СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м. Харків Справа № 922/3320/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І. , суддя Здоровко Л.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", м. Харків (вх.№2154 Х/2 від 17.10.2023)

на рішення Господарського суду Харківської області 29.09.2023 у справі №922/3320/23 (повний текст складено 29.09.2023, суддя Калантай М.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стан-Груп", м.Харків

до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", м.Харків

про стягнення 24 541,97 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стан-Груп" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" про стягнення 24 541,97грн, з яких 16 402,56 грн основної заборгованості, 434,52 грн - 1% річних, 7 704,89 грн інфляційні втрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги товариство посилалось на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати товару, отриманого за договором №234/275С від 11.08.2020.

Рішенням Господарського суду Харківської області 29.09.2023 у справі №922/3320/23 позов задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стан-Груп" 16 402,56 грн основної заборгованості, 434,52 грн - 1% річних, 7 704,89 грн інфляційних втрат, 2684,00 грн судового збору.

При винесенні рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що в матеріалах справи містяться належні докази, якими підтверджено наявність у відповідача заборгованості перед позивачем за договором поставки №234/275С від 11.08.2020 у вищезазначеному розмірі.

Одночасно, рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що матеріали справи та висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 16.03.2023 у справі №922/3979/21, свідчать, що АТ "Українські енергетичні машини" є правонаступником прав та обов`язків ДП "Завод "Електроважмаш", а тому є належним відповідачем у справі.

На час прийняття рішення, доказів оплати відповідачем заборгованості надано не було, а відтак місцевий господарський суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з АТ "Українські енергетичні машини" 16 402,56 грн основної заборгованості підлягає задоволенню повністю.

Господарський суд Харківської області у рішенні від 29.09.2023 встановив, що позивачем правомірно заявлено до стягнення 1% річних у розмірі 434,52 грн за період 26.11.2020 по 20.07.2023 та інфляційних втрат у розмірі 7 704,89 грн нарахованих з грудня 2020 року до червня 2023 року, як наслідок, в цій частині позовні вимоги також задоволені місцевим господарським судом.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 17.10.2023 АТ "Українські енергетичні машини" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить застосувати загальні і спеціальні норми права, а саме: ч. 8 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", ч. 4 ст. 91, ч. ч. 1, 5 ст. 104, ч. ч. 2-4 ст. 107 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 114, ч. 4 ст. 115, ст. ст. 119-120 Закону України "Про акціонерні товариства" від 27.07.2022 № 2465-IX; врахувати висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 22.04.2021 у справі №926/767-б/15 та у постанові від 27.04.2021 у справі №922/2378/20; скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 02.10.2023 у справі №922/3320/23 та ухвалити нове рішення, яким ТОВ "Стан-Груп" у задоволенні позову в справі № 922/3320/23 відмовити повністю через пред`явлення позову до неналежного відповідача; судові витрати покласти на ТОВ "Стан-Груп".

В обгрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що позов заявлено до неналежного відповідача, оскільки позивачем не доведено перед судом факту правонаступництва АТ "Українські енергетичні машини" прав та обов`язків АТ "Завод "Електроважмаш" внаслідок ненадання доказів, які б це підтверджували відповідно до закону, а саме: передавального акту, договору про приєднання, відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про завершення процедури припинення АТ "Завод "Електроважмаш", а також не надано додаткових угод про заміну сторони у договорі на правонаступника тощо. Скаржник наголошує, що станом на час звернення з апеляційною скаргою дані щодо припинення юридичної особи АТ "Завод Електроважмаш" та, відповідно, про її правонаступників в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб відсутні; АТ "Завод Електроважмаш" знаходиться в стані припинення (шляхом приєднання до АТ "Українські енергетичні машини"), та ця процедура не завершена.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що у даному випадку апелянтом було подано апеляційну скаргу на рішення господарського суду у справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за таких підстав, відповідно до частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Крім того, дана справа не відноситься до категорії справ, зазначених у частині 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, що не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного провадження.

