ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 925/1407/23

за позовом Приватного орендного сільськогосподарського підприємства "Дружба"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфоазот"

про стягнення 1668888,50 грн

Представники учасників справи:

Позивач: Шостак Ю.В., адвокат;

Відповідач: Опря Н.Л., адвокат.

Секретар судового засідання Гармаш Д.Д.

Суддя Гладун А.І.

1. Заяви сторін по суті спору, процесуальні дії суду та учасників справи.

1.1. 16.10.2023 Приватне орендне сільськогосподарське підприємство "Дружба" (ідентифікаційний код 03753680, адреса місцезнаходження: 09731, Київська область, Богуславський район, с. Бране Поле, вул. Центральна, 11) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфоазот" (ідентифікаційний код 13918691, адреса місцезнаходження: 19301, Черкаська область, Лисянський район, смт. Лисянка, вул. Вокзальна, 37).

1.2. Змістом позову позивача є майнова вимога про стягнення з відповідача 1668888,50 грн, зокрема 672180,00 грн попередньої оплати за недопоставлений товар за договором купівлі-продажу від 04.01.2021 №2, 336090,00 грн щтрафу та 660618,50 грн пені за прострочення виконання зобов`язання з поставки товару.

1.3. Одночасно з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову (а.с. 86-87), у якій просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфоазот" (ідентифікаційний код 13918691) в межах ціни позову у розмірі 1 668 888,50 грн:

- номер РПВН: 6827636 - комплекс будівель та споруд, склад рідкого аміаку, загальною площею 247,4 кв.м, розташований за адресою: Черкаська область, Христинівський район, сільська рада Розсішківська, залізнична станція с. Розсішки, колія "Розсішки-Удичі" 2 км;

-номер РПВН: 6516151 - комплекс, загальною площею 257,8 кв.м, розташований за адресою: Черкаська область, Лисянський район, смт. Лисянка, вулиця Вокзальна, будинок, 37.

1.4. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач ствердив, що на виконання договору перерахував відповідачу 2167500,00 грн на підставі платіжної інструкції №7 від 05.01.2021. Відповідач частково виконав зобов`язання за договором та частково поставив позивачу товар. Внаслідок чого позивач переплатив відповідачу 672180,00 грн за поставлений товар, які просить стягнути з відповідача як попередню оплату за недопоставлений товар.

1.5. 17.10.2023 суд ухвалив прийняти до розгляду позовну заяву та відкрити провадження у справі №925/1407/23, справу ухвалив розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначив на 20.11.2023 о 14 год. 30 хв.

1.6. 17.10.2023 суд ухвалив заяву Приватного орендного сільськогосподарського підприємства "Дружба" про забезпечення позову задовольнити. Накласти арешт на нерухоме майно номер РПВН: 6827636 - комплекс будівель та споруд, склад рідкого аміаку, загальною площею 247,4 кв.м, розташований за адресою: Черкаська область, Христинівський район, сільська рада Розсішківська, залізнична станція с. Розсішки, колія "Розсішки-Удичі" 2 км; номер РПВН: 6516151 - комплекс, загальною площею 257,8 кв.м, розташований за адресою: Черкаська область, Лисянський район, смт. Лисянка, вулиця Вокзальна, будинок, 37, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Інфоазот" у межах ціни позову у розмірі 1668888,50 грн.

1.7. Ухвали суду від 17.10.2023 про відкриття провадження у справі та про забезпечення позову суд надіслав позивачу на офіційну електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, яку 18.10.2023 доставлено до електронного кабінету позивача (а.с. 108, 110), та рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке 24.10.2023 вручено позивачу (а.с. 112); представнику позивача адвокату Шостаку Ю.В. - на офіційну електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, яку 18.10.2023 доставлено до електронного кабінету (а.с. 108 на звороті, 110 на звороті); відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке 21.10.2023 вручено відповідачу (а.с. 113) та на електрону пошту, яку 07.09.2023 доставлено відповідачу до електронної скриньки (а.с. 109, 111).

