ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м.Харків Справа № 913/323/23

Господарський суд Луганської області у складі судді Масловського С.В., розглянувши матеріали справи № 913/323/23 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001)

до відповідача - фізичної особи-підприємця Іванова Максима Сергійовича (місцезнаходження: АДРЕСА_1 )

про стягнення 505662 грн 10 коп.

Секретар судового засідання Богуславська Є. В.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до фізичної особи-підприємця Іванова Максима Сергійовича про стягнення заборгованості за кредитним договором №-КД-1 від 17.12.2021 в розмірі 505662 грн 10 коп, з яких 236111 грн 11 коп - заборгованість за тілом кредиту, 33439 грн 88 коп - заборгованість за процентами, 236111 грн 11 коп - заборгованість в порядку регресу за сплаченою гарантією.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17.12.2021 між Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та фізичною особою-підприємцем Івановим Максимом Сергійовичем було укладено кредитний договір №-КД-1 від 17.12.2021, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 500000 грн 00 коп (п. А.2 кредитного договору) із терміном повернення 01.12.2024. (п. А.3. кредитного договору).

Крім того, 17.12.2021 сторони уклали додаткову угоду № 1 до кредитного договору, в якій узгодили, що протягом строку кредиту, зазначеного в п. А.3. кредитного договору, за умови належного виконання позичальником положень Порядку програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємства та умов цієї додаткової угоди, позичальник має право на отримання фінансової державної підтримки.

Згідно з п. 2.1. додаткової угоди за користування кредитом на умовах та в порядку визначених цією додатковою угодою, позичальник сплачує банку базову процентну ставку, яка становить 14,31 % річних.

Відповідно до п. 2.2. додаткової угоди у випадку прострочення понад 15 днів позичальником своїх зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів в розмірі, зазначеному в пунктах 2.3., 2.7. додаткової угоди, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом в порядку та розмірі: в період прострочення з 1-го до 15-го включно - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на період прострочення; в період з 16 числа місяця, в якому виникла прострочена заборгованість до дати її погашення - в розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п. 2.1. додаткової угоди + 5% річних; в період з дати погашення заборгованості до кінця місяця, в якому існувала заборгованість - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на дату сплати.

Погашення кредиту (тіла) позичальник здійснює рівними частинами в строки і розмірах, що зазначені в додатку 1 (Графік погашення кредиту), що є невід`ємною частиною додаткової угоди (п. 2.7 додаткової угоди).

Згідно з п. 2.10. додаткової угоди у випадку порушення позичальником строку повернення кредиту, зазначеного в пункті А.3. Договору позичальник зобов`язується сплатити банку заборгованість за кредитом, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до статті 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно пункту 2.1. Додаткової угоди + 5% річних.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 додаткової угоди передбачено, що позичальник обізнаний про те, що його грошові зобов`язання перед банком зі сплати основної суми кредиту частково забезпечені гарантією відповідно до Порядку надання державних гарантій на портфельній основі у 2020 році, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1151 від 25.11.2020 .

31.12.2020 між Міністерством фінансів України (далі - гарант) та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір про надання державної гарантії на портфельній основі № 13010-05/269 (далі - договір гарантії), відповідно до п. 2.1. якого гарант на умовах цього договору та в межах ліміту гарантії надає на користь бенефіціара (АТ КБ «ПриватБанк») безвідкладну гарантію з метою гарантування виконання принципалами (у т.ч. відповідачем) своїх грошових зобов`язань перед бенефіціаром за кредитними договорами, включеними до портфеля.

Відповідно до п. 5.1. договору гарантії у разі настання гарантійного випадку бенефіціар направляє гаранту вимогу, а агенту - копію вимоги разом з інформацією щодо сум, що належать до сплати гарантом, та підтверджувальними документами (лист із зазначенням переліку кредитів, за якими виникла прострочена заборгованість), не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому виник гарантійний випадок.

Як зазначає позивач, відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором та припинив здійснювати щомісячні платежі, які передбачені Графіком платежів.

02.09.2022 позивачем було направлено відповідачу повідомлення № 11217LGC0S2WW від 01.09.2022 про розірвання договору № -КД-1 в односторонньому порядку з вимогою до 01.10.2022 здійснити погашення заборгованості у повному обсязі.

