ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.12.2023 м.Харків Справа №905/1135/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Ісмаіловій М.Я. розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовною заявою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ

до відповідача: Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго", м.Краматорьк, Донецька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

про стягнення 1001495 985,16грн. вартості безпідставно набутого майна природного газу

Представники:

від позивача: адвокат Будник Б.А. (в режимі відеоконференції)

від відповідача: Авчиєв Т.О., Суворова О.О. (в режимі відеоконференції)

від третьої особи: не з`явився

Суть справи:

Позивач, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" про повернення безпідставно набутого майна, в якій просить суд зобов`язати відповідача повернути АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в натурі безпідставно набуте майно - природний газ в обсязі 30275262,19куб.м.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що оскільки у зв`язку з невиконанням ОКП "Донецьктеплокомуненерго" умов пункту 11 Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою КМУ від 19.10.2018 №867, як це визначено договорами постачання природного газу, укладеними 25.09.2020 між позивачем та відповідачем, у березні та квітні 2021 року отримання ОКП "Донецьктеплокомуненерго" природного газу на підставі договорів ПСО не здійснювалося, тому у цей період природний газ набутий ОКП "Донецьктеплокомуненерго" без достатньої правової підстави.

Ухвалою від 31.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.09.2023, задоволено клопотання позивача про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України".

11.09.2023 через систему Електронний суд від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (з додатками за переліком).

22.09.2023 до канцелярії суду від позивача надійшли: заява про зміну предмета позову та відповідь на відзив (з додатками за переліком).

У поданій заяві позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 1001495 985,16грн. вартості безпідставно набутого майна природного газу та 939400,00грн. витрат по сплаті судового збору. В обґрунтування пред`явлених вимог позивач посилається на те, що відповідач безпідставно спожив належний позивачу природний газ у березні та квітні 2021 року вартістю ,16грн, яка залишається неоплаченою.

Ухвалою від 26.09.2023 прийнято заяву АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про зміну предмета позову та подальший розгляд справи визначено здійснювати з її врахуванням; підготовче засідання відкладено на 24.10.2023.

05.10.2023 через систему Електронний суд від відповідача до суду надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив (з додатками).

23.10.2023 на електронну адресу суду з накладанням кваліфікованого електронного підпису від третьої особи ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" надійшли письмові пояснення (з додатками).

При цьому, в переліку додатків пунктом 1 вказано Копія довіреності представника ТОВ Оператор ГТС України. Однак вказаний документ до письмових пояснень не доданий, про що складено відповідний Акт Господарського суду Донецької області від 23.10.2023.

Ухвалою від 24.10.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів з наступного дня після закінчення шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, підготовче засідання відкладено на 21.11.2023.

01.11.2023 через систему Електронний суд до суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №905/1135/23 до набрання законної сили судовими рішеннями у справах №905/528/23, №905/539/23, №905/555/23, №905/540/23, №905/556/23, №905/559/23, №905/602/23, №905/613/23, №905/614/23, №905/627/23, №905/686/23, №905/684/23, №905/685/23.

Ухвалою від 21.11.2023 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №905/1135/23 до набрання законної сили судовими рішеннями в інших справах; закрито підготовче провадження та розгляд справ по суті призначено в судовому засіданні 19.12.2023.

19.12.2023 представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, проте просив оголосити в судовому засіданні перерву для надання можливості надати письмові пояснення щодо вартості природного газу з урахуванням приписів ст.1213 Цивільного кодексу України.

21.12.2023 на адресу суду від представника позивача надійшли письмові пояснення щодо визначення вартості природного газу за ціною 15960,00грн. з ПДВ за тис.куб.м. ціна станом на грудень 2023.

26.12.2023 представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з урахуванням пояснень від 21.12.2023.

Відповідачі проти позову заперечували з підстав та мотивів, викладених у відзиві на позов.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" свого представника в судове засідання не направив.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

встановив:

Статтею 11 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства, такі обов`язки мають бути чітко визначеними, прозорими, недискримінаційними.

Положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 №867 (далі - Положення №867) на Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - Позивач, НАК «Нафтогаз України») було покладено спеціальні обов`язки постачати природний газ виробникам теплової енергії на умовах та у порядку визначених у Положенні №867.

Пунктом 11 Положення №867 було визначено умови щодо належного рівня розрахунків з НАК «Нафтогаз України» та погашення існуючої заборгованості, у разі виконання яких виробник теплової енергії отримував право з 01.11.2018 по 20.05.2021 придбавати природний газ у НАК «Нафтогаз України»

Окрім цього, пунктом 11 Положення №867 було визначено, що постачання природного газу здійснюється за спеціальними цінами, визначеними у такому Положенні та на підставі договору, що враховує положення примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії.

Між Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник, позивач у справі) та Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» (споживач, відповідач у справі) було укладено договори постачання природного газу від 25.09.2020 №20/21-4001-ТЕ-6, №20/21-4002-ТЕ-6/8, №20/21-4003-БО-6, №20/21-4004-БО-6/8, №20/21-4005-КП-6, №20/21-4006-КП-6/8, №20/21-4007-РО-6 (з додатковими угодами до них).

Згідно преамбули договорів сторони укладали його керуючись Положенням №867.

Відповідно до пункту 2.1. договору №20/21-4001-ТЕ-6, сторони погодили, що природний газ передається споживачу у жовтні 2020-квітні 2021 року замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 111021,526 тис. куб.м., в тому числі березень 2021 в обсязі 17117,703 тис. куб. м., квітень 2021 в обсязі 3257,884 тис. куб. м.

Відповідно до пункту 2.1. договору №20/21-4002-ТЕ-6/8, сторони погодили, що природний газ передається споживачу у жовтні 2020-квітні 2021 року замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 69,422 тис. куб.м., в тому числі за березень 2021 в обсязі 10,702 тис. куб. м., за квітень 2021 в обсязі 2,038 тис. куб. м.

Відповідно до пункту 2.1. договору №20/21-4003-БО-6, сторони погодили, що природний газ передається споживачу у жовтні 2020-квітні 2021 року замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 21263,488 тис. куб.м., в тому числі за березень 2021 в обсязі 3278,960 тис. куб. м., за квітень 2021 в обсязі 646,320 тис. куб. м.

Відповідно до пункту 2.1. договору №20/21-4004-БО-6/8, сторони погодили, що природний газ передається споживачу у жовтні 2020-квітні 2021 року замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 491,548 тис. куб.м., в тому числі за березень 2021 в обсязі 75,781 тис. куб. м., за квітень 2021 в обсязі 14,416 тис. куб. м.

Відповідно до пункту 2.1. договору №20/21-4005-КП-6, сторони погодили, що природний газ передається споживачу у жовтні 2020-квітні 2021 року замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 6021,943 тис. куб.м., в тому числі за березень 2021 в обсязі 931,039 тис. куб. м., за квітень 2021 в обсязі 179,573 тис. куб. м.

Відповідно до пункту 2.1. договору №20/21-4006-КП-6/8, сторони погодили, що природний газ передається споживачу у жовтні 2020-квітні 2021 року замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 24,538 тис. куб.м., в тому числі за березень 2021 в обсязі 3,783 тис. куб. м., за квітень 2021 в обсязі 0,719 тис. куб. м.

Відповідно до пункту 2.1. договору №20/21-4007-РО-6, сторони погодили, що природний газ передається споживачу у жовтні 2020-квітні 2021 року замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 31,036 тис. куб.м., в тому числі за березень 2021 в обсязі 4,785 тис. куб. м., за квітень 2021 в обсязі 0,911 тис. куб. м.

