ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2023 р. Справа№ 910/2908/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Яковлєва М.Л.

Тищенко А.І.

при секретарі Токаревій А.Г.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 12.12.2023.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Мамонт-Агро" та Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №910/2908/23 (суддя Гулевець О.В, повний текст рішення складено та підписано 27.07.2023)

за первісним позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мамонт-Агро"

про стягнення 734 624,28 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мамонт-Агро"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця"

про стягнення 890 882,80 грн

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мамонт-Агро» про стягнення 734 624,28 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на виконання умов договору про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом № 40-41947062/202-0001 від 27.07.2020. На станцію Чоп Львівської залізниці для відповідача прибули вагони. Оскільки відповідач не подавав заявку на подачу вагонів під вивантаження, вищенаведені вагони були затримані на станції та простоювали з вини відповідача, у зв`язку із чим позивачем були складені відповідні акти загальної форми, а також нарахований збір за зберігання вантажів у розмірі 734 624,28 грн.

02.05.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю «Мамонт-Агро» подано до суду відзив на позов та зустрічну позовну заяву з вимогами до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» про стягнення 890 882,80 грн.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що саме дії залізниці спричинили накопичення вагонів на станції Чоп, оскільки залізницею було порушено строки доставки вантажів (вагонів), і за відповідне прострочення з залізниці мають бути стягнуті штрафні санкції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №910/2908/23 первісний позов задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мамонт-Агро» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» збір за зберігання у сумі 734 624,28 грн та судовий збір у розмірі 11 019,36 грн.

Зустрічний позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мамонт-Агро» штраф у сумі 712 706,24 грн та судовий збір у розмірі 13 363,24 грн.

Судове рішення мотивовано тим, що позивач за первісним позовом довів надання послуг зі зберігання вантажу відповідача, а тому нарахована сума підлягає стягненню, водночас, позивач за зустрічним позовом довів порушення залізницею строків перевезення, що є підставою для стягнення штрафних санкцій, водночас судом встановлено наявність обставин для зменшення розміру штрафних санкцій на 20%, а тому зустрічний позов задоволено частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мамонт-Агро» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №910/2908/23 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мамонт-Агро» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» збір за зберігання у сумі 734 624,28 грн та судовий збір у розмірі 11 019,36 грн, а також в частині стягнення незадоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Мамонт-Агро» по зустрічній позовній заяві в розмірі 178176,56 грн та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мамонт-Агро» по первісній позовній заяві. Та повністю задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мамонт-Агро» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця», яким стягнути Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мамонт-Агро`суму штрафу за несвоєчасну доставку вантажу в розмірі 890 882,80 грн. та 13 363,24 грн судового збору. Судові витрати за подання даної апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця».

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального права та неповним розглядом всіх доводів ТОВ «Мамонт-Агро».

Апелянт наголошує, що у залізниці відсутні підстави для стягнення з нього заявлених сум, оскільки саме дії залізниці призвели до накопичення вагонів на станції, та, як наслідок, їх простою.

Крім того, апелянт вважає, що суд першої інстанції неправомірно зменшив розмір штрафних санкцій при розгляді зустрічного позову, оскільки залізницею не було доведено наявності тих обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість зменшення розміру штрафних санкцій судом.

18.08.2023 безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Мамонт-Агро» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №910/2908/23.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю, судді: Тищенко О.В, Станік С.Р.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №910/2908/23 в частині задоволення первісного позову залишити в силі, в частині часткового задоволення зустрічного позову скасувати. Зменшити розмір штрафу до 10% від нарахованої суми. Здійснити розподіл судових витрат.

Апеляційна скарга залізниці мотивована тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи та наданим документам, а також судом неправильно застосовано нормативні документи, які регулюють спірні відносини.

Залізниця зазначає, що судом неправильно застосовано норматив в 320 км на добу замість 200 км на добу при розрахунку строку доставки, що призвело до неправильного визначення розміру штрафних санкцій (630 515,10 грн, а не 830 688,40 грн як визначив суд першої інстанції). Крім того, апелянт вважає, що наявні підстави для зменшення штрафних санкцій не на 20% як визначив суд першої інстанції, а на 90%.

21.08.2023 безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №910/2908/23.

На час надходження апеляційних скарг матеріали справи №910/2908/23 на адресу Північного апеляційного господарського суду не надходили, у зв`язку з чим ухвалами від 23.08.2023 та 28.08.2023 відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мамонт-Агро» та апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №910/2908/23 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду міста Києва надіслати матеріали справи №910/2908/23 на адресу Північного апеляційного господарського суду.

04.09.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/2908/23.

Ухвалами від 11.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мамонт-Агро» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №910/2908/23 та апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №910/2908/23.

Розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №910/2908/23 призначено для спільного розгляду разом з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мамонт-Агро» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №910/2908/23 на 24.10.2023.

29.09.2023 від Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач за первісним позовом заперечує проти доводів апеляційної скарги відповідача за первісним позовом, та просить відмовити у її задоволенні з підстав необґрунтованості.

10.10.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мамонт-Агро» надійшов відзив на апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця».

Відзив мотивовано тим, що розрахунок суми штрафних санкцій за прострочення доставки вантажів зроблений залізницею з порушеннями, а тому мають бути відхилені судом апеляційної інстанції.

Крім того, ТОВ «Мамонт-Агро» вказує, що саме дії залізниці призвели до неможливості своєчасно забрати вагони та зумовили їх накопичення.

Розпорядженням в.о керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4336/23 від 24.10.2023, у зв`язку з перебуванням судді Тищенко О.В. у відрядженні та судді Станіка С.Р. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2023 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю, судді: Яковлєв М.Л, Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2023 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мамонт-Агро» та Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №910/2908/23 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю, судді: Тищенко А.І. Яковлєв М.Л.

Розгляд апеляційних скарг призначено на 12.12.2023.

