ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2023 року м.Дніпро Справа № 904/5278/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.,

при секретарі судового засідання: Ліпинський М.О.

представники сторін:

від позивача: Михайлюк Т.О., посвідчення №520 від 30.05.2022;

від відповідача: Шпакова О.С., ордер серії АЕ №1245404 від 06.12.2023, адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.10.2023 (суддя Красота О.І., повний текст якої підписаний 06.10.2023) у справі №904/5278/23

за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поллістар", м. Дніпро

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.10.2023 у справі №904/5278/23 у задоволенні заяви Дніпровської міської ради про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулась Дніпровська міська рада м. Дніпро, в якій просить ухвалу скасувати та ухвалити рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що спір у справі між Дніпровською міською радою та ТОВ «ПОЛЛІСТАР» виник з приводу незаконного заволодіння земельною ділянкою по вулиці Шинна, 1-Г, м. Дніпро, шляхом будівництва та розміщення на ній міні автозаправочної станції: літ.А-1-операторна, загальною площею 14,4 кв.м., літ.б-1-мет.цист.ДТ, 95 бенз; літ. в-1-мет.цист.газова; 1,11,111-реклама, літ.ї-замощення, літ.Г-огорожа за адресою: м. Дніпро, вул. Шинна, 1-Г, яка у відповідності до норм діючого законодавства України вважаються самочинним будівництвом.

Таким чином, у разі наступного відчуження ТОВ «ПОЛЛІСТАР» самочинно побудованих об`єктів нерухомого майна може в подальшому покласти на позивача тягар повернення земельної ділянки від третіх осіб, що спричинить додаткові витрати для відновлення порушених прав. А вжиття заходів забезпечення позову у даній справі щодо вказаного нерухомого майна на час вирішення справи забезпечать його гарантоване збереження у ТОВ «ПОЛЛІСТАР» до набрання законної сили судовим рішенням.

Враховуючи дії відповідача, наслідком яких було відчуження самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці комунальної форми власності, з урахуванням позовних вимог Дніпровської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельної ділянкою шляхом знесення об`єкту нерухомого майна, припинення права власності та скасування державної реєстрації права на об`єкт нерухомого майна за адресою: м. Дніпро, вул. Шинна, 1-Г, на сьогодні у випадку не застосування заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Поллістар", у відзиві на апеляційну скаргу просило ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, зазначило, що Дніпровська міська рада замовчує ті обставини, що ТОВ «Поллістар» є доброчесним власником нерухомого майна (міні автозаправної станції), яке було придбано останнім у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Отже, ТОВ «Поллістар» є доброчесним набувачем об`єкту нерухомого майна. Дії ТОВ «Поллістар» відповідають нормам чинного законодавства. ТОВ «Поллістар» набуло право власності на нерухоме майно доброчесно, згідно вимог чинного законодавства. Право власності ТОВ «Поллістар» зареєстровано згідно вимог чинного законодавства.

Відповідач вважає, що запобіжні заходи, які просив обрати Позивач у своїй ухвалі є неактуальними та неспівмірними до позовних вимог та до можливих порушень прав Відповідача, які будуть спричинені забезпеченням позову.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

Саме лише посилання Дніпровської міської ради в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення, без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, апелянтом жодним чином не доведено як саме невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом якого він звернувся до суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 24.10.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.

З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 26.10.2023 здійснено запит матеріалів справи №904/5278/23 із Господарського суду Дніпропетровської області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

01.11.2023 матеріали справи №904/5278/23 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.11.2023 (суддя доповідач Іванов О.Г.) апеляційну скаргу позивача залишено без руху через неподання останнім доказів направлення скарги відповідачу. Скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.11.2023 (колегія суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), судді Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.) відновлено строк на подання апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.10.2023 у справі №904/5278/23; розгляд справи призначено у судовому засіданні на 20.12.2023.