1.8. 01.11.2023 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 117-120), у якому просив відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що сторонами передбачено обов`язок позивача вибрати весь об`єм замовленого та оплаченого товару не пізніше 20 травня 2021 року (п. 2.7 договору) та обов`язок відповідача організувати відвантаження та забезпечити можливість отримання товару позивачем у період з 01 березня 2021 року по 20 травня 2021 року в будь-який робочий день у кількості не менше, ніж 100 тон на добу та не пізніше, ніж через два робочих дні після отримання від позивача усної або письмової заявки на відвантаження відповідної партії товару (п. 2.9 договору).

На виконання умов договору щодо поставки товару відповідач у період з 30.04.2021 по 19.05.2021 передав у власність позивача за його заявками 586,40 т товару (аміачної води), що підтверджується доданими позивачем до позовної заяви видатковими накладними та актом звірки взаємних розрахунків. Станом на 20.05.2021 позивач у порушення п. 2.7 договору не надав додаткових заявок у визначений договором термін (з 01.03.2021 по 20.05.2021) та не відібрав весь оплачений товар. Внаслідок чого на складі відповідача залишилося 263,6 т оплаченого та невивезеного позивачем товару. Вимогу про повернення коштів позивач не висував. Щодо нарахування позивачем штрафних санкцій у вигляді неустойки, відповідач зазначив, що нарахування штрафних санкцій з наступного дня після закінчення строку дії договору, в той час як нарахування штрафних санкцій могло бути нараховано лише з наступного дня після завершення двох робочих днів після отримання заявки на відвантаження товару в період до 20.05.2021 є неправомірним. Позивач не надав доказів порушення відповідачем строку виконання зобов`язання, встановленого в п. 2.9 договору. У даних правовідносинах має місце саме прострочення кредитора, а не боржника, в зв`язку з чим нарахування штрафу та пені є безпідставним.

1.9. 08.11.2023 позивач подав до суду відповідь на відзив (а.с. 126 130), у якій просив повернути відповідачу відзив на позов без розгляду та задовольнити позовні вимоги повністю. У відповіді на відзив позивач зазначив, що сторони усно погодили, що відповідно до п.2.9 договору кількість товару та його оплату. Позивач не отримав 263.600 т аміачної води на суму 672180, 00 грн. Пунктом 5.1 договору передбачено, що він набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до 31.12.2021, а у частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Позивач ствердив, що зобов`язання за договором не припинилися 20.05.2021, про що стверджує відповідач. Після 20 травня 2021 року відповідач не висував будь-яких умов позивачу щодо зберігання на його складах товару, належного покупцю та ним оплаченого, чим порушив вимоги п.2.8 договору. У зв`язку з цим, твердження відповідача про те, що "можливість поставки товару напряму та безпосередньо залежала від волевиявлення позивача" є необґрунтованим та безпідставним. Позивач правомірно визначив строк для початку нарахування штрафних санкцій з 01.01.2022, тобто з наступного для після закінчення строку дії договору.

1.10. 15.11.2023 відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив (а.с. 141-144), у яких не погодився з доводами позивача, викладеними у відповіді на відзив. У запереченнях відповідач зазначив, що відповідач не відмовляється від повернення коштів позивачу, відповідач лише наголошує, що, по-перше, позивач не звертався до відповідача з вимогою про повернення коштів, а по-друге, застосування штрафних санкцій до відповідача без вини є безпідставним, оскільки саме позивач не вчинив необхідних дій у передбачені строки для вивозу товару.

1.11. У підготовче засідання 20.11.2023 з`явився представник позивача адвокат Шостак Ю.В., представник відповідача адвокат Опря Н.Л. взяла участь у підготовчому засіданні у режимі відеоконференції.

1.12. 20.11.2023 суд ухвалив прийняти та долучити до справи відзив на позов, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив, ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті у даному судовому засіданні.

1.13. Представник позивача адвокат Шостак Ю.В. у судовому засіданні просив позов задовольнити повністю.

1.14. Представник відповідача адвокат Опря Н.Л. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову повністю.