У судове засідання 12.12.2023 з`явились представники сторін в режимі відеоконференції та надали пояснення по суті спору.

Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні підтримав доводи поданої ним апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати рішення в частині часткового задоволення зустрічного позову та прийняти в цій частині нове рішення, яким зменшити розмір штрафних санкцій до 10 %.

Представник позивача за зустрічним позовом у судовому засіданні підтримав доводи поданої ним апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати рішення в частині задоволення первісного позову та в частині відмови в частині вимог зустрічної позовної заяви.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг та відзивів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

27.07.2020 між Акціонерним товариством «Українська залізниця» (перевізник, позивач) та Товариством з обмежено відповідальністю «Мамонт-Агро» (замовник, відповідач) шляхом обміну заявою від 27.07.2020 № 41947062/202-0001 про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладення договору та повідомленням від 28.07.2020 № 40-41947062/202-0001 укладено договір про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом, предметом якого є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги (п.1.1. договору).

Згідно пункту 1.4. договору надання послуг за договором може підтверджуватися накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/збирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

Відповідно до п. 2.1.1. та п. 2.1.2 договору замовник зобов`язався, зокрема, надавати або організовувати надання місячних замовлень на перевезення відповідно до Правил планувань перевезень вантажів через автоматизовану систему планування перевезень вантажів з проставленням ознак, що містить умови надання послуг за наявності; до початку навантаження здійснювати проставлення електронної заявки на подачу вантажних вагонів відповідно до плану перевезень, а для власних вагонів перевізника - за три доби навантаження.

У підпункті 2.1.4 Договору визначено обов`язок замовника сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за Договором з сум внесеної передоплати за кодом платника. Самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов Договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообіг, строк перебування вагону за межами України та інших послуг перевізника.

Згідно з п. 2.1.5 договору замовник зобов`язався відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання сум внесеної передоплаті за кодом платника.

Замовник зобов`язаний у строки, встановлені розділом 4 договору, підписувати акти звіряння, зведені відомості. Підписувати не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) форми ФДУ-92, відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомості плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ-46а. А у випадку оформлення вказаних вище документів в паперовій формі на вимогу замовника - підписувати та надавати перевізнику не пізніше двох робочих днів від дня надання такої його вимоги (п. 2.1.7 договору).

В обґрунтування позовних вимог позивач за первісним позовом посилається на те, що 09.08.2022 на станцію Чоп Львівської залізниці на адресу відповідача від вантажовідправника ТОВ «УТЛ-2» прибули вагони №№: 95068136, 58547704, 59507905, 95253381, 58531427, 58527433, 59506535, 59500611, 58549619, 59500181, 59506527, 58549759, 95186581, 59500652, 95266276, 58533126, 95065553, 58531369, 59501544, 59507756, 58528316, 59506568, 58545849, 58559246, 595124, 95202388, 59500686, 58537184, 59507434, 58527433, 95297917, 59501510, 58552126, 59507327 з вантажем (пшениця) за накладними: № 44213197, 44219350, 2119566, 44227379, 44230290, 44226199, 44234813, 44237998, 44242287, 44247336, 44252666.

За фактом затримки станцією Чоп по причині зайнятості вантажних фронтів, відкрито акт загальної форми № 1517 вiд 09.08.2022, відповідно до якого вагони №№: 95068136, 58547704, 59507905, 95253381, 58531427, 58527433, 59506535, 59500611, 58549619, 59500181, 59506527, 58549759, 95186581, 59500652, 95266276, 58533126, 95065553, 58531369, 59501544, 59507756, 58528316, 59506568, 58545849, 58559246, 595124, 95202388, 59500686, 58537184, 59507434, 58527433, 95297917, 59501510, 58552126, 59507327 простоюють в очікуванні подачі вагонів під вантажні операції з вини відповідача з 09.08.2022.

Відповідно до листів ТОВ «Мамонт-Агро» №159 від 20.08.2022, № 161 від 23.08.2022, № 166 від 24.08.2022, № 170 від 25.08.2022, № 174 від 26.08.2022 відповідач просив надати вагони №№: 95068136, 58547704, 59507905, 95253381, 58531427, 58527433, 59506535, 59500611, 58549619, 59500181, 59506527, 58549759, 95186581, 59500652, 95266276, 58533126, 95065553, 58531369, 59501544, 59507756, 58528316, 59506568, 58545849, 58559246, 595124, 95202388, 59500686, 58537184, 59507434, 58527433, 95297917, 59501510, 58552126, 59507327 для вивантаження зерна.

На підставі листів ТОВ «Мамонт-Агро» станцією Чоп складено акти загальної форми ГУ-23: № 1682 від 20.08.2022, № 1716 від 23.08.2022, № 1725 від 24.08.2022, № 1741 від 25.08.2022, № 1758 від 26.08.2022 на закінчення затримки, вагони подано під вивантаження.

11.08.2022 на станцію Чоп Львівської залізниці на адресу відповідача від вантажовідправника ТОВ «УТЛ-2» прибули вагони №№: 59509752, 58529264, 59500264, 95009759 з вантажем (пшениця) за накладною № 40589574 .

За фактом затримки станцією Чоп по причині зайнятості вантажних фронтів, відкрито акт загальної форми № 1554 від 11.08.2022, відповідно до якого вагони №№: 59509752, 58529264, 59500264, 95009759 простоюють в очікуванні подачі вагонів під вантажні операції з вини відповідача з 11.08.2022.

У листі ТОВ «Мамонт-Агро» №166 від 24.08.2022 відповідач просив надати вагони №№: 59509752, 58529264, 59500264, 95009759 для вивантаження зерна.

На підставі листа ТОВ «Мамонт-Агро» станцією Чоп складено акт загальної форми ГУ-23 №1726 від 24.08.2022 на закінчення затримки, вагони подано пiд вивантаження.