У зв`язку з цим, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Українські енергетичні машини" на рішення Господарського суду Харківської області від 29.09.2023 у справі №922/3320/23. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

10.11.2023 до Східного апеляційного господарського суду від ТОВ "Стан-Груп" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу АТ "Українські енергетичні машини" на рішення Господарського суду Харківської області від 02.10.2023 у справі №922/3321/23 без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Відзив сформований та підписаний в системі "Електронний суд" представником позивача адвокатом Івановою Н.О.

Дослідивши відзив ТОВ "Стан-Груп" на апеляційну скаргу, судова колегія зазначає про таке.

З 18.10.2023 введено в дію Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" від 29.06.2023 № 3200-IX. Одночасно із введенням в дію цього Закону внесені зміни до ГПК України.

Відповідно до частини 3 статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 6 ст. 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Пунктом 10 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21, визначено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої Електронні кабінети в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої Електронні кабінети в ЄСІТС у добровільному порядку.

Отже, ТОВ "Стан-Груп" відноситься до осіб, які відповідно до вказаних норм господарського процесуального законодавства зобов`язані зареєструвати Електронний кабінет у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі).

Вимоги до форми та змісту відзиву та наслідки недотримання таких вимог визначені у ст. 165 ГПК України.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 165 ГПК України встановлено, що відзив повинен містити, зокрема, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Як вбачається з відзиву ТОВ "Стан-Груп", в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 165 ГПК України у ньому відсутні відомості щодо наявності або відсутності електронного кабінету у ТОВ "Стан-Груп".

Частиною 10 ст. 165 ГПК України встановлено, що суд має право вирішити справу за наявними матеріалами також у разі, якщо відзив подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його і не навела поважних причин невиконання такого обов`язку.

Відповідно до відповіді №374005 від 25.12.2023, отриманої з модуля "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, судом встановлено відсутність Електронного кабінету у ТОВ "Стан-Груп", .

Зважаючи на те, що ТОВ "Стан-Груп" в порушення вимог статті 6 ГПК України в обов`язковому порядку не зареєструвало електронний кабінет в підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС, враховуючи приписи частини 10 статті 165 ГПК України, судова колегія дійшла висновку про розгляд справи справу за наявними матеріалами.

Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від учасників справи до суду не надходило.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 269 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила таке.

11.08.2020 між ТОВ "Стан Груп" (постачальником) та ДП "Завод "Електроважмаш" (замовником) укладений договір поставки № 234/275С, за умовами п 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити продукцію у власність замовника партіями згідно додатку №1 (специфікація № 1), а замовник зобов`язується прийняти від постачальника продукцію та оплатити її в порядку, передбаченому цим договором.

Згідно з п. 1.2 Договору найменування, номенклатура, кількість та ціна за одиницю продукції, а також код і назва, відповідно до Національного класифікатора України ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник", затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 23.12.2015 р. № 1749 або до Закону України "Про митний тариф України" УКТ ЗЕД зазначаються у Специфікації №1Д (Додаток № 1), яка є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п.1.3 Договору замовлення на поставку кожної окремої партії продукції повинно бути оформлено замовником у формі листа, який включає в себе найменування, кількість, ціну та термін поставки продукції.

За умовами п. 1.4 Договору замовник здійснює оплату кожної партії продукції після 30 календарних днів з моменту поставки і приймання її за якістю і кількістю.

Згідно з п.10.4 Договору за порушення строку оплати продукції, передбачених цим Договором, постачальник має право вимагати оплату 1% річних та індексу інфляційних втрат.

На виконання умов Договору відповідно до Специфікації №1 від 11.08.2020 сторонами було узгоджено поставку Продукції - Пластина ADKT 1505 PDR-HM ІС328 в кількості 40 штук, ціна за одиницю 683,44 грн. без ПДВ, Пластина ADKT 1505 PDL-HM ІС328 в кількості 30 штук, ціна за одиницю - 683,44 грн. без ПДВ.

Листом від 06.10.2020 замовник просив забезпечити поставку партії Продукції, строк поставки - 21.10.2020.

