ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/831/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.,

секретар судового засідання: Воробйова І.Г.

за участю представників сторін:

- від позивача: не прибув

- від відповідача 1): Локшин А.В., довіреність №001/12 від 30.12.2021 (в режимі

відеоконференції)

- від відповідача 2): не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фін-Інвест Полісся"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю" ОТП Лізинг"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю" Тео-Трейдінг"

про визнання недійсним договору

В засіданні суду оголошено вступну та резолютивну частини рішення господарського суду та повідомлено дату складення повного рішення відповідно до ст. 238 ГПК України.

ТОВ "Фін-Інвест Полісся" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до ТОВ "ОТП Лізинг" та ТОВ "Тео-Трейдінг" про визнання недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу 12320-S від 22.12.2021.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що оспорюваний договір не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідними ухвалами від 26.06.2023 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання; відмовив у задоволенні клопотання позивача від 09.06.2023 про об`єднання справ в одне провадження (а.с. 53, 54 у т.1).

12.07.2023 до суду від відповідача 1) надійшов відзив на позовну заяву від 10.07.2023, вих. №432/07/23-ю із запереченнями щодо позовних вимог (а. с. 72 - 110 у т. 1) та клопотання від 10.07.2023, вих. №433/07/23-ю про зупинення провадження у справі до розгляду справи № 906/457/23 (а. с. 111 - 118 у т. 1).

Ухвалою від 13.07.2023 господарський суд призначив підготовче засідання для розгляду справи та клопотання відповідача 1) про зупинення розгляду справи, витребував у позивача письмовий відзив на клопотання відповідача 1) (а. с. 126 у т. 1).

Ухвалою від 17.08.2023 господарський суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача 1) про зупинення провадження у справі з підстав, у ній викладених (а.с.189 т.1).

Іншою ухвалою від 17.08.2023 господарський суд продовжив підготовче провадження у справі по 25.09.2023, призначив підготовче засідання суду (а. с. 191 у т. 1).

28.08.2023 до суду від відповідача 1) надійшло клопотання про витребування у ГУ ДПС у Житомирській області і позивача відповідної інформації (а.с.195-202 у т.1), яке ухвалою від 29.08.2023 господарський суд призначив для розгляду в засіданні суду (а. с. 205 у т. 1).

11.09.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про витребування від ТОВ "ОТП Лізинг" документів згідно з переліком (а. с. 206 - 211 у т. 1).

09.10.2023 до суду від відповідача 1) надійшов супровідний лист від 05.10.2023, вих. № 611/10/23-ю, яким повідомлено про відсутність реєстраційних документів та товаро-транспортної накладної щодо об`єкту лізингу; надано копії документів щодо здійснення страхування об`єкта лізингу; клопотання від 06.10.2023, вих. № 613/10/23-ю про приєднання до матеріалів справи доказів нарахування позивачем суми податку, відображену у податковій накладній від 24.12.2021 №1769 до податкового кредиту (а. с. 1 - 22; 23-31, 32 - 48 у т. 2).

Ухвалою від 12.10.2023 господарський суд залишив без розгляду клопотання ТОВ "ОТП Лізинг" від 22.08.2023 про витребування доказів; закрив провадження по розгляду клопотання ТОВ "Фін-Інвест Полісся" від 11.09.2023 про витребування доказів, відклав підготовче засідання на 02.11.2023 о 10:30 (а. с. 52, 53 у т. 2).

02.11.2023 до суду від ТОВ "ОТП Лізинг" надійшли письмові пояснення з додатками від 01.11.2023, вих. №656/10/23-ю з додатками (а. с. 54 - 76 у т. 2).

Ухвалою від 02.11.2023 господарський суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу для розгляду по суті (а. с. 78 у т. 2).

06.12.2023 до суду від представника позивача надійшла заява в якій повідомлено про зупинення надання правової допомоги та представництва інтересів ТОВ "Фін-Інвест Полісся" (а. с. 84, 85 у т. 2).

Ухвалою від 06.12.2023 господарський суд відклав розгляд справи по суті на 21.12.2023 о 09:30 (а. с. 87 у т. 2).

Позивач іншого повноважного представника в засідання суду не направив.

Представник відповідача 1) в судовому засіданні в режимі відеоконференції просив відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача 2) повноважного представника в засідання суду не направив, правом на надання відзиву не скористався, про дату і час відповідних судових засідань повідомлявся вчасно і належним чином.

Враховуючи те, що явка в засідання суду представників позивача та відповідача 2) обов`язковою не визнавалась і їх неявка не перешкоджає розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника відповідача 1), дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

22.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тео-Трейдінг" (продавець, відповідач 2), Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" (покупець, або лізингодавець, відповідач 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фін-Інвест Полісся" (лізингоодержувач, позивач) укладено договір купівлі-продажу №12320-S (далі - договір купівлі-продажу) (а. с. 18 - 20 у т. 1), за п. 1.1 якого продавець зобов`язаний продати, а лізингодавець зобов`язаний купити для подальшої передачі у фінансовий лізинг лізингоодержувачу (відповідно до договору фінансового лізингу №12320-SMЕ-FL від 22.12.2021 року): культиватор Case IH Tiger-Mate 255, новий - 1 (одна) одиниця; надалі іменоване "товар" або "об`єкт лізингу" в цілому та відповідно як окремі його складові, зазначені в додатку 1 "специфікація" до цього договору.

Зобов`язання покупця перед продавцем виникають після перерахування лізингоодержувачем покупцю першого лізингового платежу та вартості послуг за організацію фінансування відповідно до договору фінансового лізингу №12320-SME-FL від 22 грудня 2021 року (п.1.3 договору купівлі-продажу).

Відповідно до п. 3.1 договору купівлі-продажу, поставка товару здійснюється за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, село Курчиця, вулиця Дружби, будинок 4 (надалі - місце поставки).

Згідно з п. 3.2 договору купівлі-продажу, строк поставки товару: до 10.01.2022 за умови перерахування на рахунок продавця оплати за об`єкт лізингу згідно п. 5.1.1.

За умовами п. 4.1 договору купівлі-продажу, лізингоодержувач зобов`язаний оглянути товар на власний ризик та за власний рахунок протягом 3 (трьох) робочих днів після дати поставки та в місці поставки. За результатами огляду лізингоодержувач, покупець і продавець підписують акт приймання-передачі. Товар вважається прийнятим лізингоодержувачем повністю і у належному технічному стані після підписання такого акту приймання-передачі. Об`єкт лізингу приймається керівником лізингоодержувача, який діє на підставі статуту, або іншою уповноваженою особою, яка діє на підставі довіреності.

У відповідності до п. 4.3 договору купівлі-продажу, підписання акту приймання-передачі є доказом приймання товару на дату підписання акту приймання-передачі та відсутності будь яких скарг або претензій лізингоодержувача стосовно товару, якщо інше не зазначено у акті приймання-передачі.

Право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту підписання акту приймання-передачі (п. 7.1. договору купівлі-продажу).

Згідно з п. 12.1 договору купівлі-продажу, останній набуває чинності з дати його належного підписання сторонами та набрання чинності договором фінансового лізингу і діє до повного виконання сторонами всіх взятих на себе зобов`язань, якщо інше не встановлено цим договором.

22.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" (лізингодавець, відповідач-2) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фін-Інвест Полісся" (лізингоодержувач, позивач) укладено договір фінансового лізингу №12320-SME-FL (індивідуальна частина) (далі - договір фінансового лізингу) (а. с. 24 - 28 у т. 1), за п. 3 індивідуальної частини якого сторони погодили, що невід`ємну частину договору становлять загальні умови до договору фінансового лізингу в редакції від 17.08.2021, що знаходяться в загальному доступі на веб-сайті лізингодавця да адресою: https://otpleasing.com.ua/agro-auto-fabrica/ та https://otpleasing.com.ua/passenger-car/.

Згідно з п. 4.1 договору фінансового лізингу об`єкт лізингу - культиватор Case IH Tiger-Mate 255, новий - 1 (одна) одиниця.

Місце передачі об`єкта лізингу: Житомирська область, Новоград-Волинський район, село Курчиця, вулиця Дружби, будинок 4 (п. 7 договору фінансового лізингу).

24.12.2021 сторони підписали додаткову угоду №1 до договору фінансового лізингу №12320-SME-FL від 22.12.2021, якою внесли зміни до п. 10 договору фінансового лізингу та погодили загальну вартість об`єкта лізингу у розмірі 3 006 300,00 грн, а також змінили розділ 3 - графік сплати лізингових платежів (а. с. 29 - 30 у т. 1).

24.12.2021 ТОВ "Тео-Трейдінг" (продавець), ТОВ"ОТП Лізинг" (покупець) та ТОВ "Фін-Інвест Полісся" (лізингоодержувач) підписали акт приймання-передачі до договору купівлі-продажу №12320-S від 22.12.2021, згідно якого продавець передав, а покупець прийняв культиватор Case IH Tiger-Mate 255, новий, 2020 р.в. серійний № YKD202743, кількістю 1 одиниця, на загальну суму 3 006 300,00грн (а. с. 22 у т. 1).

24.12.2021 лізингодавець (ТОВ "ОТП Лізинг") та лізингоодержувач (ТОВ "Фін-Інвест Полісся") склали та підписали акт приймання-передачі до договору фінансового лізингу від №12320-SME-FL від 22.12.2021, яким сторони підтвердили фактичну передачу лізингоодержувачу об`єкта лізингу - культиватора Case IH Tiger-Mate 255, новий, 2020 р.в. серійний № YKD202743, кількістю 1 од., на загальну суму 3006300,00 грн (а. с. 31 у т. 1).

Також у матеріалах справи є копія видаткової накладної №55915 від 24.12.2021, згідно з якою на виконання умов договору фінансового лізингу №12320-SME-FL від 22.12.2021, відповідач 1) передав позивачу культиватор Case IH Tiger-Mate 255, новий, 2020 р.в. зав. № YKD202743, кількістю 1 од., на загальну суму 3006300,00 грн, що засвідчено підписом директора та відтиском печатки "Фін-Інвест Полісся" (а. с. 23 у т. 1).

Листом від 07.09.2022 вих. №07/09-2 ТОВ "Фін-Інвест Полісся" просило ТОВ "ОТП Лізинг" здійснити реструктуризацію боргу за договором фінансового лізингу (а. с. 88 у т. 1).

10.02.2023 ТОВ "ОТП Лізинг" направило ТОВ "Фін-Інвест Полісся" повідомлення № 63/02/23-ю від 09.02.2023, в якому вказало про наявну прострочену заборгованість за договором №12320-SME-FL від 22.12.2021, а також про розірвання договору з 22.02.2022 і вимогою повернути об`єкт лізингу протягом десяти робочих днів з дня припинення (розірвання) договору (а.с. 83-87 у т.1).

Позивач вважає, що договір купівлі-продажу №12320-S від 22.12.2021 підлягає визнанню недійсним, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків.

2. Норми права, які застосував господарський суд.

За приписами ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до положень статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 ЦК України.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі статтею 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Отже, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків.

Ознака вчинення його лише для вигляду повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним.

У фіктивних правовідносинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву.

Позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки. Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 0307.2019 у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19), постановах Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 757/12646/16, від 28.02.2018 у справі №909/330/16, від 01.11.2018 у справі № 910/18436/16.

3. Оцінка судом доказів та аргументів, наведених учасниками справи.

За поданими до матеріалів справи доказами судом встановлено, що договір купівлі-продажу №12320-S від 22.12.2021, договір фінансового лізингу №12320-SME-FL від 22.12.2021, акт приймання-передачі до договору фінансового лізингу від 24.12.2021, видаткова накладна №55915 від 24.12.2021, акт приймання-передачі до договору купівлі-продажу №12320-S від 24.12.2021 підписані представниками сторін, у тому числі позивача, і скріплені печатками юридичних осіб (а. с. 18 - 31 у т. 1).

Суд зазначає, що печатка належить до даних, які дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин.

У акті приймання-передачі від 24.12.2021 до договору купівлі-продажу №12320-S від 22.12.2021 та акті приймання-передачі від 24.12.2021 договору фінансового лізингу №12320-SME-FL від 22.12.2021, видатковій накладній вказано місце їх складання: "м. Київ". Ці документи підписані директором ТОВ "Фін-Інвест Полісся" без будь-яких зауважень та скріплені печаткою підприємства.