Пунктом 3.2. договорів, визначено, що постачання природного газу за цим договором здійснюється постачальником виключно за умови одночасного виконання всіх таких умов: 1) виконання споживачем вимог пункту 11 Положення; 2) включення споживача до Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на Інформаційній платформі Оператора ГТС. Включення споживача постачальником до Реєстру споживачів постачальника здійснюється виключно за умови дотримання споживачем вимог пункту 11 Положення; 3) відсутності реєстрації споживача в реєстрі будь-якого іншого постачальника природного газу.

Згідно з пунктом 3.3. договорів, якщо споживач порушив умови пункту 11 Положення, постачальник протягом періоду порушення вимог пункту 11 Положення не здійснює постачання газу за цим договором та не передає споживачу замовлений згідно пункту 2.1. цього договору обсяг (об`єм) природного газу.

За умовами пункту 3.4. договорів, при настанні обставин, визначених пунктом 3.3. договору, постачальник направляє споживачу повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність самостійно обмежити чи припинити газопостачання з дати, зазначеної в повідомленні. Копія цього повідомлення надається споживачу на електронну адресу, зазначену в розділі 12 договору, а також оператору ГРМ, зазначеному в п.2.6. договору. Газопостачання припиняється постачальником з дати, зазначеної в повідомленні.

Відповідно до пункту 3.5. договорів відповідальність за будь-які наслідки, що виникають в результаті порушення споживачем умов пункту 11 Положення, покладаються виключно на споживача.

Згідно з підп. 4, 5 пункту 6.2. договорів, споживач зобов`язується самостійно контролювати власне використання природного газу за цим договором і не допускати відхилення фактичних обсягів використання газу більше ніж на 10% від замовлених без їх коригування шляхом підписання додаткової угоди, самостійно припиняти (обмежити) використання природного газу в разі порушення строків оплати за договором про постачання природного газу, перевищення обсягів використання газу, зазначених в пункті 2.1. цього договору, без їх коригування додатковою угодою, не включення/виключення споживача до/з Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі оператора ГТС, а також у інших випадках передбачених договором та законодавством.

Відповідно пункту 10.6. Договорів ПСО, сторони зафіксували, що Договори з усіма додатками і доповненнями, складені за повного розуміння предмета та умов договору.

Таким чином, у Договорах ПСО сторони погодили механізм, відповідно до якого постачання природного газу здійснюється за умови дотримання ОКП «Донецьктеплокомуненерго» вимог пункту 11 Положення №867, ОКП «Донецьктеплокомуненерго» самостійно контролює використання газу та самостійно припиняє використання природного газу у випадку порушення вимог щодо розрахунків.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою і діє в частині постачання природного газу до 30 квітня 2021 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (пункт 11.1).

Позивач зазначає, що відповідач порушив вимоги пункту 11 Положення №867, а саме відповідно до укладених між ним та НАК «Нафтогаз України» договорів станом на 23.02.2021 рівень розрахунків становив - 74%, а розмір заборгованості становив ,98грн; станом на 23.03.2021 рівень розрахунків становив - 72%, а розмір заборгованості становив ,98грн. Відтак, ОКП «Донецьктеплокомуненерго» не було виконано умови щодо розрахунків.

Крім того, між НАК «Нафтогаз України» та споживачем договори про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ згідно з типовим договором не укладались.

Також споживачем не було подано позивачу графіки погашення заборгованості.

На переконання НАК «Нафтогаз України» вказане свідчить про невиконання ОКП «Донецьктеплокомуненерго» жодної з умов пункту 11 Положення №867. У зв`язку з цим у позивача не було правових підстав постачати відповідачу природний газ у березні-квітні 2021 року, а у відповідача виник обов`язок самостійно припинити використання природного у зазначеному періоді.

23.12.2019 між НАК «Нафтогаз України» та ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» (ТОВ «Оператор ГТС») укладено договір на транспортування природного газу №.

Відповідно до положень пунктів 8.4., 9.3., 9.6. договору № НАК «Нафтогаз України» має сплатити ТОВ «Оператор ГТС» вартість добових небалансів на підставі надісланого рахунку, навіть за умови незгоди з вартістю добових небалансів, а також ще до врегулювання розбіжностей у судовому порядку.