12.08.2022 на станцію Чоп Львівської залізниці на адресу вiдповiдача від вантажовiдправника ТОВ «УТЛ-2» прибули вагони №№: 58528225, 59500785, 95243234, 59501643, 59509927 з вантажем (пшениця) за накладною № 44257814.

За фактом затримки станцією Чоп по причині зайнятості вантажних фронтів, відкрито акт загальної форми № 1577 вiд 12.08.2022, відповідно до якого вагони №№: 58528225, 59500785, 95243234, 59501643, 59509927 простоюють в очікуванні подачі вагонів під вантажні операції з вини відповідача з 12.08.2022.

Відповідно до листів ТОВ «Мамонт-Агро» №166 від 24.08.2022 та № 181 від 28.08.2022 відповідач просив надати вагони №№: 58528225, 59500785, 95243234, 59501643, 59509927 для вивантаження зерна.

На підставі листів ТОВ «Мамонт-Агро» станцією Чоп складено акт загальної форми ГУ-23 №1778 від 28.08.2022 на закінчення затримки, вагони подано пiд вивантаження.

15.08.2022 на станцію Чоп Львівської залізниці на адресу вiдповiдача від вантажовiдправника ТОВ «УТЛ-2» прибули вагони №№: 95777918, 95682902, 95544946, 95483475, 95706875, 95692570, 95665964, 95670139, 95661765, 95777041, 95699575, 95694600, 95670121, 95717906, 95703088, 95670360, 95478624 з вантажем (пшениця) за накладними №№ 44214146, 44211332, 44220135, 44219707, 44230258, 44225902, 44234821.

За фактом затримки станцією Чоп по причині зайнятості вантажних фронтів, відкрито акт загальної форми № 1626 вiд 16.08.2022, відповідно до якого вагони №№: №№: 95777918, 95682902, 95544946, 95483475, 95706875, 95692570, 95665964, 95670139, 95661765, 95777041, 95699575, 95694600, 95670121, 95717906, 95703088, 95670360, 95478624 простоюють в очікуванні подачі вагонів під вантажні операції з вини відповідача з 16.08.2022.

Відповідно до листів ТОВ «Мамонт-Агро» №166 від 24.08.2022 та № 175 від 26.08.2022, № 184 від 30.08.2022 відповідач просив надати вагони №№: 95777918, 95682902, 95544946, 95483475, 95706875, 95692570, 95665964, 95670139, 95661765, 95777041, 95699575, 95694600, 95670121, 95717906, 95703088, 95670360, 95478624 для вивантаження зерна.

На підставі листів ТОВ «Мамонт-Агро» станцією Чоп складено акти загальної форми ГУ-23: №1728 від 24.08.2022, № 1759 від 26.08.2022, №1800 від 30.08.2022 на закінчення затримки, вагони подано пiд вивантаження.

За весь час затримки вагонів, на підставі актів ГУ-23 позивачем було розраховано збір за зберігання вантажу в сумі 1 739 005,00 грн за накопичувальними картками ФДУ-92 №№ 26080685, 26080686, 26080687, 26080688, 07090762.

Зі змісту накопичувальних карток №№ № 26080685, 26080686, 26080687, 26080688, 07090762 вбачається, що картки підписана з боку відповідача із зауваженнями щодо непогодження із нарахованими платами.

11.02.2023 відповідачем підписано накопичувальну картку № 0920186 про стягнення коштів за зберігання вантажу на суму 1 126 818,10 грн без ПДВ.

Враховуючи, що вагони були затримані на станції Чоп з вини відповідача, у зв`язку з чим позивачем нараховано збір за зберігання вантажу в розмірі 612 182,90 грн.

Позивач за первісним позовом посилається на те, що при списанні даних коштів ПДВ стягується автоматично, а отже сума, яка підлягає стягненню згідно розрахунку становить 612 182,90 грн без ПДВ, з ПДВ 734 624,28 грн.

Таким чином, у зв`язку з несплатою відповідачем збору у повному розмірі, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача нарахованого збору за зберігання вантажів у розмірі 734 624,28 грн, з врахуванням ПДВ.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Мамонт-Агро» заявлено зустрічний позов про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» штрафу за несвоєчасну доставку вантажу в розмірі 890 882,80 грн.

В обґрунтування зустрічного позову Товариство обмеженою відповідальністю «Мамонт-Агро» посилається на те, що у період серпня 2022 року по накладних № 44213197, 44219350, 44213932, 44216026, 442119566, 44227379, 44230290, 44226199, 44234813, 44230811, 44237998, 44242287, 44247336, 44252666, № 40589574, № 44257814, 44214146, 44211332, 44220135, 44219707, 44225902, 44234821 Акціонерним товариством «Українська залізниця» здійснено перевезення пшениці, одержувачем яких був ТОВ «Мамонт-Агро».

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що зазначені вантажі доставлені відповідачем за зустрічним позовом з порушенням терміну доставки, визначених в Правилах обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (надалі - Правила).

Позивач за зустрічним позовом, посилаючись на допущене відповідачем за зустрічним позовом прострочення термінів доставки вантажу, на підставі Правил обчислення термінів доставки та Статуту залізниць України, нарахував до стягнення з відповідача штрафні санкції у загальному розмірі 890 882,80 грн.

