ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" грудня 2023 р. Справа № 918/779/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув матеріали клопотання відповідача про поворот виконання рішення

у справі за позовом: керівника Рівненської окружної прокуратури

в інтересах держави в особі: Рівненської міської ради

до відповідача: Спільного українсько-бельгійського підприємства в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Рейкарц і партнери. Україна"

про: стягнення безпідставно збережених коштів у сумі 583 984,90 грн.

секретар судового засідання: С.Коваль

представники:

від відповідача: Н.Рачкевич

від органу прокуратури: І.Ковальчук

Керівник Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської міської ради звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Спільного українсько-бельгійського підприємства в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Рейкарц і партнери. Україна" про стягнення безпідставно збережених коштів у сумі 583 984,90 грн.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 12 грудня 2022 у справі №918/779/22, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13 квітня 2023 року позов задоволено повністю, вирішено стягнути зі Спільного українсько-бельгійського підприємства в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Рейкарц і партнери. Україна" на користь Рівненської міської ради безпідставно збережені кошти в розмірі 583 984,90 грн.

12 січня 2023 року на виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 12 грудня 2022 року видано наказ про стягнення з Спільного українсько-бельгійського підприємства в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Рейкарц і партнери. Україна" на користь Рівненської міської ради безпідставно збережені кошти в розмірі 583 984,90 грн.

Постановою Верховного Суду від 27 липня 2023 року касаційну скаргу Спільного українсько-бельгійського підприємства в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Рейкарц і партнери. Україна" задоволено частково, рішення Господарського суду Рівненської області від 12 грудня 2022 року та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13 квітня 2023 року у справі №918/779/22 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Рівненської області.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 24 жовтня 2023 року позов задоволено частково, вирішено стягнути з Спільного українсько-бельгійського підприємства в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Рейкарц і партнери. Україна" на користь Рівненської міської ради безпідставно збережені кошти в розмірі 165 948,14 грн, в задоволенні позову про стягнення 418 036,76 грн відмовлено.

Окрім того вирішено стягнути з Рівненської обласної прокуратури на користь Спільного українсько-бельгійського підприємства в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Рейкарц і партнери. Україна" 19 458,04 грн судових витрат у вигляді судового збору за розгляд справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції.

Вказане рішення суду набрало законної сили 16 листопада 2023 року.

18 грудня 2023 року Спільне українсько-бельгійське підприємство в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Рейкарц і партнери. Україна" звернулося до суду з клопотанням про поворот виконання рішення суду, відповідно до якого відповідач просить суд здійснити поворот виконання рішення суду від 12 грудня 2022 року та стягнути з Рівненської міської ради на свою користь 476 804,25 грн як різницю між стягнутими коштами за рішенням суду від 12 грудня 2022 року та рішенням суду від 24 жовтня 2023 року.

Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши пояснення присутніх представників сторін суд відзначає наступне.

Відповідно статті 129-1 Конституції України та статті 326 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з частиною 1 статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 333 ГПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Як видно із матеріалів справи, відповідач при новому розгляді справи до прийняття рішення не звертався із заявою про поворот виконання. Така заява надійшла до суду першої інстанції вже після прийняття рішення.

За своєю правовою природою поворот виконання рішення, постанови - це процесуальна дія, яка полягає в повному або частковому відновленні первісного становища відповідача в разі зміни або скасування рішення з прийняттям нового рішення про повну або часткову відмову в позові. Мета повороту виконання рішення - приведення відносин, що склалися між сторонами, у відповідність з новим судовим рішенням шляхом усунення наслідків скасованого повністю або частково рішення.

У пункті 3.2 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Військової частини НОМЕР_1 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України від 02 листопада 2011 року №13-рп/2011 зазначено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

При розгляді заяви про поворот виконання судового рішення необхідно встановити чи виконано боржником (повністю або частково) судове рішення, яким з нього були стягнуті грошові кошти та чи скасовано повністю або частково в апеляційному або касаційному порядку судове рішення, за яким з боржника стягнуті грошові кошти.

З досліджених доказів судом встановлено, що 28 червня 2023 року відкрито виконавче провадження №72133121 по виконанню наказу Господарського суду Рівненської області №918/779/22 від 12 січня 2023 року (постанова від 28 червня 2023 року).

З даної постанови державного виконавця слідує, що розмір виконавчого збору складає 58 398,49 грн.