Відповідно до положень пунктів 9.1., 9.2. договору № у разі виникнення у НАК «Нафтогаз України» добового небалансу ТОВ «Оператор ГТС» здійснює купівлю/продаж природного газу НАК «Нафтогаз України» в обсягах добового небалансу.

31.03.2021 ТОВ «Оператор ГТС» складено односторонній Акт №03-2021- врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць березень 2021 (далі Акт №03-2021).

У відповідності до змісту Акту №03-2021, ТОВ «Оператор ГТС» на підставі договору № здійснено врегулювання щодобових небалансів НАК «Нафтогаз України» обсягом 49 144 179,14 куб.м. на загальну суму 457 324 576,13грн. (з них 25 946 866,33 куб.м. відібраних ОКП «Донецьктеплокомуненерго» у березні 2021).

20.04.2021 НАК «Нафтогаз України» здійснено оплату ТОВ «Оператор ГТС» 457 324 576,13грн. за врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць березень 2021 року згідно Акту №03-2021, що підтверджується банківською випискою від 20.04.2021.

30.04.2021 ТОВ «Оператор ГТС» складено односторонній Акт №04-2021- врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць квітень 2021 року (далі Акт №04-2021).

Як зазначає позивач, у відповідності до змісту Акту №04-2021, ТОВ «Оператор ГТС» на підстав договору № здійснено врегулювання щодобових небалансів НАК «Нафтогаз України» (з них 4 238 395,86 куб.м. відібраних ОКП «Донецьктеплокомуненерго» у квітні 2021).

20.05.2021 НАК «Нафтогаз України» здійснено оплату ТОВ «Оператор ГТС» 238 068 148,23грн. за врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць квітень 2021 згідно Акту №04-2021, що підтверджується банківською випискою від 20.05.2021.

Позивач зазначає, що у спірний період споживач безпідставно набув природний раз з ресурсу НАК «Нафтогаз України», та спожив його в момент отримання, такий природний газ не може бути повернений позивачу в натурі, а споживач має відшкодувати його вартість.

Позивач вказує, що вартість безпідставно набутого споживачем природного газу становить ,16грн.

Вказане стало підставою звернення НАК «Нафтогаз України» до суду з відповідним позовом.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просить суд, відмовити в задоволенні вимог позивача в повному обсязі. У відзиві відповідач зазначає, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, і такими, що не підлягають задоволенню, оскільки: постачання газу відбулось на підставі договорів постачання природного газу від 25.09.2020 №20/21-4001-ТЕ-6, №20/21-4002-ТЕ-6/8, №20/21-4003-БО-6, №20/21-4004-БО-6/8, №20/21-4005-КП-6, №20/21-4006-КП-6/8, №20/21-4007-РО-6; позивач не вірно розрахував вартість природного газу; природний газ у березні квітні 2021 року був розподілений відповідачу відповідно до договору розподілу від 30.12.2015 №юр/3019, що спростовує твердження що цей газ є безпідставно набутим майном; заявлений об`єм природного газу не був спожитий відповідачем за березень-квітень2021р. та оскаржуються в судовому порядку. За розрахунком відповідача ціна позову становить 229408647,59грн., в тому числі за березень 2021 року 195528423,33грн. (7,5355724грн. з ПДВ * 25946866,33 куб.м.) та за квітень 2023 року 33880224,26грн. (7,827432грн. з ПДВ * 4328395,86 куб.м.)