1.15. На запитання суду представники сторін повідомили, що сторони визнають договір укладеним та поставку товару за даним договором. Представник позивача адвокат Шостак Ю.В. ствердив, що позивач не направляв відповідачу вимогу про повернення 672180,00 грн попередньої оплати за недопоставлений товар за договором.

1.16. 20.11.2023 суд ухвалив оголосити перерву у судовому засіданні на стадії з`ясування обставин справи та дослідження доказів до 05.12.2023 до 11 год. 00 хв.

1.17. 28.11.2023 позивач подав до суду клопотання про стягнення судових витрат, у якому просив включити до складу судових витрат та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1342,00 грн за подання до суду заяви про забезпечення позову (а.с. 157-158).

1.18. 05.12.2023 позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог (а.с. 162), у якій зазначив, що 04.12.2023 о 17:10 год. відповідач перерахував позивачу 672180,00 грн попередню оплати за недопоставлений товар за договором. У зв`язку зі сплатою відповідачем передоплати та поданою заявою про зменшення позовних вимог, позивач просив повернути йому з Державного бюджету судовий збір у розмірі 10082,70 грн. Підтримав позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 336090,00 грн штрафу та 660618,50 грн пені за прострочення поставки товару.

1.19. У судове засідання 05.12.2023 з`явився представник позивача адвокат Шостак Ю.В., представник відповідача адвокат Опря Н.Л. взяла участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

1.20. Представник позивача адвокат Шостак Ю.В. у судовому засіданні просив суд прийняти заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог до розгляду.

1.21. Представник відповідача адвокат Опря Н.Л. у судовому засіданні не заперечила щодо прийняття заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог до розгляду.

1.22. Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

1.23. 20.11.2023 суд оголосив відкритим судове засідання у справі, ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті у даному судовому засіданні. Розпочав розгляд справи по суті, що відображено у протоколі судового засідання (а.с. 151-153).

1.24. 05.12.2023 позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог.

1.25. Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

1.26. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

1.27. Відповідно до частини 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

1.28. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частина 2 статті 118 ГПК України).

1.29. Оскільки заяву про зменшення розміру позовних вимог позивач подав після закінчення підготовчого провадження, суд дійшов висновку про залишення заяви позивача без розгляду.

1.30. Представник позивача адвокат Шостак Ю.В. у судовому засіданні підтвердив, що 04.12.2023 відповідач перерахував позивачу 672180,00 грн попередню оплати за недопоставлений товар за договором, просив задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача 336090,00 грн штрафу та 660618,50 грн пені за прострочення поставки товару, у зв`язку зі сплатою відповідачем передоплати повернути позивачу з Державного бюджету судовий збір у розмірі 10082,70 грн за вимогою позивача про стягнення 672180,00 грн попередньої оплати, стягнути з відповідача на користь позивача судової витрати зі сплати судового збору за подання позову та заяви про забезпечення позову.

1.31. Представник відповідача адвокат Опря Н.Л. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову повністю.

1.32. 05.12.2023 суд завершив розгляд справи по суті та видалився до нарадчої кімнати для прийняття рішення.

1.33. Керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення суду у справі №925/1407/23.

Вислухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Обставини, які зумовлюють підстави для закриття провадження у справі в частині вимог позивача.

2.1. Після закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду 04.12.2023 відповідач сплатив позивачу 672180,00 грн, що підтверджується випискою АТ "Прокредит Банк" (а. с. 164).

2.2. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

2.3. Відповідно до частини 3, 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

2.4. Враховуючи відсутність між сторонами спору за вимогою про стягнення 672180,00 грн, провадження у справі у цій частині підлягає закриттю.

3. Обставин, які є предметом доказування у справі.

3.1. Предметом позову позивача до відповідача є майнова вимога про стягнення 336090,00 грн штрафу та 660618,50 грн пені за прострочення поставки товару згідно з п.2.10 за договором купівлі-продажу№2 від 04.01.2021.

3.2. Підставами позову є обставини, якими позивач доводить виникнення між сторонами зобов`язання на підставі договору купівлі-продажу; неналежне виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару.

