ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2023 р. Справа№ 5011-50/9749-2012

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Полякова Б.М.

Сотнікова С.В.

Секретар судового засідання: Гудько А.В.

Представники учасників справи у судове засідання не з`явилися.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі № 5011-50/9749-2012 (суддя Івченко А.М.), яка прийнята за результатами розгляду заяви Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» про визнання наказу № 5011-50/9749-2012 від 17.08.2022 таким, що не підлягає виконанню

за заявою Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт»

про банкрутство Закритого акціонерного товариства «Боссем»

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі № 5011-50/9749-2012 (суддя Івченко А.М.) відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», виведення якого здійснюється безпосередньо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб про визнання наказу від 17.08.2022 у справі № 5011-50/9749-2012 таким, що не підлягає виконанню.

Судове рішення прийнято з посиланням на приписи ст. 43 Конституції України, ст.ст. 328 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), ст.ст. 12, 30 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - КУзПБ) та мотивоване тим, що грошова винагорода та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв?язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство регулюється нормами КУзПБ, спеціального законодавчого акту та пріоритетного для застосування в даних правовідносинах.

Крім того, твердження заявника про те, що Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» не є кредитором боржника, не підтверджені належним чином.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.08.2022 у справі № 5011-50/9749-2012 та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву про визнання наказу від 17.08.2022 у справі № 5011-50/9749-2012 таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

На переконання скаржника, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або процедура ліквідації, своїх зобов?язань перед його вкладниками/кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Також, скаржник зазначає, що затвердження ліквідаційного балансу на виконання ч. 3 ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» свідчить про завершення ліквідаційної процедури Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», а на виконання ч. 2 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги банку, не задоволені в результаті ліквідаційної процедури та продажу майна (активів) банку на дату складання ліквідаційного балансу, вважаються погашеними.

До того ж, на момент розгляду справи, ліквідаційна процедура Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», відповідно до ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вважається завершеною, активи банку реалізовано, кошти одержані від реалізації спрямовані на задоволення вимог кредиторів, непродані активи відсутні.

Крім того, 26.02.2020 відбулися електронні торги з продажу лоту GL16N616802, за яким право вимоги за кредитним договором від 23.02.2009 № 3, укладеним між ПАТ «Віейбі Банк» та ЗАТ «Боссем» відступлено ТОВ «Фінансова Компанія «Ассісто».

Отже, враховуючи відступлення прав вимоги до Закритого акціонерного товариства «Боссем» на внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру обтяжень рухомого майна - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» не є належним кредитором Закритого акціонерного товариства «Боссем».

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Учасники справи відзиву на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» не надали, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2023 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Пантелієнко В.О., судді: Доманська М.Л., Остапенко О.М.

Листом № 5011-50/9749-2012/09.1-14/474/23 від 25.08.2023 суддя Північного апеляційного господарського суду Пантелієнко В.О. витребував матеріали справи № 5011-50/9749-2012 з Господарського суду міста Києва.

Повторно листом № 5011-50/9749-2012/09.1-14/492/23 від 14.09.2023 суддя Північного апеляційного господарського суду Пантелієнко В.О. витребував матеріали справи № 5011-50/9749-2012 з Господарського суду міста Києва.

21.09.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 5011-50/9749-2012.

25.09.2023 від судді Північного апеляційного господарського суду Пантелієнка В.О. надійшла заява про самовідвід.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 у справі № 5011-50/9749-2012 задоволено заяву судді Північного апеляційного господарського суду Пантелієнка В.О. про самовідвід у справі № 5011-50/9749-2012; справу № 5011-50/9749-2012 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою у відповідності до положень п.п. 17.4 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-07/827/23 від 02.10.2023 у зв`язку із задоволенням заяви судді Північного апеляційного господарського суду Пантелієнка В.О. про самовідвід у справі № 5011-50/9749-2012, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 5011-50/9749-2012.

У відповідності до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2023 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Остапенко О.М., Поляков Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2023 у справі № 5011-50/9749-2012 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі № 5011-50/9749-2012 залишено без руху.