02.11.2022 позивачем була направлена до Міністерства фінансів України (Гаранта) та AT «Укрексімбанк» (Агента) вимога на сплату за гарантією № 36.1 на суму 236111 грн 11 коп.

06.12.2022 Міністерством фінансів України була перерахована сума сплати за гарантією в розмірі 236111 грн 11 коп.

Таким чином, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного кредитного договору, станом на 04.09.2023 утворилась заборгованість за тілом кредиту в сумі 236111 грн 11 коп, заборгованість за процентами в сумі 33439 грн 88 коп та заборгованість в порядку регресу за сплаченою гарантією в сумі 236111 грн 11 коп, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2023 позовну заяву передано на розгляд судді Масловському С. В.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 20.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 11.10.2023 о 12 год. 40 хв.

11.10.2023 на електронну адресу Господарського суду Луганської області від позивача надійшла заява без номеру від 11.10.2023, яка підписана кваліфікованим електронним підписом, про розгляд справи за відсутністю представника позивача.

У судовому засіданні 11.10.2023 постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання в межах строку підготовчого провадження на 03.11.2023 о 10 год 15 хв., яку відповідно до ч.5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 03.11.2023 повідомлено учасників справи про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання в межах строку підготовчого провадження на 29.11.2023 о 10 год. 40 хв.

У судовому засіданні 29.11.2023 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 19.12.2023 о 11 год 00 хв., яку відповідно до ч.5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи, що відповідачами не подано відзив на позовну заяву, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Луганської області, -

ВСТАНОВИВ:

17.12.2021 між Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) та фізичною особою-підприємцем Івановим Максимом Сергійовичем (далі - позичальник) було укладено кредитний договір №-КД-1 від 17.12.2021 (далі - Договір).

Пунктом А.1., А.2. Договору передбачено вид кредиту - невідновлювальна кредитна лінія. Ліміт договору складає 500000 грн 00 коп., у тому числі на наступні цілі: у розмірі 500000 грн 00 коп. на поповнення обігових коштів; у розмірі 0 грн 00 коп на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п.п. 2.1.5., 2.2.12 договору.

Відповідно до пункту А.3. Договору термін повернення кредиту - 01.12.2024.

Пунктом А.4. Договору визначено рахунок для обслуговування кредиту 1520 (у гривні), отримувач: АТ КБ «Приватбанк», МФО 304795, код ЄДРПОУ (IBAN - НОМЕР_1 ).

Відповідно до пункту А.6. Договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 14,31 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Пунктом А. 6.1. Договору погоджено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 договору, банк за користування кредитом встановлює позичальнику проценти у розмірі 17,31 % річних. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави - порушення зобов`язань, передбачених пунктом 2.2.13 договору та дати початку нарахування підвищених процентів, без внесення змін до договору. За умови відновлення виконання позичальником зобов`язань, передбачених пунктом 2.2.13 договору, позичальник за користування кредитом сплачує проценти у розмірі, зазначеному в пункті А.6. договору. При цьому банк направляє письмове повідомлення позичальнику із зазначенням процентної ставки у розмірі, зазначеному в пункті А.6. договору та дати початку її нарахування.

Згідно з пунктом А.7. Договору у випадку порушення позичальником грошового зобов`язання по сплаті кредиту позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 28,62% річних від суми простроченої заборгованості за кредитом.

Умовами пункту А.8. Договору передбачено, що проценти, встановлені п.п. А.6., А.6.1. Договору, нараховуються та сплачуються щомісячно, датою сплати процентів є 1-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання договору, якщо інше не передбачене пунктом 7.3. договору. У випадку несплати процентів вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2. договору). Платежі по кредиту сплачуються відповідно до графіку, який є невід`ємною частиною договору.