У відповіді на відзив позивач вважає доводи відповідача необґрунтованими з огляду на те, що НАК "Нафтогаз України" підтверджено, а ОПК «Донецьктеплокомуенерго» не спростовано, що у спірний період підприємством було порушено умови пункту 11 Положення №867 щодо належного рівня розрахунків, у зв`язку із чим у НАК "Нафтогаз України" не було правових підстав постачати ОКП «Донецьктеплокомунерго» природний газ у березні та квітні 2021 року, а у ОКП «Донецьктеплокомунерго» виник обов`язок самостійно припинити використання природного газу у зазначеному періоді. Враховуючи, що відповідач без достатньої правової підстави набув природний газ з ресурсу НАК «Нафтогаз України» у березні та квітні 2021 року з урахуванням пояснень від 21.12.2023 на переконання позивача, відповідно до приписів ст.1213 Цивільного кодексу України ціною для визначення вартості відшкодування на момент розгляду справи судом є ціна за природний газ визначена станом на грудень 2023 15960,00грн. за тис.куб.м. з ПДВ.

Позивач наполягає на тому, що відбір ОПК «Донецьктеплокомуенерго» природного газу в обсязі 30275262,19куб.м. підтверджується звітами алокацій ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» за березень та квітень 2021 року, відповіддю ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» та відомостями з інформаційної платформи ТОВ «Оператор газотранспортної системи України». ОПК «Донецьктеплокомуенерго» було зобов`язано самостійно контролювати використання газу та самостійно припинити його використання у випадку порушення вимог щодо розрахунків.

Відповідач надав заперечення на відповідь на відзив, згідно яких просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову повністю з підстав зазначених у відзиві.

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" надала до суду письмові пояснення. Однак враховуючи, що суду не надано доказів наявності повноважень особи, яка підписала письмові пояснення, суд розглядає спір без їх врахування.

Надаючи правову кваліфікацію встановленим обставинам справи суду виходить з такого:

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору постачання природного газу, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно з положеннями статей 4, 173-175 і частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивач стверджує, що відповідачем у березні - квітні 2021 був безпідставно набутий природний газ, що належить позивачу, у загальному обсязі 30275262,19куб. м. з підстав того, що

пунктом 11 Положення №867 передбачено, що виробник теплової енергії має право з 01.11.2018 по 01.05.2021 придбавати природний газ для всіх категорій використання природного газу у НАК «Нафтогаз України» у разі укладення договору постачання природного газу з НАК «Нафтогаз України» та виконання певних умов, зокрема:

- досягнення станом на 23 число місяця, що передує місяцю постачання природного газу,

рівня розрахунків виробника теплової енергії (без урахування штрафних санкцій), за усіма укладеними з НАК «Нафтогаз України» договорами про постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо) не нижче 90 відсотків (у період з 01.12.2018 до 01.04.2019 - не нижче 78 відсотків, а для виробника теплової енергії, управління майном якого здійснює Фонд державного майна і який використовує природний газ для виробництва теплової та електричної енергії, у період з 16.11.2018 до 01.04.2019 та у період з 01.10.2019 до 01.05.2021 - не нижче 60 відсотків); або

- укладення з НАК «Нафтогаз України» договору про реструктуризацію заборгованості

за спожитий природний газ згідно з типовим договором у рамках реалізації Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» (за наявності відповідної заборгованості) та виконання зазначеного договору; або

- подання виробником теплової енергії до НАК «Нафтогаз України» погодженого НАК «Нафтогаз України» та виконавчим органом відповідної місцевої ради графіка погашення заборгованості (рівними частинами до 01.01.2021 щодо всіх Договорів з НАК «Нафтогаз України»), складеного на підставі довідки щодо заборгованості, виданої НАК «Нафтогаз України», та виконання такого графіка, а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем умов пункту 11 Положення №867, що підтверджує відсутність у НАК «Нафтогаз України» правових підстав постачати природний газ відповідачу на підставі Договорів ПСО.

Таким чином, у період березень - квітень 2021 у зв`язку з невиконанням відповідачем умов пункту 11 Положення №867, споживання ним природного газу на підставі Договорів ПСО не здійснювалося.

Як свідчать матеріали справи, у спірний період відповідачем в порушення пункту 6.2. договорів не вживалися заходи щодо самостійного припинення споживання природного газу, а було відібрано природний газ у березні - квітні 2021 у загальному обсязі 30275262,19куб.м.