За видатковою накладною №52 від 26.10.2020 поставлено Продукцію на загальну суму 16402,56 грн. з ПДВ: Пластина ADKT 1505 PDR-HM ІС328 в кількості 10 штук, ціна за одиницю 683,44грн., без ПДВ. Пластина ADKT 1505 PDL-HM ІС328 в кількості 10 штук, ціна за одиницю 683,44 грн. без ПДВ.

Дана видаткова накладна від імені замовника підписана Івченко Наталією Анатоліївною на підставі Довіреності №1043 від 26.10.2020.

Відповідно до п. 9.3 Договору датою отримання продукції вважається дата підписання замовником товарно-супровідної документації.

Видаткова накладна підписана представником замовника, повноваження якого підтверджуються належно оформленими довіреностями на отримання цінностей від позивача.

Замовник мав оплатити вартість партії продукції після 30 календарних днів з моменту поставки і приймання її за якістю і кількістю, однак свій обов`язок не виконав.

ТОВ "Стан-Груп" зверталось до ДП "Завод "Електроважмаш" з вимогами про сплату заборгованості від 04.01.2021, від 29.01.2021 №2901-21, від 28.09.2021 вих.№28-09, з листом від 15.06.2021 вих.1506-21 та заявою про визнання вимог кредитора від 30.06.2021.

Листом від 20.09.2021 №261-22/126 АТ "Завод "Електроважмаш" повідомлено постачальника, що 08.09.2021 Фондом державного майна України прийнято рішення про припинення АТ "Завод "Електроважмаш" шляхом приєднання до АТ "Українські енергетичні машини" та запропоновано заявити кредиторські вимоги у разі їх наявності.

Листом від 29.12.2021 №261-22/539, як відповідь на вимогу про сплату заборгованості вих.№28-09 від 28.09.2021, та листом від 30.12.2023 №261-22/563 АТ "Завод "Електроважмаш" повідомив ТОВ "Стан-Груп", що при здійсненні процедури приєднання АТ "Завод "Електроважмаш" до АТ "Українські енергетичні машини" зобов`язання перед позивачем будуть включені до передавального акту відповідно до бухгалтерського обліку АТ "Завод "Електроважмаш".

Оскільки покупець не сплатив вартість поставленої йому продукції, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з особи, яку постачальник вважає правонаступником покупця, заборгованості за договором поставки №234/275С від 11.08.2020 у розмірі 16 402,56 грн основної заборгованості, 434,52 грн 1% річних за період 26.11.2020 по 20.07.2023 та інфляційних втрат у розмірі 7 704,89 грн нарахованих з грудня 2020 року до червня 2023 року.

Оскаржуваним рішенням Господарського суду Харківської області від 29.09.2023 у справі №922/3320/23 позов задоволено повністю з підстав, що викладені вище.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статей 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, на виконання умов договору за заявкою відповідача ТОВ "Стан-Груп" поставлено ДП "Завод "Електроважмаш" товар пластини ADKT 1505 PDR-HM ІС328 в кількості 10 штук, ціна за одиницю 683,44 грн, без ПДВ. Пластина ADKT 1505 PDL-HM ІС328 в кількості 10 штук, ціна за одиницю 683,44 грн без ПДВ.

Тобто, ТОВ "Стан-Груп" порушило вимоги договору в частині оплати за поставку продукції передбаченою видатковою накладною №52 від 26.10.2020 у загальній сумі 13668,80 грн, сума ПДВ 2 733,76, а всього 16 402,56 грн включаючи ПДВ.

Враховуючи приписи п. 4.1 договору оплата за отриманий товар повинна бути здійснена замовником після 30 (тридцяти) календарних днів з моменту поставки і приймання за якістю і кількістю.

Враховуючи дату підписання видаткової накладної, а саме 26.10.2020, кінцевою датою оплати за видатковою накладною у відповідності до умов п.4.1 Договору є 26.11.2020.

Разом з тим, до матеріалів справи не надано доказів сплати ДП "Завод "Електроважмаш" товар заборгованості за поставлений товар згідно з договором поставки поставки №234/275С від 11.08.2020 на суму 16 402,56 грн.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги ТОВ "Стан-Груп" про стягнення заборгованості у розмірі 16 402,56 грн є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п 10.4 договору за порушення строку оплати продукції, передбачених цим договором, постачальник має право вимагати оплату 1% річних та індексу інфляційних втрат.