З урахуванням наведеного, ТОВ «Мамонт-Агро» звернувся з даним зустрічним позовом до суду та просить стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» штраф у розмірі у загальному розмірі 890 882,80 грн за несвоєчасну доставку вантажу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Як встановлено судом першої інстанції, на виконання договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 40-41947062/202-0001 від 27.07.2020 на станцію Чоп Львівської залізниці для відповідача від вантажовідправника ТОВ «УТЛ-2» позивачем здійснено перевезення вантажу пшениці у вагонах, №№: 95068136, 58547704, 59507905, 95253381, 58531427, 58527433, 59506535, 59500611, 58549619, 59500181, 59506527, 58549759, 95186581, 59500652, 95266276, 58533126, 95065553, 58531369, 59501544, 59507756, 58528316, 59506568, 58545849, 58559246, 595124, 95202388, 59500686, 58537184, 59507434, 58527433, 95297917, 59501510, 58552126, 59507327, 59509752, 58529264, 59500264, 95009759, 58528225, 59500785, 95243234, 59501643, 59509927, 95777918, 95682902, 95544946, 95483475, 95706875, 95692570, 95665964, 95670139, 95661765, 95777041, 95699575, 95694600, 95670121, 95717906, 95703088, 95670360, 95478624, що підтверджується залізничними накладними: № 44213197, 44219350, 2119566, 44227379, 44230290, 44226199, 44234813, 44237998, 44242287, 44247336, 44252666, 40589574№, 44257814, 44214146, 44211332, 44220135, 44219707, 44230258, 44225902, 44234821.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (надалі - Статут), визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Згідно статті 42 Статуту, залізниця зобов`язана повідомити одержувача про вантажі, які прибули на його адресу в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня.

Відповідно до ст. 46 Статуту, одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Статтею 62 Статуту передбачено, що порядок розрахунків за перевезення і послуги встановлюється Укрзалізницею згідно з чинним законодавством.

Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2020, передбачено, що при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира складаються комерційні акти та акти загальної форми.

Акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: утрати документів, прикладених відправником до накладної; затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подання під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства; неочищення вагонів від залишків вантажу та сміття після вивантаження засобами одержувача; неочищення зовнішньої поверхні цистерн та бункерних напіввагонів після наливу і зливу; подачі залізницею неочищених вагонів під завантаження засобами відправника, порту, пристані; відсутності пломб, запірно-пломбувальних пристроїв (далі - ЗПП) на вагоні (контейнері), якщо в перевізних документах є відмітка про пломби (ЗПП), пошкодження пломб (ЗПП) або заміни їх, а також виявлення в процесі перевезення або на станції призначення пломб (ЗПП) на вагонах (контейнерах) з нечіткими відбитками; пошкодження або втрата наданих залізницею перевізних пристосувань; відмови вантажовласника від підписання: облікової картки виконання плану перевезень вантажів, накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами (контейнерами); самовільного зайняття залізницею вагонів і контейнерів, що належать підприємствам, організаціям, установам або орендовані ними; затримки вагонів (контейнерів), пов`язаної з митним оформленням вантажу, а також затримки через недодання чи неналежне оформлення відправником документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил; в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами. Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала (пункт 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334).

Обставини затримки спірних вагонів на станції Чоп Львівської залізниці підтверджуються складеними актами загальної форми ГУ-23, копії яких містяться у матеріалах справи.

Судом встановлено, що відповідно до акту загальної форми № 1517 вiд 09.08.2022, вагони №№: 95068136, 58547704, 59507905, 95253381, 58531427, 58527433, 59506535, 59500611, 58549619, 59500181, 59506527, 58549759, 95186581, 59500652, 95266276, 58533126, 95065553, 58531369, 59501544, 59507756, 58528316, 59506568, 58545849, 58559246, 595124, 95202388, 59500686, 58537184, 59507434, 58527433, 95297917, 59501510, 58552126, 59507327 простоюють в очікуванні подачі вагонів під вантажні операції з вини відповідача з 09.08.2022.

За змістом акту загальної форми № 1554 від 11.08.2022, вагони №№: 59509752, 58529264, 59500264, 95009759 простоюють в очікуванні подачі вагонів під вантажні операції з вини відповідача з 11.08.2022.

Актом загальної форми № 1577 від 12.08.2022 встановлено, що вагони №№: 58528225, 59500785, 95243234, 59501643, 59509927 простоюють в очікуванні подачі вагонів під вантажні операції з вини відповідача з 12.08.2022.

У відповідності до акту загальної форми № 1626 вiд 16.08.2022, вагони №№: 95777918, 95682902, 95544946, 95483475, 95706875, 95692570, 95665964, 95670139, 95661765, 95777041, 95699575, 95694600, 95670121, 95717906, 95703088, 95670360, 95478624 простоюють в очікуванні подачі вагонів під вантажні операції з вини відповідача з 16.08.2022.

Як вбачається із актів загальної форми ГУ-23 № 1517 вiд 09.08.2022, № 1554 від 11.08.2022, № 1577 вiд 12.08.2022, № 1626 вiд 16.08.2022, акти містять підписи двох працівників, а отже складані належним чином, відповідно до пункту 3 Правил складання актів, а тому є належними доказами у розумінні статті 76 Господарського процесуального кодексу України.

Порядок нарахування збору за зберігання вантажу визначено Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644.

Відповідно до статті 46 Статуту Залізниць України, п. 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Мінтрансу від 21.11.2000 №644, зареєстрованого в Мін`юсті 24.11.2000 за № 866/5087, нарахування збору за зберігання вантажів в разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

При цьому, у разі затримки вантажу на одній станції (призначення чи на шляху прямування) з вини одержувача (відправника) оформленій декількома актами загальної форми, термін безоплатного зберігання визначається виходячи із загального часу затримки по всім актам станції, при цьому враховується одна пільгова доба терміну безоплатного зберігання вантажу.

Відповідно до пункту 9 Правил зберігання вантажів факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 за №317 «Про затвердження Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356, були затверджені тарифи та коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів Тарифного керівництва №1 (надалі - Збірник Тарифів).

Відповідно до розділу III Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у в межах України та пов`язані з ними послуги:

п. 2.1 Термін безоплатного зберігання обчислюється згідно з відповідними Правилами.

