ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"26" грудня 2023 р. Справа № 916/1370/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Склезь Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,
про стягнення 2015561,87 грн.
За участю представників сторін:
від позивача адвокат Попов М.С., за ордером серія ВН № 1237222;
від відповідача не з`явився.
Обставини справи.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.04.2023 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю АКОНСТРАКШН до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1370/23. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 11.07.2023 о 10:00 год. Зобов`язано позивача надати до суду в трьох екземплярах нотаріально засвідчений переклад на турецьку мову: позовну заяву з доданими до неї документами та ухвали суду про відкриття провадження у справі, надавши їх до суду в строк до 28.04.2023. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позовну заяву, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст. 165 ГПК України - протягом 15 днів з дня отримання даної ухвали суду. Провадження у справі № 916/1370/23 зупинено до отримання відповіді від компетентного органу іноземної держави. Зобов`язано відповідача повідомити суду офіційну електронну адресу та (або) адресу електронної пошти в порядку ст.ст. 6, 162, 165 ГПК України. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 11.07.2023 о 10:00 год. Повідомлено учасників справи про можливість участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, можливість подати процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".
25 квітня 2023 року до суду від позивача у справі надійшов лист з додатками.
Вказаний лист з додатками суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
08 травня 2023 року до суду від позивача у справі надійшов лист з додатками.
Вказаний лист з додатками суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
22 травня 2023 року до суду від позивача у справі надійшла заява про виправлення описки у позовній заяві.
Вказану заяву про виправлення описки у позовній заяві суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.07.2023 поновлено провадження у справі № 916/1370/23. Відкладено підготовче засідання у справі на 19.09.2023 о 10:00 год. Зобов`язано позивача надати до суду нотаріально засвідчений переклад на турецьку мову ухвалу суду від 11.07.2023, протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали суду. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 19.09.2023 о 10:00 год. Зупинено провадження у справі № 916/1370/23 до 19.09.2023.
21 липня 2023 року до суду від позивача у справі надійшов лист з додатками.
Вказаний лист з додатками суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
21 серпня 2023 року до суду від відповідача у справі надійшли пояснення по справі, в яких відповідач вважає позов несправедливим та безпідставним. В обґрунтування вказаних пояснень відповідач зазначає, що у нього немає жодних боргових зобов`язань перед позивачем. Жодного договору та жодного контракту між сторонами підписано не було. Відповідач вказує, що він не підписував контракт, який є предметом позову. Зазначає, що 16.03.2023 здійснив торгівлю запчастинами з особою на ім`я МОХАММАД АБДУЛЛАХ. Платіж за ці запчастини здійснила компанія-позивач. Відповідач має справу з цією особою та здійснює з ним торгівлю. Коли відповідач вивчав судові документи, надіслані йому судом, по дізнався про зазначену компанію позивача. До цих пір жодних зв`язків з компанією-позивача у нього не було.
Вказані пояснення суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.09.2023 поновлено провадження у справі № 916/1370/23. Повідомлено BULUT IHTIYAC MADDELERI GIDA TEKS.MAK.SAN.VE TIC.LTD.STI, що наступне підготовче засідання у справі № 916/1370/23 призначене на 10.10.2023 о 09:40 год. Неявка учасників справи у підготовче засідання не перешкоджає проведенню підготовчого засідання. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 10.10.2023 о 09:40 год.
27 вересня 2023 року до суду від позивача у справі надійшов лист з додатками.
Вказаний лист з додатками суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
10 жовтня 2023 року до суду від позивача у справі надійшло письмове опитування.
Вказане письмове опитування суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
Вказану відповідь на відзив суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
25 жовтня 2023 року до суду від позивача у справі надійшов лист з додатками.
Вказаний лист з додатками суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
13 листопада 2023 року до суду від Міністерства юстиції України надійшов лист з додатками.