В судовому засіданні 20.12.2023 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

Дніпровська міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поллістар" і просить суд:

- усунути перешкоди у користуванні Позивачу земельною ділянкою, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Шинна, 1-Г, шляхом зобов`язання Відповідача знести самочинно побудовану міні автозаправну станцію (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), розташовану за адресою: м. Дніпро, вул. Шинна, 1-Г, яке складається з: літ.А-1 операторна, загальною площею 14,4 кв.м, літ.б-1 мет.цист.ДТ, 95 бенз; літ. в-1-мет.цист.газова; І, ІІ, ІІІ реклама, літ.Ї замощення, літ.Г огорожа;

- скасувати державну реєстрацію права власності та припинити його на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Шинна, 1-Г (реєстраційний номер: 101) із закриттям розділу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна земельна ділянка не передана жодній юридичній та/або фізичній особі у користування. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: м. Дніпро, вул. Шинна, 1-Г, зареєстровано право власності на міні автозаправну станцію, яке складається з: літ.А-1 операторна, загальною площею 14,4 кв.м, літ.б-1 мет.цист.ДТ, 95 бенз; літ. в-1-мет.цист.газова; І, ІІ, ІІІ реклама, літ.Ї замощення, літ.Г огорожа (далі - об`єкт нерухомого майна), за Відповідачем на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 20.07.2021, зареєстрованого в реєстрі за номером 441 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренком С.В. Так, 26.10.2020 ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Зайцева А.В. із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 42163965 з метою реєстрації права приватної власності на об`єкт нерухомого майна. Для проведення державної реєстрації разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на розгляд державного реєстратора подано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, серія ІУ 52 від 14.09.2009, видавник Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради, розпорядження Дніпропетровського міського голови "Про присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна по вул. Шинна, 1-Г" від 13.05.2009 за №389-р та технічний паспорт, виготовлений станом на 23.06.2020 фізичною особою-підприємцем Пазій Олександром Леонідовичем (рік будівництва значиться 2009). Також надано інформаційний лист Комунального підприємства "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпровської міської ради від 23.10.2020 № 11485 на ім`я ПН ДМНО Попової І.В. та лист Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 20.10.2020 № 2016/20. У подальшому, 09.11.2020 ОСОБА_1 , як засновник та директор Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕП", повторно звернувся до державного реєстратора Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Зайцева А.В. із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 42428493 з метою реєстрації переходу (відчуження) права приватної власності на об`єкт нерухомого майна. Для відчуження права приватної власності на спірний об`єкт нерухомого майна Бажан М.І., як уповноважена особа від ТОВ "ЕП", надав для здійснення реєстраційних дій державному реєстратору Зайцеву А.В. документи: рішення єдиного власника №2 ТОВ "ЕП" від 09.11.2020, акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ "ЕП" та наказ № 1 від 25.03.2020. Надалі, приватним нотаріусом Мазуренком С.В. 20.07.2021 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 20.07.2021 були внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна та зареєстровано право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за Відповідачем. Позивачем при дослідженні правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомого майна отримано деталізовану інформацію, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та виявлено, що первісне право приватної власності протиправно зареєстровано 26.10.2020 державним реєстратором Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Зайцевим А.В. за Бажаном М.І., а підставою для цього стала декларація про готовність об`єкта до експлуатації серія ІУ 52, видана Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської області 14.09.2009. В ході перевірки вищевказаної інформації, Позивачем зроблено відповідні запити до компетентних органів та встановлено, що інформація щодо декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ІУ 52, виданий 14.09.2009, видавник: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської області, згідно даних Порталу державної електронної системи у сфері будівництва, які знаходяться у відкритому доступі, а також згідно даних акту приймання-передачі дозвільної документації від 27.10.2016 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції Дніпропетровської області, відсутня. Крім того, відсутня також будь-яка інша інформація стосовно дозвільної документації (повідомлення про початок виконання підготовчих та будівельних робіт або дозволів) чи інші документи, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (декларації про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат) по об`єктам нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Шинна, 1-Г. Так, листами від 01.09.2022 № 4/1-211 та від 21.11.2022 № 4/1-282 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради повідомило, що станом на час надання цієї відповіді, відомості щодо дозвільної документації (повідомлення про початок виконання підготовчих та будівельних робіт або дозвіл) чи документи, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (декларації про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат) по спірному об`єкту - відсутні. Отже, лист Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 20.10.2020 № 2016/20 щодо затвердження Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, який міститься у додатках до самої декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ІУ 52 від 14.09.2009, не відповідає дійсності. Так, листи від 20.10.2020 № 2016/20 та від 21.11.2022 № 4/1-282 підписані начальником Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради Надією Ратич, проте, підписи на цих листах є абсолютно різними. Таким чином, на думку Позивача, можна дійти висновку про підроблення листа Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 20.10.2020 № 2016/20. Крім того, Позивачем встановлено, що відповідно до даних містобудівного кадастру та Адресного плану міста, адреса - вул. Шинна, 1-Г, жодному об`єкту нерухомості на території міста не присвоювалась, відповідний розпорядчий документ, на підставі якого була присвоєна ця адреса, відсутній (лист Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради листом від 13.09.2022 № 3/15-283). Позивач зазначає, що у додатках до декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ІУ 52 від 14.09.2009, міститься розпорядження Дніпропетровського міського голови від 13.05.2009 № 389-р, згідно якого присвоєно об`єкту нерухомого майна - міні автозаправочній станції по вулиці Шинна, адресу: м. Дніпропетровськ, вул. Шинна, 1-Г. Однак, вказане розпорядження міського голови не приймалось. Тобто, жодному об`єкту нерухомого майна адреса м. Дніпропетровськ, вул. Шинна, 1-Г, не присвоювалась. До того ж, у інформаційній (автоматизованій) підсистемі "Фіскальний кадастр" Муніципальної земельної інформаційної системи м. Дніпропетровська (МЗІС) не виявлено реєстраційних записів щодо цивільно-правових угод, укладених між Позивачем та юридичними/фізичними особами на земельну ділянку за адресою: м. Дніпро, вул. Шинна, 1-Г, а отже, земельна ділянка - місце розташування спірного нерухомого майна, перебуває у незаконному користуванні Відповідача, чим суттєво порушуються права та інтереси територіальної громади міста Дніпро. Позивач наголошує, що між ним та будь-якими іншими особами немає і ніколи не було договірних відносин щодо будівництва або розміщення будь-яких будівель і споруд. Позивач документи, що посвідчують право користування земельними ділянками і надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт із вказаною адресою, не видавав і не реєстрував, в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти не приймались, проектна документація на проведення будівельних робіт не погоджувалась і до містобудівного кадастру не вносилась. Жодних рішень про передачу спірної земельної ділянки у власність чи користування ні Бажану М.І., ні Відповідачу Позивачем не приймалось. Отже, відсутність доказів належного оформлення за Бажаном М.І. речового права на спірну земельну ділянку, отримання ним відповідного документу, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту і введення об`єкту нерухомого майна в експлуатацію може свідчити про те, що спірна будівля є об`єктом самочинного будівництва.