Після закінчення терміну безоплатного зберігання нараховується збір за кожну добу в розмірі:

-4,0 грн за одну тонну - при зберіганні вантажів у вагонах (у тому числі контейнерах);

-2,5 грн за одну тонну - при зберіганні вантажів в критих складах;

-1,6 грн за одну тонну - при зберіганні вантажів на відкритих складах ( у тому числі контейнерах).

Збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях, а також за зберігання тварин (з голови ) справляється в розмірі 5,9 грн за добу.

У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округлюється до повної.

Згідно з таблицею 3 пункту 10 розділу III Збірника тарифів послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, зокрема, операції за надання одержувачам інформації про вантажі, що прибули на їхню адресу на станції призначення: видача довідок, пов`язаних з перевезенням вантажів та проведенням розрахунків за них у письмовому вигляді - 8,8 за відправку, телеграфом - 53,0 грн за відправку.

Відповідно до п.9 Правил зберігання вантажів, встановлено, що за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки.

Колегія суддів дослідила доводи відповідача за первісним позовом та зазначає, що затримання вагонів залізницею не звільняє його від обов`язку забрати вантаж, та не звільняє від обов`язку сплатити надані послуги, а тому суд першої інстанції з огляду на підтвердження факту затримки вагонів з вини відповідача, та зберігання позивачем вказаних вище вагонів (вантажу) правомірно прийняв рішення про задоволення вимог первісної позовної заяви.

Матеріалами справи підтверджено, що станцією Чоп були складені накопичувальні картки форми ФДУ-92 №№26080685, 26080686, 26080687, 26080688, 07090762, в які включено нарахування Товариству з обмежено відповідальністю «Мамонт-Агро» збір за зберігання вантажів у загальному розмірі 1 739 005,00 грн, без ПДВ.

Судом встановлено, що відповідачем за первісним позовом підписано накопичувальну картку № 0920186 про стягнення коштів за зберігання вантажу на суму 1 126 818,10 грн без ПДВ.

Отже, наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт зберігання вантажу відповідача за первісним позовом.

Згідно наказу Міністерства інфраструктури України від 22.06.2022 № 441 «Про внесення змін до Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів «Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги», до тарифів, плати та зборів, що вказані в розділах II і III Збірника тарифів та до плати за користування вагонами та контейнерами, що вказана в розділі V Збірника тарифів, застосовується коефіцієнт 5,139.

Судом перевірено наданий позивачем за первісним позовом розрахунок нарахованого збору та встановлено, що він відповідає вимогам чинного законодавства, є арифметично правильним.

Відповідачем за первісним позовом не заперечується розмір нарахованого позивачем за первісним позовом збору, контррозрахунку відповідачем за первісним позовом суду не надано, а доводи щодо відсутності у нього обов`язку здійснити оплату наданих послуг судом відхиляються як необґрунтовані.

Враховуючи наведене, а також те, що матеріалами справи підтверджено зберігання вантажу внаслідок ускладнення роботи на станції Чоп, що зумовлене несвоєчасним вивантаженням вантажів відповідача за первісним позовом, тобто з вини ТОВ «Мамонт-Агро», а тому відповідач за первісним позовом згідно умовами Правил перевезень, зобов`язаний сплатити за зберігання вантажів збір у розмірі 734 624,28 грн.

З огляду на встановлені обставини, суд першої інстанції правомірно задовольнив первісний позов про стягнення з ТОВ «Мамонт-Агро» 734 624,28 грн повністю.

ТОВ «Мамонт-Агро» заявляючи зустрічний позов, а також заперечуючи первісний позов посилається на те, що у період серпня 2022 року по накладних № 44213197, 44219350, 44213932, 44216026, 442119566, 44227379, 44230290, 44226199, 44234813, 44230811, 44237998, 44242287, 44247336, 44252666, № 40589574, № 44257814, 44214146, 44211332, 44220135, 44219707, 44225902, 44234821 Акціонерним товариством «Українська залізниця» здійснено перевезення вантажів (пшениці), які доставлені відповідачем за зустрічним позовом з порушенням терміну доставки, визначених в Правилах обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За змістом ст.909 Цивільного кодексу України, ст.307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ч. 1 ст. 919 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 313 Господарського кодексу України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Згідно з приписами ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

У ст. 26 Закону України «Про залізничний транспорт» порядок і терміни складання актів, пред`явлення і розгляду претензій та позовів визначаються Статутом залізниць України відповідно до чинного законодавства України.

Статтею 6 Статуту залізниць України, передбачено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізноїплати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом (ч.ч. 1, 2, 3, 5 ст. 23 Статуту).

За змістом п. 41 Статуту залізниць України, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення.

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до змісту додатка 3 до Правил оформлення перевізних документів, у графі 29, яка визначає тип відправки: «Відправка вагонна, контейнерна, групова/маршрутна, контрейлерна, дрібна/збірна», у відповідному місці проставляється позначка «х» і заповнюється ця графа відправником.

Згідно з п. 1.1, п. 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу, термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

У разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 150 км щодо дрібних відправок та відправок в середньотоннажних контейнерах (п. 1.1.1. Правил).

Відповідно до п. 2.1. Правил обчислення термінів доставки вантажу, обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі «Навантаження призначено на __число ___місяць».

Пунктом 2.4. Правил визначено, що терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

У відповідності до змісту п. 2.10. Правил, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно накладної № 44213197 відстань перевезення становить 1166 км, а отже термін доставки вантажу складає 1166/320 = 3,64 = 4 діб. Загальний термін доставки вантажу з 27.07.2022 по 09.08.202 склав 14 діб. Порушення строків доставки по накладній № 44213197 становить 10 діб.

Згідно накладної № 44219350 відстань перевезення становить 1186 км, а отже термін доставки вантажу складає 1186/200 = 5,93 = 6 діб. Загальний термін доставки вантажу з 28.07.2022 по 09.08.202 склав 13 діб. Порушення строків доставки по накладній № 44219350 становить 10 діб.