20.10.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» надійшло клопотання про долучення доказів.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4344/23 від 24.10.2023 у зв`язку з перебуванням судді Остапенка О.М., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 5011-50/9749-2012.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2023 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Поляков Б.М., Сотніков С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2023 у справі № 5011-50/9749-2012, зокрема, клопотання Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» задоволено та поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі № 5011-50/9749-2012; відкрито апеляційне провадження у даній справі; розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі № 5011-50/9749-2012 призначено на 06.12.2023.

Явка представників учасників справи

06.12.2023 у судове засідання не з`явилися представники учасників справи, які повідомлялися про час, місце та дату судового засідання завчасно та належним чином; про причини нез`явлення суд не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Слід зазначити, що копія ухвали Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2023 у справі № 5011-50/9749-2012 була надіслана судом в електронний кабінет учасників справи, що підтверджується довідками про доставку електронного документа.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Разом з тим, колегія суддів робить акцент на тому, що з 18.10.2023 адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи зобов`язані зареєструвати у відповідності до ч. 6 ст. 6 ГПК України свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 «Мороз та інші проти України» та інші).

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за відсутності представників учасників справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Публічне акціонерне товариство «Київський річковий порт» звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про порушення справи про визнання Закритого акціонерного товариства «Боссем» банкрутом, оскільки останнє неспроможне сплатити борг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2012 порушено провадження у справі № 5011-50/9749-2012.

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 16.12.2012 затверджено реєстр вимог кредиторів.

Постановою Господарського суду міста Києва від 04.06.2013 у справі № 5011-50/9749-2012 визнано боржника банкрутом; призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Ковальчука М.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2015 у справі № 5011-50/9749-2012 замінено ліквідатора боржника на арбітражного керуючого Титаренка М.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 у справі № 5011-50/9749-2012 затверджено звіт ліквідатора боржника та припинено провадження у справі № 5011-50/9749-2012.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2017 у справі № 5011-50/9749-2012 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.01.2017, а справу скеровано до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 у справі № 5011-50/9749-2012 затверджено звіт ліквідатора; затверджено ліквідаційний баланс станом на 12.02.19; закрито провадження у справі № 5011-50/9749-2012.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2019 у справі № 5011-50/9749-2012 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 у справі № 5011-50/9749-2012 залишено без змін.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 5011-50/9749-2012 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни задоволено; постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 у справі № 5011-50/9749-2012 скасовано; справу № 5011-50/9749-2012 передано на розгляд до Господарського суду міста Києва на стадію ліквідаційної процедури в іншому складі суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 у справі № 5011-50/9749-2012, зокрема, відсторонено арбітражного керуючого Титаренка Миколу Олександровича від обов`язків ліквідатора банкрута у справі № 5011-50/9749-2012; здійснено запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого; зобов`язано арбітражних керуючих, визначених шляхом автоматизованого відбору, у строк до 01.07.2020 надати до суду заяву про участь у цій справі (Шевченко В.Є., Ярмолінський Ю.В., Беляновський Р.Ю.)

16.06.2020 від арбітражного керуючого Шевченка В.Є. надійшла заява про участь у справі про банкрутство.

30.06.2020 від арбітражного керуючого Беляновського Р.Ю. надійшла заява про участь у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2020 у справі № 5011-50/9749-2012, поміж іншого, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Шевченка Віталія Євгеновича.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі № 5011-50/9749-2012 клопотання про затвердження нарахування та виплату винагороди ліквідатора задоволено; затверджено розмір винагороди арбітражного керуючого Шевченка Віталія Євгеновича за виконання повноважень ліквідатора ЗАТ «Боссем» () за період з 01.07.2020 по 20.07.2021 в сумі 208 338,00 грн; виплату винагороди арбітражного керуючого Шевченка Віталія Євгеновича здійснити за рахунок кредиторів ЗАТ «Боссем» пропорційно визнаним кредиторським вимогам, а саме: з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» () - 206 254,62 грн; з ПАТ «Київський річковий порт» () - 2 062,55 грн; з ТОВ «Директ Інвестмент» () - 20,83 грн на користь арбітражного керуючого Шевченка Віталія Євгеновича; видано накази; затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Закритого акціонерного товариства «Боссем»; ліквідовано банкрута - Закрите акціонерне товариство «Боссем» (місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 21, літера «Г», ), як юридичну особу у зв`язку з банкрутством; зобов`язано ліквідатора, орган державної реєстрації і орган статистики провести відповідні дії по виключенню юридичної особи банкрута з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; провадження у справі № 5011-50/9749-2012 закрито; дію мораторію припинено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2023 у справі № 5011-50/9749-2012 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», виведення якого здійснюється безпосередньо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у справі № 5011-50/9749-2012 залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду Києва від 17.08.2022 у справі № 5011-50/9749-2012 в частині задоволення клопотання про затвердження нарахування та виплату винагороди ліквідатора залишено без змін.