Відомості щодо обсягу спожитого газу відповідачем підтверджуються листом ТОВ «Оператор ГТС України», наданим у відповідь на адвокатський запит від 01.06.2023.

В свою чергу, згідно пункту 3 глави розділу IV Кодексу газотранспортної системи, що затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРКЕП) від 30.09.2015 №2493 (далі Кодекс ГТС), якщо для споживання відповідно до рішення Кабінету Міністрів України визначений постачальник із спеціальними обов`язками, на якого в установленому порядку покладені обов`язки постачати природний газ такому споживачу (який не має права відмовити такому споживачу в укладанні договору постачання природного газу), оператор газотранспортної системи реєструє такого постачальника за споживачем на інформаційній платформі (на випадок відсутності у такого споживача постачальника). Оператор газотранспортної системи надсилає через інформаційну платформу всім постачальникам із спеціальними обов`язками Реєстр закріплених за ними споживачів.

У разі якщо споживач, який додатково включений до Реєстру постачальника із спеціальними обов`язками, буде виключений з Реєстру інших постачальників у певний період постачання, вважається, що діючим постачальником такого споживача у цьому періоді буде визначений закріплений за ним постачальник із спеціальними обов`язками.

Зазначені норми Кодексу ГТС наділили оператора газотранспортної системи правом самостійно реєструвати на інформаційній платформі постачальника із спеціальними обов`язками за споживачем, у визначених випадках.

У березні та квітні 2021 оператор газотранспортної системи самостійно зареєстрував постачальника НАК «Нафтогаз України» за споживачем ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на інформаційній платформі, що підтверджується відомостями з такої платформи.

Відповідно до пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС, з моменту реєстрації споживача за постачальником на інформаційній платформі постачальник стає відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем.

Загальний зміст положень 6 розділу XIV Кодексу ГТС свідчить, що подача замовником послуг транспортування обсягів природного газу в газотранспортну систему протягом кожної газової доби повинна дорівнювати сукупності відбору таким замовником (його споживачами) природного газу з газотранспортної системи протягом цієї газової доби.

Коли сукупна добова подача замовником природного газу в газотранспортну систему менша за сукупний відбір цим замовником (його споживачами) природного газу з газотранспортної системи виникає негативний небаланс.

Відповідно до пунктів 4, 5 глави 1 розділу 1 Кодексу ГТС:

небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспонування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації;

алокація обсяг природного газу, віднесений оператором газотранспортної системи в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників;

добовий небаланс це сума коштів, яку замовник послуг транспортування сплачує або отримує відповідно до розміру добового небалансу.

Відповідно до пункту 7 глави 6 розділу XIІ Кодексу ГТС алокація відборів природного газу споживача можлива тільки на замовника послуг транспортування природного газу, що є діючим постачальником такого споживача згідно з даними Реєстру споживачів постачальника. Згідно відомостей з інформаційної платформи ОКП «Донецьктеплокомуненерго» спожило природний газ у березні 2021 обсягом 25946866,33куб.м. та у квітні 2021 обсягом 4328395,86куб.м., а разом всього 30275262,19 куб.м.

Таким чином, оскільки позивач не подавав обсягів природного газу для відбору відповідачем, проте у зазначений період відповідач безпідставно відібрав 30275262,19 куб. м. природного газу, у НАК «Нафтогаз України» виник негативний небаланс в розмірі різниці між поданими позивачем в газотранспортну систему та безпідставно відібраними відповідачем обсягами природного газу.

Вказане призвело до виникнення у НАК «Нафтогаз України» обов`язку здійснити оплату за такий небаланс ТОВ «Оператор ГТС».