Згідно із п. А.11 договору будь-які повідомлення, запити та кореспонденція за цим договором або у зв`язку з ним повинні бути в письмовій формі або можуть передаватися по електронній пошті, за умови, що оригінали юридично важливої кореспонденції і документації повинні передаватися визнаною в Україні кур`єрською службою або вручатися особисто. Будь-яке таке повідомлення повинно бути адресоване одержувачу на його адресу, що вказана нижче, або за іншою адресою, яка може час від часу повідомлятися в письмовій формі одержувачем відправнику як адреса одержувача. Для доказу вручення повідомлення або документа буде достатнім довести, що доставка була здійснена особисто або що конверт, що містить повідомлення або документ, мав вірно вказану адресу і був відправлений (відповідно до вимог даного пункту, і всі поштові витрати були повністю оплачені), або що повідомлення електронною поштою було відправлено на адресу електронної пошти відповідної сторони. Адреса, згадана для обміну повідомленнями така: адреса банку: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094, Україна, електронна пошта: ; адреса позичальника: 93400, Україна, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Танкістів, буд. 28, корп. А, кв. 16, електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до пункту 1.1. Договору банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А.1. договору з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2. договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у другому абзаці п. 2.1.2. договору, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені договором терміни.

Підпунктом 2.2.6. пункту 2 Договору передбачено, що позичальник доручає банку списувати грошові кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту, зокрема з наступних рахунків, для виконання зобов`язань з погашення кредиту, а також процентів за його користування: № НОМЕР_6 у гривні, отримувач: АТ КБ «Приватбанк», МФО 304795 (IBAN - НОМЕР_2 ), а також з усіх своїх поточних рахунків у гривні, зокрема з наступних рахунків, для виконання зобов`язань з погашення неустойки та інших платежів, що підлягають сплаті відповідно до п.п. 2.2.15, 5.6. договору: № НОМЕР_6 у гривні, отримувач: АТ КБ «Приватбанк», МФО 304795 (IBAN - НОМЕР_2 ), у межах сум, що підлягають сплаті банку за договором, при настанні термінів платежів (здійснювати договірне списання). Списання грошових сум здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку, при цьому оформляється меморіальний ордер, у реквізиті «Призначення платежу» якого зазначаються номер, дата та посилання на пункт 2.2.6. договору.

Пунктом 6.1. договору передбачено, що договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису усіма його сторонами.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов`язань (п. 6.2 договору).

Сторони підписали кредитний договір №-КД-1 від 17.12.2021 шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису, що підтверджується протоколом перевірки кваліфікованого електронного підпису.

За умовами Додатку №1 «Графік платежів» до кредитного договору №-КД-1 від 17.12.2021 сума кредиту становить 500000 грн 00 коп. Сума кредиту яка підлягає до погашення становить по 13888 грн 89 коп кожного першого числа місяця з 01.01.2022 по 01.12.2024. Цей додаток є невід`ємною частиною кредитного договору і його підписано із використанням кваліфікованого електронного підпису.

Крім того, 17.12.2021 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору №-КД-1 від 17.12.2021 відповідно до підпункту «а» пункту 1 якої сторони узгодили, що протягом строку кредиту, зазначеного в п. А.3. кредитного договору, за умови належного виконання позичальником положень Порядку програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємства та умов додаткової угоди, позичальник має право на отримання фінансової державної підтримки.

Пунктом 2.1. Додаткової угоди передбачено, що за користування кредитом на умовах та в порядку визначених додатковою угодою, позичальник сплачує банку базову процентну ставку. Базова процентна ставка за кредитом змінювана, та становить на дату укладання додаткової угоди розмір 14,31% річних. Розмір базової процентної ставки визначений за формулою: Індекс UIRD (3 місяці) + 7 %, але не більше Індекс UIRD (12 міс) + 6 % (обмеження встановлюються на дату укладення цієї Додаткової угоди). Подальший перегляд базової процентної ставки здійснюється відповідно до п. 2.1. цієї Додаткової угоди за визначеною вище формулою без обмежень. Індекс UIRD - український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що розраховується на основі номінальних ставок ринку депозитів фізичних осіб, які оголошуються банками України на строк 3 місяці. На дату укладання додаткової угоди значення індексу береться на дату, що передує даті підписання додаткової угоди, або остання, що опублікована на офіційному сайті Національного банку України.

