УХВАЛА

м. Київ

25.12.2023Справа № 910/17830/23
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування"

про стягнення 24966,76 грн

Суддя Васильченко Т.В.

Без повідомлення (виклику) представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" (далі - відповідач) про стягнення 24966,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі генерального договору №28-КАСКО-0199-2700/22-AVIS від 30.12.2021 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки "Peugeot 301" реєстраційний номер НОМЕР_1 , а тому позивачем отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, якою є відповідач у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/17830/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

01.12.2023 через відділ діловодства суду позивач подав заяву про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутній предмет спору. Окрім того, просить судові витрати покласти на відповідача у відповідності до приписів ч. 3 ст.130 ГПК України, оскільки позивач не підтримує своїх позовних вимог внаслідок їх задоволення відповідачем після пред`явлення позову.

Розглянувши подану заяву про закриття провадження у справі та стягнення судових витрат суд дійшов такого висновку.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

При цьому предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

В даному випадку, предметом спору є стягнення страхового відшкодування, яке було виплачено власнику автомобіля марки "Peugeot 301" у розмірі 24966,76 грн.

Як вбачається з долученої позивачем до матеріалів справи платіжної інструкції, відповідач здійснив виплату страхового відшкодування 20.11.2023 у розмірі 24966,76 грн (платіжна інструкція №5460_00000/a672e256-8020-4784-b6c4-d4371da66599).

Суб`єкти господарювання мають можливість самостійно регулювати свої відносини, діяти на власний розсуд, тому суд вважає за можливе закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки такий припинив існування в процесі розгляду справи (позивач звернувся з позовом до суду 17.11.2023, а оплата здійснена 20.11.2023).

Відповідно до частини 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях (п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір").

Водночас, відповідно до ч. 9 ст. 129 та ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи, що відповідач оплатив заявлену до стягнення суму страхового відшкодування після звернення позивача з позовом до суду, тобто спір виник з його неправомірних дій, судовий збір у відповідності до статей 129, 130 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03.06.2020 у справі №211/1674/19, від 05.02.2020 у справі № 686/24197/16-ц, від 03.05.2018 у справі №372/1010/16-ц.

Позивач на підтвердження вказаних судових витрат додав до позовної заяви договір про надання правової (правничої) допомоги №1-12/2022-К від 20.12.2022 (далі - договір), акт виконаних робіт до договору від 14.11.2023, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів №5206 від 15.11.2023 на суму 15000,00 грн, а також свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю КС №10423/10 від 20.12.2021.

Відповідач заперечень щодо відшкодування заявлених позивачем витрат на правову допомогу чи клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не надав, а тому з огляду на викладене, враховуючи що позивачем доведено понесення адвокатських витрат у розмірі 5000,00 грн, витрати на правову допомогу мають бути відшкодовані позивачеві відповідачем повністю.

З огляду на викладене, враховуючи закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору (сплата страхового відшкодування відповідачем після звернення позивача із позовом до суду), а також відсутність заяви відповідача про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу, невстановлення судом підстав для зменшення заявлених витрат, суд прийшов до висновку про відшкодування відповідачем понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн та судових витрат у розмірі 2684,00 грн.

Разом з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до частини 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 129, 130, 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі №910/17830/23 за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" про стягнення 24966,76 грн.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10; ідентифікаційний код 24745673) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, буд. 32-А, ідентифікаційний код 30859524) витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Стягувач за даною ухвалою є: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м.Київ, вул. Івана Федорова, буд. 32-А, ідентифікаційний код 30859524).

Боржник за даною ухвалою є: Приватне акціонерне товариство "Просто-страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10; ідентифікаційний код 24745673).

Строк пред`явлення даної ухвали до виконання до 26.12.2026.

Ухвала набирає законної сили 25.12.2023 та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Т.В. Васильченко