11.07.2023 до Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» надійшла заява про визнання наказу від 17.08.2022 у справі № 5011-50/9749-2012 таким, що не підлягає виконанню, у відповідності до якої заявник просить суд визнати наказ таким, що не підлягає виконанню на підставі того, що за змістом ч. 3 ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ліквідаційна процедура банку вважається завершеною з моменту затвердження ліквідаційного балансу.

Так, 30.11.2020 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2029 від 30.11.2020 «Про затвердження ліквідаційного балансу та Звіту про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «ВіЕйБі Банк». Відповідно до п. 1 вказаного Рішення, затверджено ліквідаційний баланс станом на 12.11.2020 та Звіт про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Отже, на переконання заявника, затвердження ліквідаційного балансу на виконання ч. 3 ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» свідчить про завершення ліквідаційної процедури ПАТ «ВІЕЙБІ БАНК», а на виконання ч. 2 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги до банку, не задоволені в результаті ліквідаційної процедури та продажу майна (активів) банку на дату складення ліквідаційного балансу, вважаються погашеними.

Крім того, 26.02.2020 відбулися електронні торги з продажу лоту GL16N616802, за яким право вимоги за кредитним договором від 23.02.2009 № 3, укладеним між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ЗАТ «Боссем» () відступлено ТОВ «Фінансова Компанія «Ассісто» ().

За наслідками розгляду вищевказаної заяви, місцевим господарським судом постановлено судове рішення, яке наразі оскаржується в апеляційному порядку.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при постановленні оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Об`єктом апеляційного перегляду є ухвала Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі № 5011-50/9749-2012 про відмову у задоволенні заяви про визнання наказу від 17.08.2022 у справі № 5011-50/9749-2012 таким, що не підлягає виконанню.

Як зазначалось вище, ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі № 5011-50/9749-2012 клопотання про затвердження нарахування та виплату винагороди ліквідатора задоволено; затверджено розмір винагороди арбітражного керуючого Шевченка Віталія Євгеновича за виконання повноважень ліквідатора ЗАТ «Боссем» () за період з 01.07.2020 по 20.07.2021 в сумі 208 338,00 грн; виплату винагороди арбітражного керуючого Шевченка Віталія Євгеновича здійснити за рахунок кредиторів ЗАТ «Боссем» пропорційно визнаним кредиторським вимогам, а саме: з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» () - 206 254,62 грн; з ПАТ «Київський річковий порт» () - 2 062,55 грн; з ТОВ «Директ Інвестмент» () - 20,83 грн на користь арбітражного керуючого Шевченка Віталія Євгеновича; видано накази.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2023 у справі № 5011-50/9749-2012 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», виведення якого здійснюється безпосередньо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у справі № 5011-50/9749-2012 залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду Києва від 17.08.2022 у справі № 5011-50/9749-2012 в частині задоволення клопотання про затвердження нарахування та виплату винагороди ліквідатора залишено без змін.

За змістом ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувана або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 12 КУзПБ арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 30 КУзПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Частиною 2 статті 30 КУзПБ визначено, що право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі. У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Приписами ч. 5 ст. 30 КУзПБ передбачено, що кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

В силу ч.ч. 1, 4, 7 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

За відсутності у боржника будь-яких майнових активів, покладення оплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого та його витрат у справі на кредиторів боржника юридичної особи є правильним, як у разі створення ними фонду для авансування таких витрат відповідно до ч. 5 ст. 30 КУзПБ, так і за ухвалою суду пропорційно сумам визнаних вимог, адже залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого у відповідності до приписів ст. 43 Конституції України та ст. 30 КУзПБ.