Банк щокварталу з урахуванням зміни зазначеного індексу переглядає розмір базової процентної ставки. При перегляді розміру базової процентної ставки банк використовує розмір індексу UIRD, що офіційно визначений на 14 число останнього місяця календарного кварталу або розміру, що є останнім до цієї дати та опублікованим на сайті Національного Банку України, надалі дата перегляду розміру базової процентної ставки. Датою зміни розміру базової процентної ставки за користування кредитом є 1-е число першого місяця календарного кварталу, що слідує за кварталом, в якому банк визначив розмір індексу UIRD для розрахунку базової процентної ставки на наступний календарний квартал.

Умовами пункту 2.2. Додаткової угоди передбачено, що у випадку прострочення понад 15 днів позичальником своїх зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів в розмірі, зазначеному в пунктах 2.3., 2.7. додаткової угоди, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом в порядку та розмірі: в період прострочення з 1-го до 15-го включно - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на період прострочення; в період з 16 числа місяця, в якому виникла прострочена заборгованість до дати її погашення - в розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п. 2.1. додаткової угоди + 5% річних; в період з дати погашення заборгованості до кінця місяця, в якому існувала заборгованість - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на дату сплати.

Відповідно до пункту 2.7. Додаткової угоди погашення кредиту (тіла) позичальник здійснює рівними частинами в строки і розмірах, що зазначені в додатку 1 (Графік погашення кредиту), що є невід`ємною частиною додаткової угоди.

Умовами пункту 2.10. Додаткової угоди передбачено, що у випадку порушення позичальником строку повернення кредиту, зазначеного в пункті А.3. Договору позичальник зобов`язується сплатити банку заборгованість за кредитом, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до статті 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно пункту 2.1. Додаткової угоди + 5% річних.

Окрім того, підпунктом «в» пункту 1 Додаткової угоди передбачено, що позичальник обізнаний про те, що його грошові зобов`язання перед банком зі сплати основної суми кредиту частково забезпечені гарантією відповідно до Порядку надання державних гарантій на портфельній основі у 2020 році, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1151 від 25.11.2020 .

31.12.2020 між Міністерством фінансів України (далі - гарант) та Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (беніфіціар) було укладено договір про надання державної гарантії на портфельній основі №13010-05/269 (далі - Договір гарантії), відповідно до умов пункту 2.1. якого, гарант на умовах договору та в межах ліміту гарантії надає на користь бенефіціара безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання принципалами своїх грошових зобов`язань перед бенефіціаром за кредитними договорами, включеними до портфеля.

Відповідно до п. 2.3 договору гарантія вважається наданою на користь бенефіціара з дати укладання цього договору.

Згідно із п. 2.6 договору ставка гарантії на портфельній основі в будь-який момент не може перевищувати 50%

Умовами пункту 5.1. Договору гарантії передбачено, що у разі настання гарантійного випадку бенефіціар направляє гаранту вимогу, а агенту - копію вимоги разом з інформацією щодо сум, що належать до сплати гарантом, та підтверджувальними документами (лист із зазначенням переліку кредитів, за якими виникла прострочена заборгованість), не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому виник гарантійний випадок.

Відповідно до пункту 5.5. Договору гарантії гарант на підставі вимог, отриманих від бенефіціара, з урахуванням інформації агента щодо перевірки вимог сплачує на рахунок бенефіціара суму сплати за гарантією згідно з вимогою раз на місяць (але не пізніше 30 календарних днів після отримання відповідної вимоги) за умови, що гарант отримав вимогу, яка подана відповідно до умов договору та на момент отримання вимоги не закінчився строк дії гарантії.

Пунктом 6.1. Договору гарантії передбачено, що у разі здійснення гарантом виплати суми сплати за гарантією за будь-яким проблемним кредитом бенефіціар зобов`язується відобразити в обліку виникнення заборгованості принципала перед бюджетом на суму здійсненої гарантом виплати суми сплати за гарантією та застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за таким проблемним кредитом. Таке звернення стягнення має бути здійснено бенефіціаром у найкоротші строки.

Відповідно до пункту 6.2. Договору гарантії з метою реалізації зворотної вимоги (регресу) гаранта до принципала та на виконання статті 61 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та вимог, передбачених пунктами 6.1, 6.3. договору, бенефіціар зобов`язується, зокрема, здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються позивачу.