3.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3.4. Предметом доказування у даній справі є виникнення між сторонами майнового господарського зобов`язання на підставі договору купівлі-продажу; невиконання відповідачем зобов`язання з поставки товару у встановлений строк; розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача з поставки товару; строк виконання поставки товару; нарахування позивачем штрафних санкцій за неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором; порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

4. Обставини, які не підлягають доказуванню у справі.

4.1. Відповідно до частини першої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

4.2. Позивач та відповідач визнають обставини укладення договору купівлі-продажу; факт поставки позивачем відповідачу товару, вимоги про повернення коштів позивач відповідачу не надсилав.

5. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

5.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування позивач подав письмові докази, дослідивши які суд встановив:

5.1.1. 04 січня 2021 року Приватне орендне сільськогосподарське підприємство "Дружба" (покупець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфоазот" (продавець) уклали договір №2 купівлі-продажу (а.с. 11).

Відповідно до умов договору сторони домовилися про таке:

п. 1.1. - продавець зобов`язується передати у власність, а покупець належним чином прийняти та сплатити за наступний товар: мінеральне добриво аміачна вода доведена до вимог ГОСТу 9-92 Марки Б (вміст аміаку не менше 25%, вміст азоту не менше 20,5%) у кількості 900 тон;

п. 1.2. - вартість товару на момент укладання договору складає 2550,00 грн за 1 тону товару;

п. 2.1. - ціна мінерального добрива приймається сторонами на умовах самовивозу товару окремими партіями зі складу рідкого аміаку, який знаходиться за адресою: вул. Вокзальна, 37 смт Лисянка Черкаської області;

п. 2.2. - товар повинен бути сплачений покупцем на умовах 100% передплати в термін 3-х банківських днів з моменту виставлення рахунку;

п. 2.5 - факт передачі товару у власність покупцеві оформляється сторонами шляхом підписання видаткової накладної;

п. 2.6 - моментом переходу права власності на товар від продавця до покупця вважається дата підписання сторонами вищевказаної податкової накладної;

п. 2.7 - покупець зобов`язаний вибрати весь об`єм замовленого та проплаченого товару не пізніше 20 травня 2021 року;

п. 2.8 при порушенні цього терміну на залишок товару, на складах продавця складається договір зберігання на умовах продавця;

п. 2.9 - продавець зобов`язаний організувати відвантаження та забезпечити можливість отримання товару покупцем у період з 01 березня 2021 року по 20 травня 2021 року у будь-який робочий день у кількості не менше, ніж 100 тон на добу та не пізніше, ніж через два робочих дні після отримання від покупця усної або письмової заявки на відвантаження відповідної партії товару. Така можливість повинна бути забезпечена продавцем до моменту повного відвантаження всього об`єму товару оплаченого покупцем згідно даного договору;

п. 2.10 - за порушення продавцем п.2.9, що полягає у нездійсненні відвантаження оплаченого покупцем товару більше, ніж на одну добу, продавець оплачує покупцю штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого вчасно товару. Крім цього, на користь покупця нараховується пеня в розмірі 0,18% за кожен день прострочення поставки товару;

п. 2.11 - факт несвоєчасного виконання поставки продавцем, засвідчується наявністю відповідної письмової заявки на отримання товару, наданої покупцем продавцю, та відсутністю підписаної видаткової накладної на отримання даної партії товару покупцем у передбачений цим договором термін та відсутність листа від продавця, який засвідчує факт неможливості відвантаження даної партії товару покупцю у передбачений договором термін з вини покупця, з зазначенням об`єктивних обставин вини Покупця, що призвело до неможливості вчасного відвантаження відповідної партії товару;

п. 5.1 договір, складений у двох примірниках, набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до 31.12.2021, а у частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

5.1.2. На виконання договору позивач на підставі виставленого рахунку-фактури відповідача №СФ-0000001 від 05.01.2021 на 900 т аміачної води (а.с. 12) перерахував відповідачу 2167500,00 грн, в т.ч. ПДВ 361250,00 грн, за 850 т аміачної води на підставі платіжної інструкції від 05.01.2021 №7 (а.с 13).