Так, у постанові Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2023 у справі № 5011-50/9749-2012, зазначено: «Під час ліквідаційної процедури ліквідатор намагався з`ясувати інформацію щодо підтвердження або спростування інформації чи є ТОВ «Фінансова компанія «Ассісто» правонаступником вимог ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ЗАТ «Боссем» , ліквідатором надіслано вимогу від 07.09.2020 № 02-11/15 та запити від 01.02.2021 № 02-11/02 та від 28.04.2021 № 02-11/10. Відповіді на вищевказані листи отримано не було.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції від ПАТ «ВіЕйБі Банк» стосовно правонаступництва жодних пояснень та клопотань не надходило.

На звернення ліквідатора щодо проведення зборів кредиторів кредитори не реагували і на збори не з`являлися, не вбачали за необхідне кредитори і виконувати вимоги Господарського суду міста Києва, викладені в ухвалах суду від 26.08.2021, від 08.12.2021, від 09.02.2022 та від 06.04.2022.

Отже, під час здійснення ліквідаційної процедури кредитори, зокрема і ПАТ «ВіЕйБі Банк», не вважали за необхідне подати суду свої заперечення на дії ліквідатора, так як і не подали до суду доказів на підтвердження наявності підстав для проведення заміни кредитора.

Лише в апеляційній скарзі апелянт вказав, що така заміна відбулась в 2020 році та заявив клопотання про здійснення заміни кредитора.

При цьому, і під час апеляційного розгляду апелянтом не надано належних доказів на підтвердження відступлення права вимоги до боржника, а ті що подані (без клопотання оформленого належним чином, щодо неможливості їх подання до суду першої інстанції) взагалі не підтверджують таке відступлення, в зв`язку з чим судом відмовлено в задоволенні клопотання про заміну кредитора ПАТ «ВіЕйБі Банк» на правонаступника - «Фінансова компанія «Ассісто».

В даному випадку колегія суддів вбачає затягування ліквідаційної процедури і відповідно збільшення витрат ліквідаційної процедури саме з вини кредиторів боржника, зокрема, й ПАТ «ВіЕйБі Банк».»

За таких обставин, враховуючи постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2023 у справі № 5011-50/9749-2012, твердження заявника, стосовно того, що ПАТ «ВіЕйБі Банк» не є кредитором боржника не підтверджені належним чином, про що вказано і в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2023.

Крім того, слід зазначити, що постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.09.2023 у справі № 5011-50/9749-2012 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» залишено без задоволення, а ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2023 у справі № 5011-50/9749-2012.

Стосовно посилання Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» на приписи ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», необхідно зазначити наступне.

Так, грошова винагорода та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв`язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство регулюються за нормами Кодексу України з процедур банкрутства, спеціального законодавчого акту та пріоритетного для застосування в даних правовідносинах.

Близький за змістом правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.07.2019 у справі № 15/55/2011/5003.

Разом з тим, законодавець взагалі не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 01.08.2018 у справі №912/1783/16, від 04.10.2018 у справі №916/1503/17, від 30.01.2019 у справі №910/32824/15, від 10.07.2019 у справі №15/60-б.

Право особи на своєчасне одержання винагороди за працю захищено ст. 43 Конституції України, якою визначено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом та на своєчасне одержання винагороди за працю.

Так, ініціюючи провадження у справі про банкрутство кредитори, як споживачі послуг арбітражного керуючого, котрі очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що надавши на свій ризик згоду на участь у справі про банкрутство, однак не знайшовши майна, як джерела своїх доходів і покриття видатків, арбітражний керуючий правомірно очікує покриття забезпечення процедури, яке у такому випадку лягає тягарем на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника юридичної особи.

За таких обставин, місцевий господарський суд належним чином оцінивши матеріали справи, дотримуючись норм процесуального та матеріального права, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», виведення якого здійснюється безпосередньо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб про визнання наказу від 17.08.2022 у справі № 5011-50/9749-2012 таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в ухвалі Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі № 5011-50/9749-2012, а отже, у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

За таких обставин решту аргументів скаржника, окрім викладених у мотивувальній частині постанови, суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржниками зроблено не було.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі № 5011-50/9749-2012 підлягає залишенню без змін.

Розподіл судових витрат

Судові витрати за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст. 129 ГПК України, судом покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 255, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі № 5011-50/9749-2012 залишити без змін.

3. Справу № 5011-50/9749-2012 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено та підписано - 27.12.2023.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Б.М. Поляков

С.В. Сотніков