Кошти, отримані внаслідок застосування інструментів врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом, перераховуються на рахунок гаранта в сумі, пропорційній ставці індивідуальної гарантії за таким проблемним кредитом (але не більше загальної суми всіх ССГ (суми сплати за гарантією), яка була сплачена за таким проблемним кредитом, та пені, нарахованої відповідно до пункту 6.8 договору) та зараховуються гарантом насамперед у рахунок погашення простроченої заборгованості перед бюджетом, у зв`язку з чим бенефіціар робить відповідний бухгалтерський запис та зменшує заборгованість принципала перед державним бюджетом (пункт 6.3. Договору гарантії).

Відповідно до підпункту «г» пункту 2.3.2. Договору при настанні будь-якої з подій, зокрема, порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами договору, банк має право згідно з статтею 651 ЦК України та статті 188 ГК України здійснити одностороннє розірвання договору з відправленням позичальнику повідомлення. У зазначену в повідомленні дату цей договір вважається розірваним. При цьому в останній день дії договору позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов`язання за договором. Одностороння відмова від договору не звільняє позичальника від відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

На виконання умов кредитного договору 17.12.2021 позивач перерахував на поточний рахунок відповідача № НОМЕР_2 кредитні кошти у розмірі 500000 грн 00 коп.

Відповідно до банківської виписки №6026 за період з 17.12.2021 по 03.09.2023 відповідачем було погашено заборгованість за договором №-КД-1 від 17.12.2021 по тілу кредиту - 30.12.2021 на суму 13502 грн 12 коп, 31.12.2021 на суму 193 грн 46 коп, 04.01.2022 на суму 193 грн 31 коп, 01.02.2022 на суму 13888 грн 89 коп, що разом складає 27777 грн 78 коп.

Фізична особа-підприємець Іванов Максим Сергійович зобов`язання за укладеним договором зі своєчасного повернення кредитних коштів згідно погодженого графіку платежів не виконав.

У зв`язку з цим, 02.09.2022 позивачем на електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку було зазначено відповідачем у кредитному договорі (п. А.11 кредитного договору), направлено повідомлення № 11217LGC0S2WW від 01.09.2022 про розірвання кредитного договору № -КД-1 в односторонньому порядку з вимогою до 01.10.2022 здійснити погашення заборгованості в повному обсязі, загальний розмір якої станом на 31.08.2022 складає 499887 грн 49 коп, яке залишено відповідачем без відповіді та задоволення.

02.11.2022 позивачем направлена до Міністерства фінансів України (Гаранта) та AT «Укрексімбанк» (Агента) вимога № 11217LGC0S2WW від 01.11.2022 на сплату за гарантією № 36.1 від 01.11.2022 за договором про надання гарантії на портфельній основі №13010-05/269 від 31.12.2020 на суму 236111 грн 11 коп.

06.12.2022 відповідно до банківської виписки № 6026 за період з 17.12.2021 по 03.09.2023 Міністерством фінансів України було перераховано кошти на рахунок позивача в розмірі 236111 грн 11 коп на виконання зобов`язань за державною гарантією відповідно до договору про надання гарантії на портфельній основі №13010-05/269 від 31.12.2020.

13.02.2023 позивачем на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено повідомлення № 11217LGC0S2WW від 13.02.2023 про надсилання вимоги гаранту, в якому зазначено про надсилання Міністерству фінансів України, як гаранту за кредитним договором № -КД-1 від 17.12.2021, вимоги на сплату за гарантією № 36.1 від 01.11.2022 відповідно до договору про надання гарантії на портфельній основі №13010-05/269 від 31.12.2020 та зазначено, що сума сплати за гарантією становить 236111 грн 11 коп.

Як зазначає позивач, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 505662 грн 10 коп, з яких 236111 грн 11 коп - заборгованість за тілом кредиту, 33439 грн 88 коп - заборгованість за процентами, 236111 грн 11 коп - заборгованість в порядку регресу за сплаченою гарантією.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, позивач звернувся до Господарського суду Луганської області з відповідним позовом

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом частин 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

За змістом статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, гарантією.

За приписами статті 199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами; за погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу; до відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частиною 1 статті 563 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Згідно з частиною 1 статті 569 ЦК України гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Пунктом 2.13. Додаткової угоди передбачено, що позичальник визнає та підтверджує, що банк має всі повноваження стягувати з нього прострочену перед державою заборгованість та застосовувати інші інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 2.11. додаткової угоди.