5.1.3. Відповідач на виконання своїх зобов`язань за договором у період з 30.04.2021 по 19.05.2021 передав у власність позивача за його заявками 586,40 т товару (аміачної води) на підставі видаткових накладних та товарно-транспортних накладних до них (а.с. 14-71).

5.1.4. Сторони склали та підписали акт звірки взаєморозрахунків за період з 30.04.2021 по 19.05.2021, згідно якого відповідач передав, а позивач прийняв у власність 586,40 т товару (аміачної води), залишок недопоставлений товар за договором становить 672180,00 грн (а.с. 72).

5.1.5. 13.09.2021 позивач надіслав відповідачу на електронну пошту (а.с. 74) заявку на відвантаження товару №173, у якій просив відповідно до умов договору організувати відвантаження та забезпечити можливість отримати товар на суму 672180,00 грн (а.с. 73).

5.1.6. 29.06.2023 позивач надіслав відповідачу рекомендованим листом з описом вкладення (а.с. 76-77) заявку на відвантаження товару №156, у якій просив відповідно до умов договору організувати відвантаження та забезпечити можливість отримати 263,600 т аміачної води на суму 672180,00 грн (а.с. 75).

5.1.7. 14.07.2023 відповідач надіслав лист позивачу №14/07-1 діяльність відповідача пов`язана виключно із виробництвом, зберіганням та поставкою вибухонебезпечного товару аміаку рідкого технічного та аміаку водного (мінеральне добриво) на двох власних складах в смт Лисянка та с. Розсішки Черкаської області. З 24.02.2022 у Черкаській області поблизу с. Розсішки велися активні бойові дії та сталося ряд вибухів складів, в зв`язку з чим 25.02.2022 Уманською районною державною адміністрацією видано наказ №4 "Про заходи безпеки на об`єктах підвищеної небезпеки Уманського району", відповідно до якого відповідачу наказано забезпечити вилучення аміаку у безпечний район у найкоротший термін. Керівників інших хімічно небезпечних об`єктів здійснити нагальні заходи безпеки, спрямовані на зменшення ризиків для населення та навколишнього середовища. На виконання цього наказу відповідач вжив невідкладних заходів для вилучення всього аміаку та аміачної води зі своїх складів. Через підвищену військову небезпеку на території Черкаської області відповідач вимушений був призупинити свою господарську діяльність до закінчення війни. Строк дії договору закінчився 31.12.2021, жодних дій на продовження його строку сторонами не вживалося. У зв`язку з чим виконання заявки на відвантаження товару, поданої після закінчення строку дії договору є неможливим (а.с. 78).

5.1.8. 15.08.2023 позивач надіслав відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення та описом вкладення (а.с 81-82) претензію №187, у якій просив відповідно до умов договору організувати відвантаження та забезпечити можливість отримати 263,600 т аміачної води, про прийняте рішення просив терміново повідомити позивача (а.с. 79), яку 25.08.2023 отримав відповідач (а.с. 81) Додатком до претензії надіслав акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2021 по 15.08.2023 (а.с. 80).

5.1.9. Звертаючись із позовом, позивач просив суд стягнути з відповідача 660618,50 грн пені (672180,00 (сума непоставленого товару) х (2 х 25,00 % (облікова ставка НБУ на 30.06.2023) х 546 днів прострочення : 365: 100) та 336090,00 грн штрафу від суми непоставленого вчасно товару (672180,00 (сума непоставленого товару) х 0,18 % (за кожен день прострочення поставки товару) х 546 днів прострочення : 100) за період з 01.01.2022 по 30.06.2023 на підставі п. 2.10 договору за прострочення поставки товару.