Одночасно з позовною заявою Позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд:

- заборонити Відповідачу, а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на об`єкт нерухомого майна, а саме міні автозаправну станцію: літ.А-1 операторна, загальною площею 14,4 кв.м, літ.б-1 мет.цист.ДТ, 95 бенз; літ. в-1-мет.цист.газова; І, ІІ, ІІІ реклама, літ.Ї замощення, літ.Г огорожа (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), яка розташована за адресою: вул. Шинна, 1-Г, м. Дніпро;

- заборонити державному реєстратору вчиняти будь-які дії, окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову у цій справі на об`єкт нерухомого майна, а саме міні автозаправну станцію: літ.А-1 операторна, загальною площею 14,4 кв.м, літ.б-1 мет.цист.ДТ, 95 бенз; літ. в-1-мет.цист.газова; І, ІІ, ІІІ реклама, літ.Ї замощення, літ.Г огорожа (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), яка розташована за адресою: вул. Шинна, 1-Г, м. Дніпро.

Заява обґрунтована тим, що невжиття таких заходів забезпечення позову може призвести до вчинення Відповідачем дій щодо подальшого відчуження спірного нерухомого майна третім особам. При цьому, обтяжене майно фактично перебуватиме у володінні Відповідача, а обмежується лише можливість розпоряджатись ним.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про забезпечення позову, господарський суд першої інстанції виходив з того, що доводи Позивача не свідчать про наявність обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому, оскільки ним не надано жодних доказів на підтвердження обставин щодо здійснення Відповідачем дій щодо відчуження спірного нерухомого майна. Заява Позивача за своєю суттю є припущенням можливого невиконання рішення суду Відповідачем.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal у. the United Kingdom, (22414/93) 119961 ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Іншими словами ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі статтею 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених ст. 136 ГПК України, а саме:

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, на відміну від ст. 66 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) ст. 136 ГПК України підстави для забезпечення позову не обмежує лише утрудненням чи неможливістю виконання рішення суду, а доповнює такими підставами як ускладнення чи унеможливлення:

- ефективного захисту;

- або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Предметом позову є немайнова вимога про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання Відповідача знести самочинно побудовану будівлю.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства, без додаткових (повторних) звернень да суду.

З приводу вжиття заходів забезпечення позову у спорах з немайновими вимогами Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 16.08.2018 у справі №910/1040/18 зазначив, що у разі звернення позивача до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Подібні правові позиції також викладені у постановах Верховного Суду від 25.02.2019 у справі № 902/1264/20 від 13.08.2021, № 924/790/18, від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19, від 25.02.2020 у справі № 924/789/18.