Здійснивши перевірку розрахунку 1% річних у розмірі 434,52 грн за період 26.11.2020 по 20.07.2023 та інфляційних втрат у розмірі 7 704,89 грн за період з грудня 2020 року до червня 2023 року, нарахованих на заборгованість у розмірі 16 402,56 грн, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що він є арифметично вірний, одночасно погоджується із тим, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог у відповідній частині.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, вона не містить жодних заперечень щодо розміру заявленої до стягнення заборгованості, порядку її розрахунку, контррозрахунку відповідачем до справи не надано.

Доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до незгоди із встановленою судом обставиною правонаступництва АТ "Українські енергетичні машини" прав та обов`язків АТ "Завод "Електроважмаш".

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.03.2021 №248-р "Про погодження перетворення державного підприємства "Завод "Електроважмаш" в акціонерне товариство" погоджено пропозицію Фонду державного майна щодо перетворення державного підприємства "Завод "Електроважмаш" (код згідно з ) в акціонерне товариство у процесі приватизації (режим доступу: https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/248-2021-%D1%80#Text).

26.08.2021 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про проведення державної реєстрації юридичної особи, яка утворена в результаті перетворення - Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш".

Також до даного Реєстру внесено дані про те, що Акціонерне товариство "Завод "Електроважмаш" є правонаступником Державного підприємства "Завод "Електроважмаш".

За змістом відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо АТ "Завод "Електроважмаш", , в графі "Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа: повне найменування, ідентифікаційний код" зазначено: ДП "Завод "Електроважмаш", Код .

Згідно з частиною першою статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 за № 1005-р "Про погодження реорганізації акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" шляхом приєднання до акціонерного товариства "Турбоатом" погоджено пропозицію Фонду державного майна щодо реорганізації акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" (код згідно з ) після завершення перетворення державного підприємства "Завод "Електроважмаш" у процесі приватизації шляхом приєднання до акціонерного товариства "Турбоатом" (код згідно з ) (режим доступу: https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/1005-2021-%D1%80#Text).

Відповідно до протоколу позачергових загальних зборів АТ "Українські енергетичні машини" (попередня назва - АТ "Турбоатом") №31/2021 від 01.12.2021 прийнято рішення, зокрема, про затвердження Передавального акту балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів від АТ "Завод "Електроважмаш" до АТ "Українські енергетичні машини" станом на 31.10.2021 (том 1 а.с.60-66).

В матеріалах справи міститься Передавальний акт балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів від Акціонерного товариства «Завод «Електроважмаш» (Товариство, що приєднується) до Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» (Товариство-правонаступник), затверджений рішенням Загальних зборів акціонерів АТ "Українські енергетичні машини" від 01.12.2021 протоколом №31/2021 від 01.12.2021 та наказом Фонду державного майна України від 01.12.2021 №2143, (далі-Передавальний акт, том 1 а.с.72-78).

Пунктом 1 цього Передавального акту визначено, що правонаступництво щодо майна, усіх залишків, прав та обов`язків, Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" переходить правонаступнику - Акціонерному товариству "Українські енергетичні машини" з моменту затвердження даного Передавального акту з 01.12.2021.

Згідно з п. 4 Передавального акту всі підтверджені належним чином права, обов`язки, зобов`язання Товариства, що приєднується, а також права, обов`язки, зобов`язання інших осіб в частині правовідносин з Товариством, що приєднується, переходять в повному обсязі до Товариства - правонаступника навіть у випадку, якщо вони мали (матимуть) місце після дати складання Передавального акту або з будь-яких причин не були включені в Передавальний акт.

З моменту затвердження та підписання цього Передавального акту Товариство, що приєднується, припиняє свою звичайну господарську діяльність, а виконання зобов`язань та прийняття виконання зобов`язань здійснює Товариство-правонаступник (п. 6 Передавального акту).

Пунктом 7 Передавального акту визначено, що даний акт є підставою для переоформлення зобов`язань, прав на майно та майнових прав на Товариство-правонаступника.