Згідно накладної № 44213932 відстань перевезення становить 1186 км, а отже термін доставки вантажу складає 1186/320 = 3,71 = 4 діб. Загальний термін доставки вантажу з 27.07.2022 по 09.08.202 склав 14 діб. Порушення строків доставки по накладній № 44213932 становить 10 діб.

Згідно накладної № 44216026 відстань перевезення становить 1186 км, а отже термін доставки вантажу складає 1186/320 = 3,71 = 4 діб. Загальний термін доставки вантажу з 28.07.2022 по 09.08.202 склав 13 діб. Порушення строків доставки по накладній № 44216026 становить 9 діб.

Згідно накладної № 44219566 відстань перевезення становить 1166 км, а отже термін доставки вантажу складає 1166/320 = 3,64 = 4 діб. Загальний термін доставки вантажу з 28.07.2022 по 09.08.202 склав 14 діб. Порушення строків доставки по накладній № 44219566 становить 9 діб.

Згідно накладної № 44227379 відстань перевезення становить 1186 км, а отже термін доставки вантажу складає 1186/320 = 3,71 = 4 діб. Загальний термін доставки вантажу з 30.07.2022 по 09.08.202 склав 11 діб. Порушення строків доставки по накладній № 44227379 становить 7 діб.

Згідно накладної № 44230290 відстань перевезення становить 1186 км, а отже термін доставки вантажу складає 1186/320 = 3,71 = 4 діб. Загальний термін доставки вантажу з 30.07.2022 по 09.08.202 склав 11 діб. Порушення строків доставки по накладній № 44230290 становить 7 діб.

Згідно накладної № 44226199 відстань перевезення становить 1166 км, а отже термін доставки вантажу складає 1166/320 = 3,64 = 4 діб. Загальний термін доставки вантажу з 30.07.2022 по 09.08.202 склав 11 діб. Порушення строків доставки по накладній № 44226199 становить 7 діб.

Згідно накладної № 44234813 відстань перевезення становить 1186 км, а отже термін доставки вантажу складає 1186/200 = 5,93 = 6 діб. Загальний термін доставки вантажу з 31.07.2022 по 09.08.202 склав 10 діб. Порушення строків доставки по накладній № 44234813 становить 6 діб.

Згідно накладної № 44230811 відстань перевезення становить 1166 км, а отже термін доставки вантажу складає 1166/320 = 3,64 = 4 діб. Загальний термін доставки вантажу з 31.07.2022 по 09.08.202 склав 10 діб. Порушення строків доставки по накладній № 44230811 становить 6 діб.

Згідно накладної № 44237998 відстань перевезення становить 1186 км, а отже термін доставки вантажу складає 1186/320 = 3,71 = 4 діб. Загальний термін доставки вантажу з 01.08.2022 по 09.08.202 склав 9 діб. Порушення строків доставки по накладній № 44237998 становить 5 діб.

Згідно накладної № 44242287 відстань перевезення становить 1186 км, а отже термін доставки вантажу складає 1186/320 = 3,71 = 4 діб. Загальний термін доставки вантажу з 02.08.2022 по 09.08.202 склав 8 діб. Порушення строків доставки по накладній № 44242287 становить 4 доби.

Згідно накладної № 44247336 відстань перевезення становить 1186 км, а отже термін доставки вантажу складає 1186/200 = 5,93 = 6 діб. Загальний термін доставки вантажу з 03.08.2022 по 09.08.202 склав 7 діб. Порушення строків доставки по накладній №44247336 становить 1 доба.

Згідно накладної № 44252666 відстань перевезення становить 1186 км, а отже термін доставки вантажу складає 1186/320 = 3,71 = 4 діб. Загальний термін доставки вантажу з 04.08.2022 по 09.08.202 склав 6 діб. Порушення строків доставки по накладній № 44252666 становить 2 доби.

Згідно накладної № 40589574 відстань перевезення становить 1042 км, а отже термін доставки вантажу складає 1042/320 = 3,26 = 4 діб. Загальний термін доставки вантажу з 02.08.2022 по 11.08.202 склав 10 діб. Порушення строків доставки по накладній № 40589574 становить 6 діб.

Згідно накладної № 44257814 відстань перевезення становить 1186 км, а отже термін доставки вантажу складає 1186/320 = 3,71 = 4 діб. Загальний термін доставки вантажу з 05.08.2022 по 12.08.202 склав 8 діб. Порушення строків доставки по накладній № 44257814 становить 4 діб.

Згідно накладної № 44214146 відстань перевезення становить 1186 км, а отже термін доставки вантажу складає 1186/320 = 3,71 = 4 діб. Загальний термін доставки вантажу з 27.07.2022 по 15.08.202 склав 20 діб. Порушення строків доставки по накладній № 44214146 становить 16 діб.

Згідно накладної № 44211332 відстань перевезення становить 1186 км, а отже термін доставки вантажу складає 1186/320 = 3,71 = 4 діб. Загальний термін доставки вантажу з 27.07.2022 по 15.08.202 склав 20 діб. Порушення строків доставки по накладній № 44211332 становить 16 діб.

Згідно накладної № 44220135 відстань перевезення становить 1186 км, а отже термін доставки вантажу складає 1186/320 = 3,71 = 4 діб. Загальний термін доставки вантажу з 29.07.2022 по 15.08.202 склав 20 діб. Порушення строків доставки по накладній № 44220135 становить 16 діб.

Згідно накладної № 44219707 відстань перевезення становить 1186 км, а отже термін доставки вантажу складає 1186/320 = 3,71 = 4 діб. Загальний термін доставки вантажу з 28.07.2022 по 15.08.202 склав 19 діб. Порушення строків доставки по накладній № 44219707 становить 15 діб.