Господарський суд, зазначаючи в оскаржуваній ухвалі, що заходи забезпечення позову не відповідають предмету позову, не взяв до уваги наступне.

Як вже зазначалося, предметом позову у даній справі є вимога про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання Відповідача знести самочинно побудовану будівлю.

Відповідно до позовної заяви між власником спірної земельної ділянки (позивачем) та будь-якими іншими особами немає та ніколи не було договірних відносин щодо будівництва або розміщення будь-яких будівель та споруд, Дніпровська міська рада документи, що посвідчують право користування земельними ділянками і надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт за вказаною адресою не видавала та не реєструвала, в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти не приймалися, проектна документація на проведення будівельних робіт не погоджувалася та до містобудівного кадастру не вносилась. Жодних рішень про передачу земельної ділянки по вул. Шинна, 1-Г у м. Дніпро у власність чи користування ні Бажану М.І., ні ТОВ «ПОЛЛІСТАР» міською радою не приймалось.

Земельна ділянка, на якій розташоване нерухоме майно - міні автозаправна станція по вул. Шинна, 1-Г у м. Дніпро, належить територіальній громаді міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради та віднесена до земель комунальної власності.

Отже, спір у справі між Дніпровською міською радою та ТОВ «ПОЛЛІСТАР» виник з приводу незаконного, на думку позивача, заволодіння земельною ділянкою по вулиці Шинна, 1-Г, м. Дніпро, шляхом будівництва та розміщення на ній міні автозаправочної станції: літ.А-1-операторна, загальною площею 14,4 кв.м., літ.б-1-мет.цист.ДТ, 95 бенз; літ. в-1-мет.цист.газова; 1,11,111-реклама, літ.ї-замощення, літ.Г-огорожа за адресою: м. Дніпро, вул. Шинна, 1-Г, яка у відповідності до норм діючого законодавства України, за доводами позивача, вважається самочинним будівництвом.

Таким чином, можливе наступне відчуження ТОВ «ПОЛЛІСТАР» вищезазначених самочинно побудованих, за доводами позивача, об`єктів нерухомого майна може в подальшому покласти на позивача тягар повернення земельної ділянки від третіх осіб, що спричинить додаткові витрати для відновлення порушених прав. А вжиття заходів забезпечення позову у даній справі щодо вказаного нерухомого майна на час вирішення справи забезпечать його гарантоване збереження у ТОВ «ПОЛЛІСТАР» до набрання законної сили судовим рішенням.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням позовних вимог Дніпровської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельної ділянкою шляхом знесення об`єкту нерухомого майна, припинення права власності та скасування державної реєстрації права на об`єкт нерухомого майна за адресою: м. Дніпро, вул. Шинна, 1-Г, на сьогодні, у випадку не застосування заходів забезпечення позову, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову.

Усі наведені вище обставини та мотиви, підтверджені належними та допустимими доказами, викладені позивачем в заяві про вжиття заходів забезпечення позову.

Проте, при постановлені оскаржуваної ухвали судом взагалі залишено поза увагою наведені позивачем аргументи, не з`ясовано обставини справи та не надано оцінки доказам, на які посилається позивач.

Зокрема, суд не дослідив, не врахував та не оцінив: співвідношення предмету спору з об`єктом спірних правовідносин; підстави позову; обставини, які передували зверненню позивача з даним позовом; можливі та цілком імовірні негативні наслідки невжиття заходів забезпечення; дотримання балансу інтересів сторін.

Незважаючи на те, що позивачем надано достатні, належні та допустимі докази пов`язаності обраного заходу забезпечення із предметом позову та об`єктом спірних правовідносин, а також того, що відповідачем можуть бути вчинені дії, внаслідок яких виконання рішення суду в подальшому стане неможливим, а захист інтересів позивача - неефективним, у порушення вимог ст.ст. 86, 136 ГПК України указані докази судом не досліджені, оцінка їм не надана.

Отже, вирішення питання про наявність підстав про забезпечення даного позову неможливе без урахування подій, які передували його пред`явленню та безпосередньо стали підставою для звернення позивача до суду.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

За таких обставин, вжиття заходів до забезпечення позову - це реальна гарантія виконання судового рішення та задоволення законних вимог Позивача, виходячи з розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і забезпечення збалансованості інтересів сторін у справі.