Відповідно до витягу "Додаток №15 до передавального акту" (том 1 а.с.79) кредиторська заборгованість за товари (роботи, послуги) АТ "Завод "Електроважмаш" станом на 31.10.2021 перед кредитором ТОВ "Стан Груп", , зокрема, за договором від 11.08.2020 №234/275С складає 16 402,56 грн.

Відповідно до п. 1.4 Статуту АТ "Українські енергетичні машини", затвердженого протоколом спільних позачергових зборів АТ "Завод "Електроважмаш" та АТ "Українські енергетичні машини" від 23.12.2021 (том 1 а.с.44-59), АТ "Українські енергетичні машини" є правонаступником всіх прав та обов`язків АТ "Завод "Електроважмаш" внаслідок приєднання останнього до Товариства відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 №1005-р "Про погодження реорганізації Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" шляхом приєднання до Акціонерного товариства "Турбоатом" (нова назва - АТ "Укренергомашини").

Розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 № 1228-р встановлює, що Фонд державного майна має забезпечити у тижневий строк після завершення процедури приєднання АТ "Завод "Електроважмаш" до АТ "Українські енергетичні машини" (але не пізніше 28.12.2021) передачу в управління Кабінету Міністрів України пакета акцій у розмірі 75,22407664 відсотка, що належить державі у статутному капіталі акціонерного товариства "Українські енергетичні машини".

Крім того, обставини щодо правонаступництва АТ "Українські енергетичні машини" прав та обов`язків АТ "Завод "Електроважмаш" також встановлені у постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі №922/3979/21.

Згідно з ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах саме Верховного Суду.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 106 ЦК України передбачено, що злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.

Порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення регламентовано статтею 107 ЦК України, за приписами якої кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до Єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

Таким чином, законодавець визначив дві форми припинення юридичної особи - в результаті реорганізації або в результаті ліквідації, а також визначив наслідки припинення юридичної особи в результаті реорганізації, які, на відміну від припинення юридичної особи в результаті ліквідації, полягають, зокрема у переході майна, прав і обов`язків до правонаступників. Таким чином, у разі реорганізації юридичної особи шляхом її приєднання факт настання правонаступництва безпосередньо пов`язаний з моментом передання прав та обов`язків від правопопередника до правонаступника.

У разі реорганізації юридичної особи шляхом приєднання складається передавальний акт, який має містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов`язань юридичної особи, що припиняється.

Водночас при відповідній реорганізації не має значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків, адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.01.2022 у справі № 922/347/21, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/5953/17.

Отже, лише при припиненні суб`єкта господарювання шляхом поділу в розподільчому балансі визначається правонаступництво. Внаслідок же злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/5953/17.

Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а всієї її сукупності. Тобто, при універсальному правонаступництві до правонаступника чи правонаступників переходить усе майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать (незалежно від їх виявлення на момент правонаступництва), на підставі передавального акта. Наведені обставини передують внесенню запису до Реєстру про припинення юридичної особи, яка припиняється в результаті реорганізації.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що у спірних правовідносинах правонаступництво щодо майна, усіх залишків, прав та обов`язків АТ "Завод "Електроважмаш" перейшло правонаступнику - АТ "Українські енергетичні машини" з моменту затвердження Передавального акту, а саме, з 01.12.2021.

Вказаний висновок також узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 18.08.2023 у справі №922/4650/21, від 16.03.2023 у справі №922/3979/21.