Згідно накладної № 44234821 відстань перевезення становить 1186 км, а отже термін доставки вантажу складає 1186/320 = 3,71 = 4 діб. Загальний термін доставки вантажу з 30.07.2022 по 15.08.202 склав 17 діб. Порушення строків доставки по накладній № 44234821 становить 13 діб.

Згідно накладної № 44225902 відстань перевезення становить 1186 км, а отже термін доставки вантажу складає 1186/320 = 3,71 = 4 діб. Загальний термін доставки вантажу з 30.07.2022 по 15.08.202 склав 17 діб. Порушення строків доставки по накладній № 44225902 становить 13 діб.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У силу ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ст. 23 Закону України «Про залізничний транспорт» у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до п. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Згідно з Правилами обчислення термінів доставки вантажу термін доставки вантажу визначається виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

За змістом п. 8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9. Правил).

Однак, відповідачем за зустрічним позовом - Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» належними доказами не доведено відсутності його вини у перевищенні терміну доставки вантажу за накладними № № 44213197, 44219350, 2119566, 44227379, 44230290, 44226199, 44234813, 44237998, 44242287, 44247336, 44252666, 40589574№, 44257814, 44214146, 44211332, 44220135, 44219707, 44230258, 44225902, 44234821.

Таким чином, у зв`язку з тим, що за накладними мало місце перевищення терміну доставки, позивачем за зустрічним позовом здійснено нарахування штрафу у розмірі 890 882,80 грн.

При цьому, колегія суддів дослідила матеріали справи та зазначає, що відповідач за зустрічним позовом не надав доказів, що здійснювалась саме вагонна відправка, а не маршрутна, а тому контр розрахунок штрафних санкцій наданий залізницею (з застосуванням розрахункових 200км на 1 добу) судом апеляційної інстанції відхиляється як необґрунтований.

Перевіривши наданий позивачем за зустрічним позовом розрахунок суми штрафу, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що такий розрахунок є арифметично правильним, з урахуванням положень Статуту залізниць України та Правил обчислення термінів доставки вантажу, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 890 882,80 грн є обґрунтованими та документально підтвердженими.

Таким чином, за розрахунками суду загальна сума штрафу за несвоєчасну доставку вантажу складає 890 882,80 грн.

Щодо заявленого відповідачем за зустрічним позовом клопотання про застосування строку позовної давності, суд дійшов висновку про наступне.

За визначенням ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися з вимогою про захист цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 5 ст. 307 ГК України, яка кореспондується з ч. 4 ст. 909 та ст. 920 ЦК України, встановлено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів за цими перевезеннями визначаються транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 136 Статуту залізниць України позови до залізниць можуть бути пред`явлені у шестимісячний термін, що обчислюється відповідно до вимог ст. 134 цього Статуту, яким передбачено також і шестимісячний строк для пред`явлення претензії, з визначенням певних умов, обставин, підстав та строку його обмеження.

Отже, ст. ст. 134, 136 Статуту залізниць України є спеціальними нормами, які регулюють питання перебігу позовної давності.

Стаття 315 ГК України передбачає певні особливості обчислення строків позовної давності за договором перевезення.

Відтак, положення ст. ст. 134, 136 Статуту залізниць України слід застосовувати у системному зв`язку з положеннями ст. 315 ГК України таким чином, що позовна давність починає свій перебіг з дня одержання відповіді на пропозицію позивача або з дня закінчення строку, встановленою ч. 3 ст. 315 ГК України для відповіді на пропозицію.

Враховуючи, що дотримання претензійного порядку не є обов`язковим, у вирішенні питання про початок перебігу позовної давності у розумінні цієї норми ГК України слід виходити з того, що такий перебіг починається після закінчення строку пред`явлення претензії і строку її розгляду (ч. ч. 2 та 3 ст. 315 ГК України), незалежно від того, чи пред`являлася відповідна претензія до перевізника.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №910/11949/20.

Отже, шестимісячний строк для пред`явлення даного позову до АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» має обраховуватись упродовж 6 місяців після спливу 45-ти денного строку, передбаченого для пред`явлення претензії та 45-ти денного строку, передбаченого для надання відповіді на претензію, що узгоджується з положеннями ст. 315 ГК України та ст. ст. 134, 136 Статуту залізниць України, оскільки визначений законом строк, в межах якого особа має право звернутися з позовом до суду, не може поглинатися строком на реалізацію права на досудове врегулювання спору.

При цьому відсутність відомостей щодо звернення позивача до відповідача з претензією не впливає на порядок обчислення позовної давності, оскільки визначений законом строк, у межах якого особа має право звернутися до суду, не може починатися строком на реалізацію права на досудове врегулювання спору.

Аналогічний правовий висновок виклав Верховний Суд у постановах від 11.04.2019 у справі №905/729/18, від 13.08.2019 у справі №910/11614/18, від 10.09.2019 у справі №905/2303/18.

Оскільки датою видачі вантажу відповідно до спірних накладних є період з 10.08.2022-16.08.2022), шестимісячний термін для пред`явлення позовних вимог сплив 08.05.2023 за першою накладною та 14.05.2023 за останньою накладною (45 днів на для пред`явлення претензії + 45 днів на розгляд претензії перевізником + 6 місяців на подання позову).

Отже, ТОВ «Мамонт-Агро» звернувся до суду 02.05.2023 в межах строку позовної давності, а тому суд першої інстанції правомірно відмовив у заяві відповідача за зустрічним позовом про застосування строку позовної давності та відмови у зустрічних позовних вимогах.

Крім того, відповідачем за зустрічним позовом - Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» подано заяву про зменшення розміру штрафних санкцій за несвоєчасну доставку вантажу до 10% від нарахованої суми.

24.02.2022 було розпочато повномасштабні військові дії проти України, у зв`язку з чим на території України введено воєнний стан. АТ «Українська залізниця» є стратегічним підприємством залізничного транспорту, яке після початку збройної агресії виконує евакуаційні рейси, перевезення військових та військових вантажів всією Україною, а відповідні рейси є безкоштовними для людей.