Вказаний лист з додатками суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 21.11.2023 закрито підготовче провадження у справі № 916/1370/23. Постановлено здійснити розгляд справи № 916/1370/23 по суті впродовж розумного строку. Призначено справу до судового розгляду по суті на 26.12.2023 о 14:10 год. Зобов`язано позивача надати до суду нотаріально засвідчений переклад на турецьку мову ухвалу суду від 21.11.2023, протягом 5 днів з дня отримання даної ухвали суду. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 26.12.2023 о 14:10 год.
28 листопада 2023 року до суду від позивача у справі надійшов лист з додатками.
Вказаний лист з додатками суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
Представник відповідача у судове засідання 26.12.2023 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Представник позивача у судовому засідання 26.12.2023 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених позовній заяві та відповіді на відзив.
У судовому засіданні 26.12.2023 після повернення з нарадчої кімнати судом проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представника позивача про орієнтовний час складення повного рішення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд
Матеріали справи свідчать, що 14 березня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АКОНСТРАКШН» (надалі - позивач або замовник) і BULUT IHTIYAC MADDELERI GIDA TEKS. MAK. SAN. VE TIC. LTD. STI (надалі відповідач або виконавець), що є юридичною особою за законодавством Турецької Республіки, було укладено контракт №14-03 (надалі - Контракт), відповідно до якого, виконавець зобов`язується поставити товари за кодами: 3808 Дезінфекційні засоби і антисептики; 9616 Гігієнічні прокладки, дитячі пелюшки і підгузки; 3005 Вата, марля, бинти та аналогічні вироби; 4818 Папір, целюлозна вата, інші вироби санітарно-гігієнічного, побутового, господарського та медичного призначення; 4803 Паперові туалетні серветки, рушники, пелюшки, скатертини, вата, полотно, на умовах СРТ Одеса протягом двох місяців з дати отримання оплати (п. 1.1. Контракту).
Поставка здійснюється за умови виконання авансового платежу замовником (п.1.2. Контракту).
Продавець зобов`язаний разом із товаром передати перевізнику для покупця комплект оригіналів наступних документів: рахунок-фактуру (інвойс), товаротранспортну накладну (СМR) (п. 2.1. Контракту).
Сторони зобов`язуються нести відповідальність у повному обсязі за можливе нанесення яких-небудь збитків одне одному, невиконанням або неналежним виконанням положень чинного Контракту (п. 3.1. Контракту).
Будь-які суперечки, що виникають з чинного Контракту, які не можуть бути вирішені шляхом переговорів, вирішуються у Господарському Суді України в м. Одесі (п. 5.2. Контракту).
Термін дії чинного Контракту: від моменту підписання до 31.12.2022 або до повного виконання обома сторонами (п. 6.5. Контракту).
Проте, станом на день подання позовної заяви жодної відповіді на адресу позивача від BULUT IHTIYAC MADDELERI GIDA TEKS. MAK. SAN. VE TIC. LTD. STI не надійшло, а кошти, сплачені за товар, позивачу не повернуті.
Отже, з моменту здійснення позивачем оплати на рахунок BULUT IHTIYAC MADDELERI GIDA TEKS. MAK. SAN. VE TIC. LTD. STI так і не виконало свого зобов`язання із поставки товару, що є порушенням умов Контракту.
Позивач зазначає, що у зв`язку із невиконанням BULUT IHTIYAC MADDELERI GIDA TEKS. MAK. SAN. VE TIC. LTD. STI. зобов`язання щодо поставки товару за Контрактом, ТОВ «АКОНСТРАКШН» має право на повернення суми попередньої оплати.
Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.
Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю АКОНСТРАКШН підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.
У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України та статті 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За приписами статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Укладений між сторонами контракт № 14-03 від 14.03.2022 за своєю правовою природою є договором поставки.
У відповідності до ч. 1, 6 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.
Також слід врахувати і положення Конвенції Організації Об`єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11 квітня 1980 року, в якій йдеться про наступне:
Стаття 53: Покупець зобов`язаний сплатити вартість товару і прийняти поставку товару згідно з вимогами договору та цієї Конвенції.