Щодо доводів апелянта з приводу того, що відсутність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про завершення процедури припинення АТ "Завод "Електроважмаш" і одночасно з цим відсутність запису в державному реєстрі про те, що АТ "Українські енергетичні машини" є правонаступником юридичної особи АТ "Завод "Електроважмаш", є підставами для висновку суду, що процедура припинення акціонерного товариства шляхом приєднання ще не завершена, і правонаступництво щодо всіх прав і обов`язків у іншого акціонерного товариства ще не виникло, судова колегія зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

У разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (RYSOVSKYY v. UKRAINE, № 29979/04, § 70, ЄСПЛ, від 20.10.2011).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 в справі №910/5953/17 (провадження №12-98гс19) вказано, що "при реорганізації в формі злиття немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків. Отже, лише при припиненні суб`єкта господарювання шляхом поділу в розподільчому балансі визначається правонаступництво. Внаслідок же злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий. Отже, уже з дня державної реєстрації АТ "Укрзалізниця" мало право здійснювати будь-які види господарської діяльності, які потребували ліцензій чи дозволів, на підставі ліцензій та інших дозвільних документів, отриманих підприємствами залізничної галузі, які знаходилися в процедурі припинення, включаючи ДП "Донецька залізниця". З огляду на викладене вище висновки судів попередніх інстанцій про те, що відсутність в ЄДР запису про припинення ДП "Донецька залізниця" свідчить про те, що правонаступництво не відбулося, є помилковими. Державна реєстрація рішення про припинення ДП "Донецька залізниця" була здійснена 25.11.2014. Таким чином, на момент звернення до суду ДП "Донецька залізниця" знаходилася в процедурі припинення більш як два роки, а на момент розгляду цієї справи судом касаційної інстанції - більше п`яти років.

Якщо припустити, що правонаступництво настає лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, то це призведе до можливостей порушення прав кредиторів, які протягом значного періоду часу не зможуть звернутися з вимогами до новоствореної юридичної особи, яка отримає все майно правопопередника, але не буде нести відповідальність за його зобов`язаннями".

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 264/5957/17 (провадження № 14-37цс20) зроблено висновок, що "у випадках заміни сторони у зобов`язанні такі відомості не підтверджують правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи, яку замінили. Іншими словами, інформація, відображена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо правонаступника юридичної особи (відомості, передбачені у пунктах 29 і 30 частини другої, пунктах 14 і 15 частини третьої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань"), не охоплює всіх випадків правонаступництва прав і обов`язків юридичної особи, зокрема у випадку заміни сторони у зобов`язанні, що відбулася до припинення юридичної особи шляхом її реорганізації чи ліквідації".

Згідно з частинами першою, п`ятою статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до частин другої, третьої статті 107 ЦК України після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що у статтях 104, 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесенням запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий.

Така правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.09.2020 у справі №296/443/16-ц.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє посилання апелянта на те, що моментом переходу прав та обов`язків до правонаступника юридичної особи вважається дата внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Щодо доводів апеляційної скарги, що при вирішенні справи у цьому випадку слід безпосередньо застосувати загальні і спеціальні норми права, а саме: ч. 8 ст. 4 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", ч. 4 ст.91, ч. 1, 5 ст. 104, ч. ч. 2-4 ст. 107 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 114, ч. 4 ст.115, ст. ст. 119-120 Закону України "Про акціонерні товариства" від 27.07.2022 № 2465-IX, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 91 Цивільного кодексу України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону України "Про акціонерні товариства" акціонерне товариство припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим підприємницьким товариствам - правонаступникам (шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Абзац 1 частини 4 статті 115 Закону України "Про акціонерні товариства" передбачає що злиття, приєднання, поділ, перетворення акціонерного товариства вважається завершеним з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про припинення товариства.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" державна реєстрація базується на таких основних принципах, зокрема, внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону.

Колегія суддів звертає увагу, що зазначені вище норми також, як і положення ст. ст. 104, 107 ЦК України, не визначають момент переходу прав та обов`язків від акціонерного товариства, яке припиняється шляхом приєднання до іншого акціонерного товариства (правонаступника).

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на постанови Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №926/767-б/15 та від 27.04.2021 у справі №922/2378/20 колегією суддів відхиляється, оскільки предметом спору в цих справах не було визначення моменту переходу всіх прав і обов`язків до правонаступника.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга АТ "Українські енергетичні машини" задоволенню не підлягає, рішення Господарського суду Харківської області від 29.09.2023 у справі №922/3320/23 слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на рішення Господарського суду Харківської області від 29.09.2023 у справі №922/3320/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 29.09.2023 у справі №922/3320/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 27.12.2023

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко