ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
27.12.2023 м. Івано-ФранківськСправа № 909/612/23
до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Комфортне житло"
про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів
представники сторін не з"явилися
встановив: до Господарського суду Івано-Франківської області звернулась ОСОБА_1 із позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Комфортне житло" про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Комфортне житло", оформлене протоколом №1 від 12.03.2023; скасування державної реєстрації змін до відомостей про керівника юридичної особи.
28.11.2023 Господарський суду Івано-Франківської області ухвалив рішення про відмову в позові ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Комфортне житло" про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів.
Статтею 244 ГПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
12.12.2023 суд постановив заяву ОСББ "Комфортне житло" про відшкодування судових витрат на правову допомогу призначити до розгляду в судовому засіданні на 27.12.2023.
В судове засідання 27.12.2023 представники сторін не з"явилися, причин нез"явлення суду не повідомили про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про розгляд заяви і забезпечення їх присутності в судовому засіданні для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів та дійшов висновку, що є підстави для розгляду заяви без їх участі за наявними матеріалами.
27.12.2023 суд ухвалив додаткове рішення.
Також зазначила, що згідно договору про надання правової допомоги долученої відповідачем до поданої заяви сума договору становить 6000 грн 00 коп., а укладення додаткових угод про збільшення суми витрат вказаним договором не передбачено. Вказала, що сума витрат є неспівмірною з виконаною адвокатом роботою та значно перевищує витрати на професійну правову допомогу, які понесла вона. Крім того зазначила, що відповідач до закінчення судових дебатів не зробив заяву про подання доказів сплати послуг адвоката. Просила суд відмовити в задоволенні поданої відповідачем заяви.
Позиція відповідача.
Обставини справи, дослідження доказів.
20.07.2023 Адвокат Вовк Віталій Васильович, який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №832 від 30.12.2011 та відповідач, в особі Костишин Ганни Михайлівни, що діє на підставі Статуту (Клієнт) уклали договір про надання правової допомоги №б/н.
Відповідно до п.1.1. договору Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов"язання надавати правову допомогу Клієнту в обсязі та умовах, передбачених цим договором в Господарському судді Івано-Франківської області в справі №909/612/23 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Комфортне житло" про визнання недійсним рішення загальних зборів об"єднання співвласників.
Згідно з п.4.1. договору, правова допомога надається на платній основі. Сума договору становить 6000 грн та визначається на підставі акта розрахунку вартості наданих послуг.
Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до його повного виконання, що вважається днем вирішення справи по суті або відмови клієнта вчиняти подальші дії (п.5.1.).
30.11.2023 сторони уклали Додаткову угоду №б/н до договору про надання правової допомоги №б/н від 20.07.2023.
Відповідно до п.1 цієї угоди, сторони домовились, змінити п.4.1 договору, виклавши його у такій редакції "правова допомога надається на платній основі. Сума договору становить 10 500 (десять тисяч п"ятсот) грн та визначається на підставі акта розрахунку вартості наданих послуг".
У відзиві на позов відповідач зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які очікує понести в зв"язку з розглядом цієї справи становить 6000 грн 00 коп. В судовому засіданні 28.11.2023 на стадії судових дебатів представник відповідача заявив клопотання про подання доказів понесених витрат на правову допомогу протягом п"яти днів з дня ухвалення рішення.
Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).
Згідно зі ст.26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").
Разом з тим, згідно зі ст.15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст. 2 зазначеного Кодексу).
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (ст.129 ГПК України ).
Відповідно до п.2. ч.4. ст.129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
В ч. 4 ст. 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5,6 ст. 126 ГПК України).
Як вбачається із заперечення позивача щодо відшкодування судових витрат понесених відповідачем на правову допомогу, позивач заперечував проти заявленої до стягнення правової допомоги, посилаючись на її завищений розмір та відсутність у договорі посилання на можливість укладення додаткових угод.
Суд відхиляє вказані твердження позивача та звертає увагу на те, що відсутність у договорі посилання на можливість укладення додаткових угод не є перешкодою в їх укладенні в майбутньому, відтак, не може бути підставою для відмови у стягнені вартості таких послуг зазначених у додатковій угоді.
Щодо твердження позивача про завищення суми витрат на правову допомогу, суд зазначає, що вказаний довід є безпідставним, враховуючи той факт, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити, чому вона обрала саме того, а не іншого адвоката, і що ринкова вартість замовлених нею юридичних послуг є обґрунтованою. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів, що аналогічні послуги на ринку коштують значно менше, чого позивач не зробив. Саме посилання на те, що вона понесла менші витрати на правову допомогу не є доказом, на підставі якого суд може зменшити розмір витрат, які належать розподілу чи відмовити у їх стягненні.
Висновок суду.
З огляду на викладені положення процесуального законодавства та дотримання представником відповідача вимог ч.8 ст.129 ГПК України, суд дослідив подані на підтвердження відповідних витрат докази, перевірив доводи сторін, у тому числі заперечення відповідача щодо розміру заявлених до стягнення витрат та їх співмірність, надав оцінку співмірності суми витрат зі складністю справи, відповідності цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат, враховуючи підготовку адвокатом документів для подання до суду, підтвердження розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідними документами, а також відмову у позові та дійшов висновку що заявлені витрати на професійну правничу допомогу пов`язані саме з розглядом справи, є співмірними із складністю справи, а розмір заявлених витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.
Керуючись статтями 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строк, визначений розділом IV Господарського процесуального кодексу України.
Додаткове рішення складено 03.01.2024
Суддя Т.В. Максимів