5.2. Заперечуючи проти позову відповідач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

5.2.1. Наказом Уманської районної державної адміністрації №4 від 25.02.2022 "Про заходи безпеки на об`єктах підвищеної небезпеки Уманського району" відповідачу наказано забезпечити вилучення аміаку у безпечний район у найкоротший термін (а.с. 122);

5.2.2. 05.01.2021 позивач перерахував відповідачу 2167500,00 грн з призначенням платежу: "оплата за аміачну воду по рах.№1 від 05.01.2021, у т.ч. ПДВ 20 % -361250,00 грн" (а.с. 124);

5.2.3. На підставі наказу відповідача від 01.03.2022 №9-А відповідач призупинив виробничу діяльність підприємства, розпочав процедуру нейтралізації залишків рідкого аміаку на складі, законсервував обладнання у зв`язку з військовою агресією рф на території України, з метою попередження виникнення надзвичайних ситуацій з непередбачуваними наслідками, створення загрози життєдіяльності населення та забруднення територій (а.с. 146).

5.3. Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

5.4. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

5.5. Відповідно до частини першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

5.6. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

5.7. На підставі поданих сторонами доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Подані сторонами докази суд визнає належними.

5.8. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

5.9. На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави позову, а відповідач заперечує проти позову сторони подали письмові докази, які є належним засобом доказування обставин, що є предметом доказування у справі. Суд не встановив, що докази подані сторонами отримані з порушенням закону. Докази подані сторонами суд визнає допустимими.

5.10. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи

5.11. Подані сторонами докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Докази, подані сторонами, суд визнає достовірними.

5.12. Сумніву у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду не виникло.

6. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

6.1. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

6.2. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

6.3. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

6.4. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

6.5. Враховуючи, обставини, що не підлягають доказуванню, належність, допустимість та достовірність доказів, поданих сторонами, суд, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, визнає доведеними обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та визнає встановленими наступні обставини:

6.5.1. між позивачем та відповідачем виникло майнового господарське зобов`язання на підставі договору купівлі-продажу;

6.5.2. позивачем виконав свій обов`язок у зобов`язанні та здійснив попередню оплату товару на підставі виставленого відповідачем рахунку-фактури №СФ-0000001 від 05.01.2021 на 900 т аміачної води 2167500,00 грн, в т.ч. ПДВ 361250,00 грн, за 850 т аміачної води на підставі платіжної інструкції від 05.01.2021 №7;

6.5.3. у період з 30.04.2021 по 19.05.2021 відповідач передав позивачу 586,40 т товару (аміачної води);

6.5.4. залишок недопоставленого оплаченого товару за договором на день подання позову становив 672180,00 грн;

6.5.5. у п. 2.9 договору сторони погодили строк відвантаження та отримання товару у період з 01 березня 2021 по 20.05.2023;

6.5.6. позивач звернувся до відповідача з заявками про відвантаження товару на суму недопоставленого товару 13.06.2021 та 29.06.2023;

6.5.7. відповідач не виконав заявки позивача від 13.06.2021 та від 29.06.2023 на відвантаження товару не виконав;

6.5.8. позивач звернувся до відповідача з претензією від 15.08.2023 №187 про термінове відвантаження 263,600 т аміачної води;

6.5.9. 04.12.2023 під час розгляду справи відповідач перерахував позивачу - 672180,00 грн, що становить вартість недопоставленого товару.

7. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

7.1. Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

7.2. Згідно з частиною першої статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

7.3. Наведеними вище нормами господарського законодавства врегульовано правові підстави виникнення господарських зобов`язань, до яких, зокрема, належить господарський договір.

7.4. Дослідивши зміст та характер зобов`язань, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли майново-господарські зобов`язання.

7.5. Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

7.6. Відповідно до частини першої статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

7.7. Зобов`язання, що виникли між сторонами за своїм правовим змістом опосередковують відносини поставки.

7.8. Відповідно до частини першої статті 264 Господарського кодексу України матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного виробництва, так і придбаних у інших суб`єктів господарювання, здійснюються суб`єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

7.9. Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

7.10. Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

7.11. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

7.12. Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

7.13. Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

7.14. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві ціну проданого товару.

7.15. Відповідно до частини 1 статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

7.16. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (частина 2 статті 693 Цивільного кодексу України).

7.17. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця (частина 3 статті 693 Цивільного кодексу України).