Стаття 59: Покупець зобов`язаний сплатити вартість у день, який встановлено чи може бути визначено згідно з договором та цією Конвенцією, без необхідності якогось запиту або виконання яких-небудь формальностей з боку продавця.
Стаття 62: Продавець може вимагати від покупця сплати ціни, прийняття поставки або виконання ніш інших зобов`язань, якщо тільки продавець не вдався до засобу правового захисту, не сумісного з такою вимогою.
Стаття 78: Якщо сторона допустила прострочення у виплаті ціни чи іншої суми, інша сторона має право на відсотки з простроченої суми.
Таким чином, позивач зі свого боку належним чином виконав своє зобов`язання за Контрактом на поставку товарів.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Суд зазначає, що умовою застосування ч. 2 ст. 693 ЦК України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.
Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.
Таким чином, у зв?язку із порушенням істотної умови Контракту, а саме непоставлення за попередньою оплатою товару, ТОВ «АКОНСТРАКШН» має право вимагати від BULUT IHTIYAC MADDELERI GIDA TEKS. MAK. SAN. VE TIC. LTD. STI. повернення суми попередньої оплати, а також стягнення 3% річних за невиконання взятих на себе зобов`язань в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 730,83 ЄВРО, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата 3% річних.
Згідно із частинами першою, другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Разом з тим, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже при нарахуванні 3% річних основними складовими частинами нарахування є сума заборгованості, період заборгованості та розмір процентів та коефіцієнтів, які діють у такий період.
Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 192 Конституції України).
Зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні (частина перша статті 524 ЦК України).
Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України).
Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.
Оскільки у спірних правовідносинах, відповідачем і боржником одночасно є нерезидент - іноземна компанія, на ці правовідносини, окрім загального, поширюється і спеціальне законодавство України - Закон України "Про зовнішньоекономічну діяльність", який регулює порядок розрахунків в іноземній валюті та не поширює свою дію на правовідносини щодо нарахування штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", експорт та імпорт товарів, капіталів та робочої сили належать до видів зовнішньоекономічної діяльності, які здійснюють в Україні суб`єкти цієї діяльності.
Згідно ст. 5 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", усі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності незалежно від форми власності та інших ознак мають рівне право здійснювати будь-які види зовнішньоекономічної діяльності та дії щодо її провадження, у тому числі будь-які валютні операції та розрахунки в іноземній валюті з іноземними суб`єктами господарської діяльності, що прямо не заборонені або не обмежені законодавством, у тому числі заходами захисту, запровадженими Національним банком України відповідно до Закону України "Про валюту і валютні операції".
Статтею 5 Закону України "Про валюту і валютні операції", що гривня є єдиним законним платіжним засобом в Україні з урахуванням особливостей, встановлених частиною другою цієї статті, і приймається без обмежень на всій території України для проведення розрахунків. Усі розрахунки на території України проводяться виключно у гривні, крім розрахунків за іншими операціями, визначеними Митним кодексом України та або нормативно-правовими актами Національного банку України. Розрахунки за операціями, визначеними цією частиною, можуть проводитися в іноземній валюті, у гривні, а також у банківських металах.
У відповідності до контракту, валютою розрахунків за товар сторони визначили - Євро.
Відтак, як за умовами укладеного між сторонами контракту, так і згідно Закону України "Про валюту і валютні операції", враховуючи, що валютою розрахунків виступає Євро, то і усі платежі (в т.ч. нарахування та сплата штрафних санкцій) слід здійснювати саме у цій валюті.
Судом перевірено правильність виконаного позивачем розрахунку 3% річних та встановлено, що він є вірним (т. 1, а.с. 5).
За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми 3% річних у розмірі 730,83 ЄВРО, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Відповідач, позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю АКОНСТРАКШН позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позов задовольнити повністю.
3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 15 січня 2024 року (у зв`язку з перебуванням судді Нікітенка С.В. у відпустці з 01.01.2024 по 12.01.2024).

Суддя Нікітенко С.В.