Судом враховано, що у п. 3.1. договору купівлі-продажу, сторонами погоджено місце передачі об`єкта лізингу - Житомирська область, Новоград-Волинський район, село Курчиця, вулиця Дружби, будинок 4 (надалі - місце поставки).

При цьому позивач не довів фактів протиправності використання своєї печатки чи доказів її втрати, так само як і не надав доказів звернення до правоохоронних органів через втрату чи викрадення печатки. Тому у суду відсутні підстави вважати, що у даному випадку печатка використовувалася проти волі ТОВ "Фін-Інвест Полісся".

Суд зауважує, що документ, який містить відомості про господарську операцію у розумінні ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є первинним документом. Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Зазначений перелік обов`язкових реквізитів первинних документів кореспондується з пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, який затверджено Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 (в редакції, чинній станом на дату передачі товару), відповідно до якого первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, первинні документи повинні містити відомості, які підтверджують вчинення господарської операції, на виконання якої вони складаються, у зв`язку з чим вчинення певної господарської операції фіксуватиметься документально, що в сукупності свідчить про підтвердження між учасниками такої операції певних прав та обов`язків, зокрема, і щодо обов`язку сплатити певну суму коштів, яка складатиме еквівалент вартості наданих послуг.

При цьому, суд зауважує, що Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо усунення адміністративних бар`єрів для експорту послуг" від 03.11.2016 внесено зміни до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", зокрема, було виключено у ст. 9 частині другій в абзаці третьому слова "і місце".

Отже, зазначення у акті прийому-передачі та/або видатковій накладній місця передачі товару не вимагається чинним законодавством України та відсутність адреси або помилкова вказівка невірної адреси не може бути доказом фактичної не передачі майна.

Підписані сторонами акт приймання-передачі до договору купівлі-продажу №12320-S від 24.12.2021, акт приймання-передачі до договору фінансового лізингу від 24.12.2021 №12320-SME-FL від 22.12.2021, видаткова накладна №55915 від 24.12.2021 відповідають наведеним вище вимогам законодавства щодо оформлення первинних документів.

Також суд зазначає, що на підставі первинних документів визначаються показники не тільки бухгалтерського, але й податкового обліку. Зокрема, згідно з п. 44.1 ПК України (в редакції, чинній станом на 22.12.2021), для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

При дослідженні матеріалів справи суд встановив, що ТОВ "ОТП Лізинг" та ТОВ "Фін-Інвест Полісся" є платниками податку на додану вартість (ПДВ).

Так, ТОВ "Фін-Інвест Полісся" зареєстровано податковий кредит на 3956637,33 грн за зобов`язаннями, контрагентом яких є ТОВ "ОТП Лізинг". При цьому, у листі від 04.09.2023 ГУ ДПС у Житомирській області підтвердило, що згідно даних ІС "Податковий блок" ТОВ "Фін-Інвест Полісся" по взаємовідносинам з ТОВ "ОТП Лізинг" за період з грудня 2021 р. по липень 2023 р. встановлено віднесення сум до складу податкового кредиту лише у вересні та жовтні 2022 р. В декларації за вересень 2022 р. від 20.10.2022 № до податкового кредиту включено, по взаємовідносинах з ТОВ "ОТП Лізинг" суму 3956637,33 грн, яку зменшено на 1171509,56 грн, шляхом подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 31.10.2022 №. В декларації за жовтень 2022 р. від 18.11.2022 № включено до податкового кредиту суму ПДВ 1171510,00 грн (а. с. 35 - 47 у т. 2).

Суд враховує, що за пп. "а" п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу, у тому числі, операції із, зокрема, з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю.

Згідно з пп. "а" пп. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 ПК України, фактична передача матеріальних активів іншій особі на підставі договору про фінансовий лізинг (повернення матеріальних активів згідно з договором про фінансовий лізинг) чи іншої домовленості, відповідно до якої оплата відстрочена, але право власності на матеріальні активи передається не пізніше дати здійснення останнього платежу, вважається постачанням товарів.

Водночас, відповідно до п. 187.6 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань лізингодавця (орендодавця) для операцій з фінансового лізингу (фінансової оренди) є дата фактичної передачі об`єкта фінансового лізингу (фінансової оренди) у володіння та користування лізингоодержувачу (орендарю).

