ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" грудня 2023 р. Cправа № 15/68-10(902/1563/23)

Суддя Господарського суду Вінницької області Тісецький С.С., розглянувши матеріали у справі

за позовом: Відкритого акціонерного товариства "Тульчинський хлібокомбінат" () в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Ковальчука Миколи Миколайовича

до: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

про витребування майна

в межах справи № 15/58-10

за заявою: Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, 21028; код ЄДРПОУ ВП 44069150)

до: Відкритого акціонерного товариства "Тульчинський хлібокомбінат" (вул. Леніна, 166, м.Тульчин, Вінницька область, 23600, )

про визнання банкрутом

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває справа № 15/68-10 за заявою ГУ ДПС у Вінницькій області про банкрутство ВАТ "Тульчинський хлібокомбінат".

Провадження у цій справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури боржника.

Так, ухвалою суду від 11.12.2023 року продовжено строк ліквідаційної процедури банкрута та повноважень арбітражного керуючого (ліквідатора) Ковальчука М.М. у справі до 03.06.2024 року.

21.12.2023 року до суду від ВАТ "Тульчинський хлібокомбінат" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Ковальчука М.М. надійшла позовна заява № 01-24/813 від 19.12.2023 року до ОСОБА_1 про витребування майна.

Також, 21.12.2023 року до суду від ВАТ "Тульчинський хлібокомбінат" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Ковальчука М.М. надійшла заява № 01-24/814 від 19.12.2023 року про вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, в прохальних частинах позовної заяви та заяви про вжиття заходів забезпечення позову міститься вимога про звільнення позивача від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору до винесення рішення у справі.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви та заяви про вжиття заходів забезпечення позову дійшов наступного висновку, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 ст. 2 КУ з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 7 КУзПБ, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач має право в позовній заяві заявити мотивоване клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Суд звертає увагу на те, що норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 922/928/17).

Таким чином, законодавець вкотре підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц, від 28.01.2020 у справі № 50/311-б від 18.02.2020 у справі № 918/335/17, постановах Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 921/557/15-г/10, від 06.02.2020 у справі № 910/1116/18).

Відтак, вказаний позов підлягає розгляду судом в межах справи № 15/68-10 про банкрутство ВАТ "Тульчинський хлібокомбінат".

Так, відповідно до положень ч.ч. 6,8 ст. 176 ГПК України, судом здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - ОСОБА_1 .

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 379737 від 25.12.2023 року, адресою реєстрації ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

За правилами господарського процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статтям 162, 164 ГПК України, а також вимогам статті 172 цього Кодексу.

Положеннями ст.ст. 162-164 ГПК України, визначено вимоги щодо форми та змісту позовної заяви.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу; сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 172 ГПК України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Так, на підтвердження надсилання відповідачу копії позовної заяви № 01-24/813 від 19.12.2023 року, позивачем надано опис вкладення до цінного листа на ім`я ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ), накладну №289 та фіскальний чек від 20.12.2023 року.

Натомість, як зазначено вище, адресою реєстрації відповідача - ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

Відтак, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження надсилання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 163 ГПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Так, позивачем заявлено дві позовні вимоги майнового характеру про витребування майна, а саме земельної ділянки та нежитлової будівлі торгівельного комплексу.

Разом з тим, в супереч наведеним вище положенням закону, позивачем не зазначено ціну позову.

Крім того, при огляді зазначених позовної заяви та заяви про вжиття заходів забезпечення позову, судом встановлено, що позивачем не надано суду доказів сплати судового збору за подання до господарського суду позовної заяви та заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Так, законодавством, яке регулює порядок та розмір сплати судового збору за подання позовних заяв до господарського суду є Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно ст. 2 Закону України "Про судовий збір", платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

За змістом ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, справляється судовий збір в сумі - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство, справляється судовий збір в сумі - 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду заяви про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову, справляється судовий збір в сумі - 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, при огляді матеріалів зазначених вище позовної заяви та заяви про вжиття заходів забезпечення позову, судом встановлено, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження сплати судового збору у відповідному розмірі за подання до суду позовної заяви з вимогами майнового характеру та заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Натомість, в прохальних частинах позовної заяви та заяви про вжиття заходів забезпечення позову міститься вимога про звільнення позивача від сплати судового збору або ж відстрочення сплати судового збору до винесення рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ГПК України, судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Відповідно до п.п. а) п. 4 ч. 1 ст. 234 ГПК України, ухвала, що викладається окремим документом, складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням висновків суду.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю бо частково щодо кожної із заявлених вимог.

Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях чи носити альтернативний характер.

При цьому, суд зауважує, що позивачем у прохальних частинах позовної заяви та заяви про вжиття заходів забезпечення позову фактично заявлено альтернативні позовні вимоги (щодо звільнення від сплати судового збору або ж його відстрочення), що не передбачено Господарським процесуальним кодексом України.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимоги 162-164 ГПК України, що відповідно до вимог ч.1 ст. 174 ГПК України є підставою для залишення позовної заяви та заяви про вжиття заходів забезпечення позову без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Суд звертає увагу, що відповідно до приписів ст.174 ГПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9 КУ з процедур банкрутства, ст.ст. 162, 164, 174, 234 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву ВАТ "Тульчинський хлібокомбінат" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Ковальчука М.М. № 01-24/813 від 19.12.2023 року до ОСОБА_1 про витребування майна, в межах справи № 15/68-10 про банкрутство ВАТ "Тульчинський хлібокомбінат" та заяву ВАТ "Тульчинський хлібокомбінат" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Ковальчука М.М. № 01-24/814 від 19.12.2023 року про вжиття заходів забезпечення позову, залишити без руху.

2. Встановити ВАТ "Тульчинський хлібокомбінат" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Ковальчука М.М. строк для усунення недоліків позовної заяви та заяви про вжиття заходів забезпечення позову - протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити ВАТ "Тульчинський хлібокомбінат" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Ковальчука М.М. спосіб усунення недоліків позовної заяви та заяви про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

- надання доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу реєстрації: вул. Єрмака, 20, м. Вінниця (опис вкладення з зазначенням переліку вкладення до поштового відправлення);

- визначення ціни позову, як то передбачено положеннями ст. 162 ГПК України;

- остаточного визначення з заявленими вимогами, що містяться в прохальних частинах позовної заяви та заяви про вжиття заходів забезпечення позову щодо звільнення позивача від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору до винесення рішення у справі.

4. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення заяв без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 ГПК України.

5. Копію ухвали направити до електронного кабінету ЄСІТС та на адреси електронної пошти: арбітражного керуючого Ковальчука М.М. - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала підписана суддею - 25.12.2023 року. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.:

1 - до справи