Окрім того, постановою у виконавчому провадженні №72133121 від 28 червня 2023 року встановлено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження 369,00 грн.

30 червня 2023 року в ході виконавчого провадження № 72133121 боржником (Спільне українсько-бельгійське підприємство в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Рейкарц і партнери. Україна") на корить Галицького ВДВС ЛМУЮ сплачено 642 752,39 грн (583 984,90 грн + 58 398,49 грн + 369,00 грн), що підтверджується платіжною інструкцією, яка долучена до матеріалів справи.

З відомостей з автоматизованої системи виконавчого провадження видно, що станом на 15 грудня 2023 року виконавче провадження №72133121 має відмітку "завершено".

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Виконавчий збір, стягнутий з боржника в порядку, встановленому статтею 27 Закону України "Про виконавче провадження" належить до коштів виконавчого провадження (пункт 1 частини 1 статті 42 Закону України "Про виконавче провадження").

Питання про стягнення з боржника виконавчого збору вирішується відповідною постановою державного виконавця (частина 4 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження"), а не рішенням суду.

Відповідно до частин 2-4 статті 42 названого Закону витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження (частина 2). Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України (частина 3). На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення (частина 4).

За змістом частини 2 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду у порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою - частиною 2 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 13 березня 2019 року у справі №545/2246/15-ц та від 03 квітня 2019 року у справі №370/1288/15, а також Верховним Судом у постановах від 03 листопада 2021 року у справі №910/16262/19 та від 13 лютого 2023 року у справі №922/153/13-г.

Наведене, у свою чергу, свідчить про те, що питання про повернення Спільному українсько-бельгійському підприємству в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Рейкарц і партнери. Україна" стягнутої державним виконавцем винагороди приватного виконавця, мінімальних витрат виконавчого провадження має вирішуватися не в порядку повороту виконання рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №296/7644/17.

Таким чином, грошові кошти в розмірі 58 767,49 грн є коштами виконавчого провадження, стягнення яких здійснювалось не на підставі рішення суду, а відповідно до винесених виконавцем постанов. У зв`язку з наведеним, грошові кошти в розмірі 58 767,49 грн які складають з 58 398,49 грн. виконавчого збору та 369,00 грн суми мінімальних витрат виконавчого провадження не підлягають поверненню Спільному українсько-бельгійському підприємству в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Рейкарц і партнери. Україна" в порядку статті 333 ГПК України, оскільки вони не були грошовими коштами, отриманими стягувачем на виконання рішення суду, яке в подальшому скасоване Верховним Судом.

Враховуючи вищевикладене, суд зробив висновок, що клопотання Спільного українсько-бельгійського підприємства в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Рейкарц і партнери. Україна" про поворот виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 12 грудня 2022 року у справі №918/779/22 необхідно задовольнити частково, стягнувши з Рівненської міської ради на користь Спільного українсько-бельгійського підприємства в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Рейкарц і партнери. Україна" 418 036,76 грн, що складає різницю між сумою яка стягнута з рішенням суду яке скасовано та сумою яка підлягає до стягнення за рішенням суду яке набрало законної сили за результатами нового розгляду справи (583 984,90 грн - 165 948,14 грн).

Водночас суд зробив висновок, що у задоволенні клопотання Спільного українсько-бельгійського підприємства в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Рейкарц і партнери. Україна" про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум в розмірі 58 767,49 грн, що становить 58 398,49 грн виконавчого збору та 369,00 грн суми мінімальних витрат виконавчого провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 232, 234, 333 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Спільного українсько-бельгійського підприємства в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Рейкарц і партнери. Україна" про поворот виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 12 грудня 2022 року у справі №918/779/22 задовольнити частково.

2. Здійснити поворот виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 12 грудня 2022 року у справі №918/779/22.

3. Стягнути з Рівненської міської ради (33028, м. Рівне, вул. Соборна, 12-А, ) на користь Спільного українсько-бельгійського підприємства в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Рейкарц і партнери. Україна" (79040, м. Львів, вул. Друкарська, 9, ) 418 036 (чотириста вісімнадцять тисяч тридцять шість) грн. 76 коп.

4. У стягненні з Рівненської міської ради на користь Спільного українсько-бельгійського підприємства в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Рейкарц і партнери. Україна" 58 767,49 грн відмовити.

Ухвала набирає законної сили в прядку статті 235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 256, 257 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Андрій КАЧУР