7.18. Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

7.19. Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

7.20. Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

7.21. Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

7.22. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України).

7.23. Відповідно частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

7.24. Відповідно до частини 1 статті 526 зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

7.25. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

7.26. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

7.27. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

8. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

8.1. Передумовою спору є виникнення між сторонами майнового-господарського зобов`язання на підставі договору купівлі-продажу.

8.2. Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару у повному обсязі у встановлений договором строк. Залишок недопоставленого відповідачем оплаченого товару позивачем за договором на день подання позову становив 672180,00 грн.

8.3. Звертаючись з позовом, позивач прагне отримати неустойку за непоставлений товар.

8.4. Правовідносини між учасниками справи є приватноправовими, врегульовані нормами цивільного права. Зобов`язання, що виникли між сторонами, за своїм правовим змістом опосередковують відносини поставки.

8.5. За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

8.6. Договором встановлений обов`язок покупця (позивача) повністю оплатити товар до його передання продавцем (відповідачем) (попередня оплата).

8.7. Позивач виконав своє зобов`язання за договором та сплатив відповідачу 2167500,00 грн на умовах попередньої оплати.

8.8. За період з 30.04.2021 по 19.05.2021 відповідач передав, а позивач прийняв у власність 586,40 т товару (аміачної води).

8.9. Відповідач не передав позивачу 263,600 т товару (аміачної води), вартістю 672180,00 грн.

8.10. У договорі сторони погодили, що покупець зобов`язаний вибрати весь об`єм замовленого та проплаченого товару не пізніше 20 травня 2021 року.

8.11. Відповідно до п. 2.9 договору продавець зобов`язаний організувати відвантаження та забезпечити можливість отримання товару покупцем у період з 01 березня 2021 року по 20 травня 2021 року у будь-який робочий день у кількості не менше, ніж 100 тон на добу та не пізніше, ніж через два робочих дні після отримання від покупця усної або письмової заявки на відвантаження відповідної партії товару.

8.12. Сторони встановили у договорі строк виконання зобов`язань з поставки товару до 20.05.2021.

8.13. Умовою виконання відповідачем обов`язку з поставки товару є отримання від покупця (позивача) усної або письмової заявки на відвантаження відповідної партії товару.

8.14. Доказів подання заявки на відвантаження відповідної партії товару у період з 01 березня 2021 року по 20 травня 2021 року позивач не подав.

8.15. Заявки на відвантаження товару від 13.09.2021 та 29.06.2023 подані позивачем за межами строку поставки, після встановленого строку виконання зобов`язань за договором.

8.16. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

8.17. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

8.18. Невиконання позивачем (покупцем) свого обов`язку у зобов`язанні та не подання відповідачу (продавцю) заявки на відвантаження товару унеможливило виконання відповідачем свого зобов`язання з відвантаження товару у строк встановлений договором.

8.19. Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

8.20. Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у виді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

8.21. Відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

8.22. Звертаючись із позовом, позивач просив суд стягнути з відповідача 660618,50 грн пені (672180,00 (сума непоставленого товару) х (2 х 25,00 % (облікова ставка НБУ на 30.06.2023) х 546 днів прострочення : 365: 100) та 336090,00 грн штрафу від суми непоставленого вчасно товару (672180,00 (сума непоставленого товару) х 0,18 % (за кожен день прострочення поставки товару) х 546 днів прострочення : 100) за період з 01.01.2022 (наступний день після закінчення строку дії договору) по 30.06.2023 на підставі п. 2.10 договору за прострочення поставки товару.

8.23. Відповідно до п. 2.10 договору за порушення продавцем п.2.9, що полягає у нездійсненні відвантаження оплаченого покупцем товару більше, ніж на одну добу, продавець оплачує покупцю штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого вчасно товару. Крім цього, на користь покупця нараховується пеня в розмірі 0,18% за кожен день прострочення поставки товару.