Відповідно до пункту 2.14. Додаткової угоди грошові кошти, отримані від звернення стягнення щодо забезпечення або в результаті інших заходів щодо стягнення з позичальника простроченої заборгованості, направляються, в тому числі в рахунок відшкодування (в порядку регресу) сплачених гарантом та нарахованої пені (відповідно до п. 2.11. додаткової угоди), до моменту повного повернення (відшкодування) гаранту сплачених сум сплати за гарантією та нарахованої пені.

Господарським судом встановлено, що 17.12.2021 між Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та фізичною особою-підприємцем Івановим Максимом Сергійовичем було укладено кредитний договір №-КД-1 від 17.12.2021, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику невідновлювальну кредитну лінію з лімітом в розмірі 500000 грн 00 коп.

Також судом встановлено, що зобов`язання відповідача перед позивачем були забезпечені гарантією Міністерства фінансів України за договором про надання державної гарантії на портфельній основі №13010-05/269 від 31.12.2020.

На виконання умов кредитного договору позивачем було відкрито відповідачу невідновлювальну кредитну лінію з кредитним лімітом та перераховані грошові кошти в розмірі 500000 грн 00 коп., що підтверджується випискою по рахунку відповідача № НОМЕР_3 за період з 17.12.2021 по 03.09.2023 та платіжним дорученням №DN277D009A від 17.12.2021.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, 02.09.2022 позивачем було направлено відповідачу повідомлення №11217LGC0S2WW від 02.09.2022 про розірвання договору № -КД-1 в односторонньому порядку з вимогою до 01.10.2022 здійснити погашення заборгованості у повному обсязі.

02.11.2022 позивачем на адресу Міністерства фінансів України направлено лист №11217LGC0S2WW від 01.11.2022 з вимогою № 36.1 на сплату за гарантією на суму 236111 грн 11 коп.

06.12.2022 гарантом перераховано на рахунок позивача суму сплати за гарантією за договором № -КД-1 від 17.12.2021 у розмірі 236111 грн 11 коп., що підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_4 за період з 17.12.2021 по 03.09.2023.

Також господарським судом встановлено, що позивачем свої зобов`язання щодо відкриття невідновлюваної кредитної лінії з кредитним лімітом та перерахування грошових коштів були виконані належним чином, проте відповідачем свої зобов`язання за договором щодо своєчасного та повного повернення отриманих грошових коштів виконані не були, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 505662 грн 10 коп.

Станом на момент розгляду справи відповідачем доказів протилежного суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №-КД-1 від 17.12.2021 в сумі 236111 грн 11 коп. та заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією за договором про надання державної гарантії на портфельній основі №13010-05/269 від 31.12.2020 в розмірі 236111 грн 11 коп. є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості за процентами у розмірі 33439 грн 88 коп., суд зазначає наступне.

Положеннями частини 1 статті 1048 ЦК України унормовано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до частини 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно з частиною 2 якої боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості за процентами у розмірі 33439 грн 88 коп суд встановив, що він є арифметично вірним, у зв`язку з чим, позовна вимога про стягнення заборгованості за процентами є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 236111 грн 11 коп.; заборгованість в порядку регресу за сплаченою гарантією в розмірі 236111 грн 11 коп.; та заборгованість за процентами в розмірі 33439 грн 88 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до відповідача - фізичної особи-підприємця Іванова Максима Сергійовича про стягнення 505662 грн 10 коп - задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Іванова Максима Сергійовича на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №-КД-1 від 17.12.2021 в розмірі 505662 грн 10 коп, з яких 236111 грн 11 коп - заборгованість за тілом кредиту, 33439 грн 88 коп - заборгованість за процентами, 236111 грн 11 коп - заборгованість в порядку регресу за сплаченою гарантією; та витрати зі сплати судового збору в розмірі 6067 грн 95 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код юридичної особи 14360570);

Відповідач: фізична особа-підприємець Іванов Максим Сергійович (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Повний текст рішення складено та підписано 30.12.2023.

Суддя Сергій МАСЛОВСЬКИЙ