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї статті застосовуються до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна у однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок між збільшенням майна в однієї особи і відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстав для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто, обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувачем), з одночасним зменшенням його у іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених нормами ст. 11 Цивільного кодексу України. До відсутності правової підстави стаття 1212 Цивільного кодексу України відносить також і ситуацію, коли підстава, на якій було набуте або збережене майно, на момент набуття або збереження існувала, але згодом відпала. Наприклад, коли правочин, на підставі якого передавалася річ, згодом був визнаний недійсним тощо.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Водночас, сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору.

Таким чином, враховуючи відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів того, що у відповідача були правові підстави на відбір газу у спірний період, суд приходить до висновку, про відсутність у відповідача правових підстав для відбору газу з газотранспортної системи, а отже відповідач безпідставно здійснив відбір природного газу, що належав НАК «Нафтогаз України» в загальному обсязі 30275262,19 куб.м. у березні-квітні 2021.

Згідно зі статтею 400 Цивільного кодексу України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку, заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

За змістом статті 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі; у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно, відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. В той же час, природний газ не може бути повернений в натурі, а тому правомірним є відшкодовування вартості безпідставно набутого майна - природного газу на підставі частини 2 статті 1213 ЦК України.

Розмір відшкодування вартості майна визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Тобто береться до уваги ринкова вартість майна на момент подання позову, яка далі може бути переглянута на момент прийняття судом рішення.

У наданих суду 21.12.2023 поясненнях позивач зазначає, що відповідно до інформації щодо ціни природного газу станом на 19.12.2023, оприлюдненої на сайті ТОВ «Оператор ГТС України», середньозважена ціна природного газу становить 15 960,00 грн. з ПДВ за тис. куб. м. (Режим доступу: h ttps://tsouа. соm/кlіуеntam/marzhynalna-tsna/).

Аналогічні відомості щодо ціни природного газу станом на 16.12.2023, оприлюднені на сайті Української енергетичної біржі, а вартість природного газу становить 15 960,00 грн. з ПДВ за тис. куб. м. (Режим доступу: https://www.ueex.com.ua/exchange- quotations/natural-gas/standardized-products/).

Враховуючи приписи частини 2 статті 1213 ЦК України, а також приймаючи до уваги, що вартість природного газу з часом змінюється, суд вважає за можливе застосувати актуальні ціни на природний газ на момент вирішення спору по суті та прийняття рішення.

Таким чином, при вирішенні даного спору, суд застосовує ціни на природний газ станом на грудень 2023 - 15 960,00 грн. з ПДВ за тис. куб. м.

Викладені вище висновки суду, узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, яка сформована у подібних правовідносинах у Постанові від 08.12.2021 по справі 916/1577/19.

Здійснивши розрахунок вартості безпідставно відібраного відповідачем природного газу, суд встановив, що вартість природного газу яка підлягає відшкодуванню становить 483 193 181,52 грн. (15 960,00грн. - ціна газу за тис.куб.м. з ПДВ х 30275262,19 куб.м. - обсяг газу = 483 193 181,52 грн.).

З огляду на фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позову частково в сумі 483 193 181,52 грн.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову частково.

Щодо інших доводів представників сторін, наведених протягом розгляду справи суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Отже, суди не повинні ігнорувати доводи чи докази, на які посилаються сторони у справі, але не зобов`язані надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторони у судовому рішенні.

Таким чином, інші доводи представників сторін судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні спору не приймаються, оскільки не впливають на результат вирішення спору та спростовуються матеріалами справи.

Розподіл судових витрат

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно задоволених вимог.

Керуючись статтями 2, 3, 11, 12, 13, 73-79, 86, 91, 129, 165, 236-238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до відповідача Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", про стягнення ,16грн. вартості безпідставно набутого майна природного газу, задовольнити частково.

Стягнути з Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" (84307, Донецька область, м.Краматорськ, пров.Земляний, буд. 2, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м.Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) 483 193 181,52 грн. вартості безпідставно набутого майна-природного газу та 453 233,64грн. - витрат зі сплати судового збору.

В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

У судовому засіданні 26.12.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27.12.2023.

Суддя М.О. Лейба