Систематично здійснюються ракетні обстріли залізничної інфраструктури та відповідач власними силами, засобами та коштами здійснює відновлення інфраструктури з метою підтримки обороноздатності нашої держави.

Суд враховує, що до повномасштабної військової агресії російської федерації проти України основним джерелом доходу АТ «Українська залізниця» було комерційне перевезення вантажів, однак після початку військових дій комерційні перевезення значно скоротились, а в деяких регіонах повністю припинились. Тобто, відповідач наразі, докладаючи всіх зусиль для збереження життя людей та зміцнення обороноздатності країни, несе значні витрати для виконання таких завдань за одночасного значного зменшення доходу від здійснення своєї основної підприємницької діяльності.

Зазначена інформація є публічної та знаходиться у вільному доступі у мережі Інтернет на офіційному веб-сайті відповідача.

Таким чином, наведені факти є загальновідомими обставинами, а отже в силу приписів ч. 3 ст. 75 ГПК України не потребують доказування. При цьому такі обставини (повинні бути) відомі обом сторонам.

Також, відповідач за зустрічним позовом зазначає, що п. 2 постанови КМУ «Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» від 3 березня 2022 №193, передбачено, що з метою в забезпечення належного функціонування акціонерного товариства «Українська залізниця» в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні», виділити Міністерству інфраструктури 16615,1006955 млн. гривень для здійснення Укрзалізницею заходів, а саме: 10006 млн. гривень - для забезпечення безперебійного функціонування залізничного транспорту в умовах воєнного стану в частині закупівель пально-мастильних матеріалів, електроенергії, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів (вакцин), медичних виробів, допоміжних засобів до них, медичного обладнання, проведення першочергових аварійно-відбудовних робіт на об`єктах залізничної інфраструктури та необхідного ремонту тягового і рухомого складу, виплати заробітної плати; 6609,1006955 млн. гривень (як субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам) - для задоволення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану, зокрема на придбання необхідних продовольчих, а також пакувальних товарів для їх фасування, пального, будівельних матеріалів для проведення першочергових аварійно-ремонтних робіт на об`єктах, які пошкоджені внаслідок бойових дій, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів (вакцин), медичних виробів, допоміжних засобів до них, медичного обладнання, оплату послуг із зберігання та/або переробки зерна.

Частина 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов`язання, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Розглядаючи питання про зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки, суд виходить із загальних засад, встановлених у ст. 3 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, і враховує, що неустойка як засіб розумного стимулювання виконання основного грошового зобов`язання не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Судом встановлено, що до АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» виконало (з простроченням) свої зобов`язання з перевезення вантажу.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу за зустрічним позовом збитків в результаті допущеного відповідачем за зустрічним позовом порушення строку доставки вантажів.

Позивач і відповідач є господарюючими суб`єктами і вони несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення (за клопотанням сторони) заявлених санкцій, що нараховуються за неналежне виконання стороною свої зобов`язань, кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно ст. 74 ГПК України, ст. 233 ГК України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту, на підставі належних і допустимих доказів.

З огляду на викладене та наявність обставин щодо пошкодження, втрати майна Акціонерного товариства «Українська залізниця» у зв`язку із бойовими діями на території України, здійснення евакуаційних рейсів та зменшенням обсягів вантажних перевезень, в результаті чого товариство з 24.02.2022 несе збитки, а також з огляду на загальні засади, встановлені статтею 3 Цивільного кодексу України, а саме, справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи інтереси обох сторін та відсутність у справі доказів погіршення фінансового стану позивача за зустрічним позовом, ускладнення у його господарській діяльності чи завдання йому збитків, суд дійшов до висновку про часткову обґрунтованість клопотання відповідача за зустрічним позовом про зменшення розміру штрафу, при цьому суд вважає, що сума штрафу підлягає зменшенню на 20%.

Наведені вище висновки суду щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення суми штрафу, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, узгоджується із позиціями Верховного Суду, наведеними у постановах від 22.01.2019 у справі №908/868/18, від 13.05.2019 у справі №904/4071/18, від 22.04.2019 у справі №925/1549/17, від 30.05.2019 у справі №916/2268/18.

На підставі наведеного, суд, оцінивши обставини щодо зменшення штрафу дійшов до висновку, що доводи відповідача за зустрічним позовом щодо наявності підстав для зменшення розміру штрафних санкцій до 10 %, як і доводи позивача за зустрічним позовом щодо відсутності підстав для зменшення розміру штрафних санкцій не відповідатимуть принципу дотримання балансу інтересів сторін, а тому висновки суду першої інстанції що існують обставини, за яких можливе зменшення стягуваної суми штрафу до 20% на підставі статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України відповідають балансу інтересів сторін та обставинам справи.

За таких обставин, з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом підлягають стягненню штраф у сумі 712 706,24 грн.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення первісного позову та часткового задоволення зустрічного позову.

Апеляційний господарський суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи учасників справи, дійшов висновку, що судом першої інстанції за результатами розгляду справи було прийнято законне та вмотивоване рішення на підставі належних та допустимих доказів, а скаржниками в апеляційній скарзі вищенаведені висновки суду першої інстанції не спростовано.

Таким чином, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №910/2908/23.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 р. N3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Колегія суддів зазначає про те, що при апеляційному перегляді не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права щодо винесення судом першої інстанції рішення, а доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду, наведені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №910/2908/23 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мамонт-Агро» та Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №910/2908/23 є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Судові витрати за розгляд апеляційних скарг у зв`язку з відмовою в їх задоволенні на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянтів.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мамонт-Агро" та Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №910/2908/23 - залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційних скарг покласти на апелянтів.

4. Матеріали справи № 910/2908/23 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 08.01.2024.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді М.Л. Яковлєв

А.І. Тищенко