Пунктом 198.1. ст. 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, із, зокрема, придбання або виготовлення товарів та послуг; отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 ст. 198 ПК України визначено, що датою збільшення податкового кредиту лізингоодержувача (орендаря) для операцій з фінансового лізингу (фінансової оренди) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу (фінансової оренди) таким лізингоодержувачем (орендарем).

Абзацом 3 п. 201.10. ст. 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Отже, позивачем у вересні та у жовтні 2022 було внесено до податкової звітності суми податку на додану вартість за договорами фінансового лізингу, укладеними з ТОВ "ОТП Лізинг", у тому числі і по оспорюваному договору купівлі-продажу, що в сукупності з іншими первинними документами свідчить про реальність господарської операції та фактичне отримання об`єкту лізингу - культиватор Case IH Tiger-Mate 255, новий, 2020 р.в. серійний № YKD202743, кількістю 1 одиниця, на загальну суму 3006300,00 грн.

Водночас суд враховує, що у матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до відповідачів щодо передачі об`єкта лізингу у період з дати підписання актів приймання-передачі 24.12.2021, відсутні повідомлення про відмову від договору та вимоги про повернення сплачених лізингових платежів, що також спростовує твердження позивача щодо неотримання об`єкта лізингу.

У матеріалах справи є підтвердження сплати позивачем лізингових платежів, зокрема, за договором №12320-SME-FL від 22.12.2021, що останнім не заперечувалось та не спростовано (а. с. 81, 82 у т. 1).

Також у матеріалах справи є копія листа позивача, адресованого відповідачу1 (а. с. 88 у т. 1), у якому позивач вказав, що має прострочену заборгованість за договорами фінансового лізингу №12320-SME-FL, №12322-SME-FL, №12323-SME-FL, №12324-SME-FL, №12324-SME-FL, №12325-SME-FL від 22.12.2021 та просив реструктуризувати заборгованість.

4. Висновки господарського суду щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

За вищенаведеного, суд враховує, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі-«non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у Постанові по справі № 910/353/19 від 06.12.2019.

Також суд вважає, що дії позивача щодо підписання актів приймання-передачі та видаткової накладної про отримання об`єкта лізингу, здійснення лізингових платежів за отриманий об`єкт лізингу, що є також об`єктом договору купівлі-продажу №12320-S від 22.12.2021, з одночасним невизнанням отримання об`єкта лізингу суперечать його поведінці і є недобросовісними.

Одночасно суд прийшов до висновку, що при укладанні сторонами договору купівлі-продажу №12320-S від 22.12.2021 не було порушено приписи статей 203, 215 ЦК України, вказаний правочин відповідає вимогам чинного законодавства, виконання умов договору фінансового лізингу було схвалено ТОВ "Фін-Інвест Полісся", шляхом його підписання, підписання акту прийому-передачі об`єкту лізингу, підписання додаткової угоди №1 до договору з графіком лізингових платежів, прийняття відповідних прав та зобов`язань за укладеним правочином, і їх подальшої реалізації.

Підписавши договір купівлі-продажу №12320-S від 22.12.2021, договір фінансового лізингу №12320-SME-FL від 22.12.2021, акт приймання-передачі до договору купівлі-продажу №12320-S від 24.12.2021, акт приймання-передачі до договору фінансового лізингу від 24.12.2021, видаткову накладну №55915 від 24.12.2021, здійснивши оплати на виконання умов договору, сформувавши відповідний податковий кредит, позивач вчинив дії на підтвердження отримання ним об`єкта лізингу, що водночас спростовує його твердження про фіктивність оспорюваного договору.

Тому прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу №12320-S від 22.12.2021 з наведених позивачем підстав, у тому числі і на підставі ст. 234 ЦК України.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За вказаного, суд відмовляє у задоволенні вимоги ТОВ "Фін-Інвест Полісся" про визнання договору купівлі-продажу №12320-S від 22.12.2021 недійсним.

5. Судові витрати за результатами розгляду справи.

Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на ТОВ "Фін-Інвест Полісся".

Керуючись ст. 23, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 28.12.23

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1

3 - ТОВ "ОТП Лізинг" на електронну пошту:

4 - ТОВ "Тео-Трейдінг" на електронну пошту: