за період з 01.11.2021 по 04.11.2021; від 18.11.2021 за період з 05.11.2021 по 15.11.2021; за період з 05.11.2021 по 30.11.2021; за період з 01.12.2021 по 19.12.2021; за період з 01.12.2021 по 19.12.2021; від 23.01.2022 за період з 01.01.2022 по 20.01.2022; за період з 01.01.2022 по 31.01.2022; за період з 01.02.2022 по 21.02.2022; від 08.04.2022 за період з 01.02.2022 по 28.02.2022; від 08.04.2022 за період з 01.03.2022 по 02.04.2022; за період з 01.11.2022 по 15.11.2022; від 07.12.2022 за період з 01.11.2022 по 30.11.2022; за період з 01.12.2022 по 31.12.2022; від 19.02.2023 за період з 01.01.2023 по 31.03.2023; від 19.02.2023 за період з 01.02.2023 по 15.02.2023; за період з 01.02.2023 по 28.02.2023; за період з 01.03.2023 по 23.03.2023, виставлені та отримані відповідачем рахунки-фактури від 08.12.2021, 08.12.2021, 31.12.2021, 31.01.2022, 28.02.2022, 21.03.2022, 30.04.2022, 31.05.2022, 30.06.2022, 31.07.2022, 31.08.2022, 30.09.2022, 31.10.2022, 30.11.2022, 31.12.2022, 31.01.2023, 28.02.2023, 31.03.2023, 30.04.2023, 31.05.2023, 30.06.2023, 31.07.2023).

Відповідач не оспорював факт надання позивачем послуг з теплопостачання до об`єкта відповідача протягом спірного періоду. Належних та допустимих доказів на спростування надання позивачем таких послуг відповідач до матеріалів справи не надав.

Пунктом 30 індивідуального договору передбачено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1022 від 08.09.2021), та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті виконавця http://www.kpts.dp.ua/.

У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовнозмінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Рішенням Виконавчого комітету Криворізької міської ради №530 від 22.10.2021 з 25.10.2021 був встановлений тариф за 1Гкал 5065,99грн. (з ПДВ) для потреб категорії «інші споживачі» Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа».

Пунктом 33 Правил визначено, що плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України;

- плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.

Плата за послугу, абонентське обслуговування та плата за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однієї сумою в порядку та розмірах, визначених договором. При цьому виконавець забезпечує деталізацію інформації щодо структури плати у рахунках споживачів.

У разі коли співвласники багатоквартирного будинку самостійно не обрали однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою статті 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги, та/або не дійшли згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, плата виконавцю за індивідуальним договором складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 (із змінами та доповненнями) плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Наказом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» №712 від 03.11.2021 (з урахуванням змін, внесених наказами підприємства №791 від 30.11.2021, №394 від 30.06.2022) був визначений розмір плати за абонентське обслуговування:

- з моменту укладення індивідуальних договорів на послугу з постачання теплової енергії зі споживачами:

за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в граничному розмірі 33грн.74коп. (з ПДВ);

за абонентське обслуговування без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в розмірі 22грн.05коп. (з ПДВ).

- з 01.12.2021:

за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в граничному розмірі 35грн.19коп. (з ПДВ);

за абонентське обслуговування без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в розмірі 22грн.05коп. (з ПДВ).

- з 01.07.2022:

за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в граничному розмірі 36грн.88коп. (з ПДВ);

за абонентське обслуговування без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в розмірі 17грн.87коп. (з ПДВ).

Згідно з розрахунком позивача сума боргу з оплати абонентського обслуговування за період з 05.11.2021 по 31.07.2023 становить 407грн35коп.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» №2633-IV від 02.06.2005 (із змінами та доповненнями) споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктами 36, 37 Правил споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором.

Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.

Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.

Відповідно до пунктів 32 - 34 індивідуального договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на матеріали справи та положення індивідуального договору, є таким, що настав, строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати абонентського обслуговування за період 05.11.2021 31.07.2023 в розмірі 407грн35коп та плати за надані послуги з теплопостачання за загальний період 05.11.2021 23.03.2023 в розмірі 17863грн42коп.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу з оплати абонентського обслуговування в розмірі 407грн35коп та суми боргу за надані послуги з теплопостачання в розмірі 17863грн42коп, підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 45 індивідуального договору передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01% суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір пені не може перевищувати 100% загальної суми боргу.

На підставі пункту 45 індивідуального договору за порушення строків оплати вартості послуг з постачання теплової енергії та абонентської плати позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 25грн47коп з 01.08.2023 по 10.10.2023.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» №543/96-ВР від 22.11.1996 (із змінами та доповненнями) передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

При цьому стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» №543/96-ВР від 22.11.1996 (із змінами та доповненнями) визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд перевірив складений позивачем розрахунок пені.

Сума пені за порушення строків оплати за визначений в розрахунку період, нарахованої на підставі пункту 45 індивідуального договору, є меншою, ніж сума пені, нарахована за правилами статті 2 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» №543/96-ВР від 22.11.1996 (із змінами та доповненнями).

Розрахунок пені є арифметично правильним та відповідає вимогам чинного законодавства. Позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 25грн47коп з 01.08.2023 по 10.10.2023 підлягають задоволенню.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України за порушення строків оплати вартості послуг з постачання теплової енергії та абонентської плати позивач нарахував та заявив до стягнення 3%річних в розмірі 616грн43коп за загальний період з 04.01.2022 по 10.10.2023 та інфляційну складову в розмірі 2469грн79коп за загальний період січень 2022року - вересень 2023року.

Суд перевірив складений позивачем розрахунок 3%річних. Позивач не врахував положення статі 254 Цивільного кодексу України при визначенні правильних дат початку нарахування 3%річних за порушення строку оплати 2357грн64коп за рахунком від 31.03.2022 (правильна дата початку 04.05.2022) та 17грн87коп за рахунком від 31.08.2022 (правильна дата початку 03.10.2022).

За розрахунком суду обґрунтований та правомірний розмір 3% річних за загальний період з 04.01.2022 по 10.10.2023 дорівнює 616грн23коп. У задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 0грн20коп слід відмовити.

Суд перевірив складений позивачем розрахунок інфляційної складової. Розрахунок містить арифметичні помилки.

За розрахунком суду обґрунтований та правомірний розмір інфляційної складової за загальний період січень 2022року - вересень 2023року становить 2464грн99коп. У задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційної складової у розмірі 4грн80коп слід відмовити.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви:

- майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684грн.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (939400грн.)

- немайнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684грн.)

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 (зі змінами та доповненнями) при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

При розгляді питання щодо наявності підстав для застосування коефіцієнту 0,8 суд враховує правову позицією, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №916/228/22. Особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи «Електронний суд», мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України «Про судовий збір».

Даний позов був сформований в системі «Електронний суд», тому наявні підстави для застосування положень частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 (зі змінами та доповненнями) при розрахунку сум судового збору.

Враховуючи викладене, належний розмір судового збору становить 2147грн20коп. (2684грн х 0,8).

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684грн, що підтверджується платіжною інструкцією №6329 від 19.10.2023. Зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України підтверджено випискою.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 (зі змінами та доповненнями) сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду.

Таким чином підлягає поверненню з державного бюджету сума 536грн80коп (2684грн 2147грн20коп) як надмірно сплачена позивачем при зверненні з позовом до суду.

Суд не вирішує питання повернення надмірно сплаченої суми судового збору під час прийняття рішення у справі, оскільки клопотання про повернення цієї суми з Державного бюджету до суду не надходило.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (із змінами та доповненнями), Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019 (із змінами та доповненнями), статтями 2, 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 126, 129, 237, 238, 240, 241, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до Фізичної особи - підприємця Крупені Володимира Миколайовича про стягнення суми боргу за послугу з постачання теплової енергії в розмірі 17863грн42коп, суми боргу за абонентське обслуговування в розмірі 407грн35коп, пені в розмірі 25грн47коп, 3%річних в розмірі 616грн43коп, інфляційної складової в розмірі 2469грн79коп задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Крупені Володимира Миколайовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» (Ідентифікаційний код: 03342184; місцезнаходження: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9) суму боргу за послугу з постачання теплової енергії в розмірі 17863грн42коп, суми боргу за абонентське обслуговування в розмірі 407грн35коп, пеню в розмірі 25грн47коп, 3%річних в розмірі 616грн23коп, інфляційну складову в розмірі 2464грн99коп та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2146грн70коп.

Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.Г. Новікова