Колегія суддів погоджується з доводами заявника апеляційної скарги, що позивачем відповідно до вимог ст. 74 та ст. 136 ГПК України доведено наявність реальної загрози ефективному захисту, що істотно ускладнить виконання рішення господарського суду в частині відновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів Позивача у разі задоволення позову. При цьому, обрані позивачем заходи до забезпечення позову не містяться в переліку заборонених заходів забезпечення позову, визначених ч. 5 ст. 137 ГПК України.

Колегія суддів вважає, що обрані позивачем заходи забезпечення позову у вигляді заборони Відповідачу вчиняти будь-які дії по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на об`єкт нерухомого майна та заборони державному реєстратору вчиняти будь-які дії щодо цього майна до вирішення судом спору по суті, є співмірними із предметом спору щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

При цьому, колегія суддів враховує, що вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони Відповідачу вчиняти будь-які дії по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на об`єкт нерухомого майна та заборони державному реєстратору вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо цього майна, жодним чином не обмежить права та законні інтереси відповідача, адже такі заходи мають тимчасовий характер та не позбавляють останнього їх конституційних прав на підприємницьку діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджають займатись господарською діяльністю як такою взагалі, у той час, як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Заперечення відповідача щодо вжиття заходів забезпечення позову, такі як: ТОВ «Поллістар» є доброчесним набувачем об`єкту нерухомого майна; дії ТОВ «Поллістар» відповідають нормам чинного законодавства; ТОВ «Поллістар» набуло право власності на нерухоме майно доброчесно, згідно вимог чинного законодавства; право власності ТОВ «Поллістар» зареєстровано згідно вимог чинного законодавства, зводяться по суті до незгоди останнього із позовною заявою, а не із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, з огляду на що колегією суддів до уваги не приймаються.

В той же час, такі заходи забезпечення позову як:

- заборона будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на об`єкт нерухомого майна, а саме міні автозаправну станцію: літ.А-1 операторна, загальною площею 14,4 кв.м, літ.б-1 мет.цист.ДТ, 95 бенз; літ. в-1-мет.цист.газова; І, ІІ, ІІІ реклама, літ.Ї замощення, літ.Г огорожа (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), яка розташована за адресою: вул. Шинна, 1-Г, м. Дніпро

призведуть до втручання у господарську діяльність невизначеного кола будь-яких інших осіб, тому в задоволенні клопотання Позивача в цій частині слід відмовити.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, в зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід скасувати, прийняти нове рішення у справі, яким частково задовольнити заяву позивача про забезпечення позову у цій справі.

Суд наголошує, що за приписами частин 7, 8, 9, 10 ст.145 ГПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Зважаючи на задоволення апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Суд наголошує, що постанова є виконавчим документом в частині вжиття заходів забезпечення позову та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (частина 1 статті 144 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст. ст. 136-140, 144, 269, 275, 277, 282-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.10.2023 у справі №904/5278/23 задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.10.2023 у справі №904/5278/23 скасувати.

Заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову у справі № 904/5278/23 задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом:

заборони Відповідачу вчиняти будь-які дії по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на об`єкт нерухомого майна, а саме міні автозаправну станцію: літ.А-1 операторна, загальною площею 14,4 кв.м, літ.б-1 мет.цист.ДТ, 95 бенз; літ. в-1-мет.цист.газова; І, ІІ, ІІІ реклама, літ.Ї замощення, літ.Г огорожа (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), яка розташована за адресою: вул. Шинна, 1-Г, м. Дніпро;

заборони державному реєстратору вчиняти будь-які дії, окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову у цій справі на об`єкт нерухомого майна, а саме міні автозаправну станцію: літ.А-1 операторна, загальною площею 14,4 кв.м, літ.б-1 мет.цист.ДТ, 95 бенз; літ. в-1-мет.цист.газова; І, ІІ, ІІІ реклама, літ.Ї замощення, літ.Г огорожа (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), яка розташована за адресою: вул. Шинна, 1-Г, м. Дніпро.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поллістар" на користь Дніпровської міської ради 2684,00 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Видачу відповідних наказів, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до ст.287 ГПК України може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова є виконавчим документом відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» може бути пред`явлена до виконання у строк до 20.12.2026.

Стягувач: Дніпровська міська рада (ідентифікаційний код юридичної особи: 26510514, адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд.75)

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Поллістар" (ідентифікаційний код 43373030, адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Янтарна, буд.83, корп.2, кв.24)

Повний текст постанови виготовлено та підписано 29.12.2023.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Т.А. Верхогляд