8.24. Факт несвоєчасного виконання поставки продавцем, засвідчується наявністю відповідної письмової заявки на отримання товару, наданої покупцем продавцю, та відсутністю підписаної видаткової накладної на отримання даної партії товару покупцем у передбачений цим договором термін та відсутність листа від продавця, який засвідчує факт неможливості відвантаження даної партії товару покупцю у передбачений договором термін з вини покупця, з зазначенням об`єктивних обставин вини Покупця, що призвело до неможливості вчасного відвантаження відповідної партії товару (п. 2.11 договору).

8.25. Факту несвоєчасного виконання поставки відповідачем товару у межах строку поставки з 01 березня 2021 року по 20 травня 2021 року на підставі поданої заявки позивач не довів.

8.26. Вимогу позивача про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 336090,00 грн та пені у розмірі 660618,50 грн за прострочення виконання зобов`язання з поставки товару, суд визнає необґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є неналежним та неефективним, та доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

9. Розподіл судових витрат.

9.1. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

9.2. При зверненні до суду позивач сплатив за подання заяви про забезпечення позову судовий збір у розмірі 1342,00 грн на підставі платіжної інструкції №653 від 10.10.2023 (а.с. 90), за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 25033,34 грн на підставі платіжної інструкції №652 від 10.10.2023 (а.с. 10).

9.3. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, окрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

9.4. 05.12.2023 суд ухвалив закрити провадження у справі №925/1407/23 в частині вимог про стягнення 672180,00 грн попередньої оплати.

9.5. Відповідно до частини 1, 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

9.6. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

9.7. Відповідно до пунктів 1, 5 частини 1 статті 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

9.8. Оскільки позивачем подано клопотання про повернення судового збору, відповідно до 1 статті 7 Закону України Про судовий збір позивачу підлягає поверненню судовий збір у розмірі 10082,70 грн, сплачений за подання позову до суду за вимогою про стягнення 672180,00 грн попередньої оплати.

9.9. Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд вирішує такі питання, зокрема як розподілити між сторонами судові витрати, чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

9.10. Суд дійшов висновку скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Черкаської області від 17.10.2023 у справі №925/1407/23 за позовом Приватного орендного сільськогосподарського підприємства "Дружба" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфоазот" про стягнення 1668888,50 грн.

9.11. Оскільки у позові в частині вимог про стягнення 336090,00 грн штрафу та 660618,50 грн пені позивачу відмовлено, скасовано заходи забезпечення позову, судовий збір, сплачений позивачем при зверненні із позовною заявою та заявою про забезпечення позову, суд покладає на позивача.

Керуючись статтями 14, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Провадження у справі №925/1407/23 в частині вимог про стягнення 672180,00 грн попередньої оплати закрити.

У позові в частині вимог про стягнення 336090,00 грн штрафу та 660618,50 грн пені відмовити.

Повернути Приватному орендному сільськогосподарському підприємству "Дружба" (ідентифікаційний код 03753680, адреса місцезнаходження: 09731, Київська область, Богуславський район, с. Бране Поле, вул. Центральна, 11) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 10082,70 грн (десять тисяч вісімдесят дві гривні 70 копійок), сплачений згідно з платіжною інструкцією №652 від 10.10.2023.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Черкаської області від 17.10.2023 у справі №925/1407/23 за позовом Приватного орендного сільськогосподарського підприємства "Дружба" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфоазот" про стягнення 1668888,50 грн.

Скасувати накладення арешту на нерухоме майно номер РПВН: 6827636 - комплекс будівель та споруд, склад рідкого аміаку, загальною площею 247,4 кв.м, розташований за адресою: Черкаська область, Христинівський район, сільська рада Розсішківська, залізнична станція с. Розсішки, колія "Розсішки-Удичі" 2 км; номер РПВН: 6516151 - комплекс, загальною площею 257,8 кв.м, розташований за адресою: Черкаська область, Лисянський район, смт. Лисянка, вулиця Вокзальна, будинок, 37, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Інфоазот" (ідентифікаційний код 13918691, адреса місцезнаходження: 19301, Черкаська область, Лисянський район, смт. Лисянка, вул. Вокзальна, 37) у межах ціни позову у розмірі 1668888,50 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене 22.12.2023.

Суддя А.І. Гладун