ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2023 р. Справа№ 917/993/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.М.

представники:

від позивача: Винник Р.О. (в режимі відеоконференції)

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

від відповідача-3: не з`явився

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: не з`явився

від третьої особи-3: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" про прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги Полтавської обласної військової адміністрації

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2023 (дата складення тексту судового рішення - 08.06.2023)

у справі № 917/993/22 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод"

до відповідачів:

1. Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру

2. Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області

3. Полтавської обласної військової адміністрації

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів:

1) Державне підприємство "Кременчуцьке лісове господарство"

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька металургійна компанія"

3) Кам`янопотоківська сільська територіальна громада в особі Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області

про визнання недійсним розпорядження, скасування державної реєстрації земельної ділянки, визнання незаконною бездіяльність,

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 30.05.2023 частково задоволено заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 917/993/22. Стягнуто з Полтавської обласної військової адміністрації на користь Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" 49 000,00 грн витрат на правову допомогу. В задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Не погодившись із прийнятим додатковим рішенням, Полтавська обласна військова адміністрація звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила суд скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2023 у справі № 917/993/22 повністю. Ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у повному обсязі.

За результатами розгляду вищевказаної апеляційної скарги, постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2023 апеляційну скаргу Полтавської обласної військової адміністрації залишено без задоволення, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2023 у справі № 917/993/22 залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача 24.10.2023 було подано заяву про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Крім цього, представник позивача в судовому засіданні, яке відбулося 25.10.2023 підтримав подану ним 24.10.2023 заяву щодо прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, та заявив усне клопотання про намір подати докази понесення таких витрат після ухвалення постанови по даній справі.

31.10.2023 до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів про понесення останнім витрат на правову допомогу у даній справі, а саме: детальний опис наданих послуг з правової допомоги; копії акту від 26.10.2023 приймання-передавання наданих послуг до договору про надання правої допомоги від 12.10.2020; лист повідомлення № 06/22/1 від 22.06.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2023 прийнято до розгляду заяву про прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу та клопотання про долучення доказів; призначено розгляд заяви в судовому засіданні на 06.12.2023.

06.12.2023 судове засідання не відбулося, у зв`язку із перебуванням суддів Шаптали Є.Ю. та Тарасенко К.В. у відпустці.

27.11.2023 від відповідача-3 засобами електронного зв`язку до суду апеляційної інстанції надійшли: клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами Північного апеляційного господарського суду за допомогою сервісу "EasyCon" та заперечення про прийняття додаткового судового рішення.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2023 у справі № 917/993/22 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку перебуванням суддів Шаптали Є.Ю. та Тарасенко К.В. у відпустці. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2023, справу № 917/993/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2023 прийнято до розгляду заяву про прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів: Тищенко А.І., Михальської Ю.Б.; призначено розгляд заяви в судовому засіданні 19.12.2023 в режимі відеоконференції за участю представника відповідача-3.

18.12.2023 від позивача засобами поштового зв`язку до суду апеляційної інстанції надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами Північного апеляційного господарського суду за допомогою сервісу "EasyCon".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2023 задоволено заяву позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами у справі № 917/993/22; вирішено проводити судове засідання призначене на 19.12.2023 в режимі відеоконференції за участю представника позивача.

В судове засідання, яке відбулося 19.12.2023, з`явився представник позивача в режимі відеоконференції, який підтримав заяву про прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Представники відповідачів-1,-2,-3 та третіх осіб-1,-2,-3 не з`явилися про причину відсутності суду апеляційної інстанції не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи те, що явка представників відповідачів-1,-2,-3 та третіх осіб-1,-2,-3 судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а також зважаючи на те що, про час та місце розгляду вищезгаданої заяви відповідачі-1,-2,-3 та треті особи-1,-2,-3 повідомлялися належним чином, зокрема, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2023, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки про доставку електронного документа та про доставку електронного листа.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів визнала можливим здійснювати розгляд заяви у даній справі за відсутності представників відповідачів-1,-2,-3 та третіх осіб-1,-2,-3.

Розглянувши заяву про прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2023 у справі № 917/993/22, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається зі змісту долученого до матеріалів справи акту прийому - передачі послуг від 26.10.2023 до договору про надання правової допомоги від 12.10.2020, вартість наданих адвокатським об`єднанням та прийнятих позивачем послуг з надання правової допомоги складає 14 000,00 грн до яких входять наступні послуги правової допомоги:

- гонорар адвоката за представництво та ведення справи в Північному акціонерному господарському суді за 1 судове засідання - 10 000,00 грн;

- складання документів по суті справи: відзив на апеляційну скаргу Полтавської обласної військової адміністрації на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2023 у справі № 917/993/22 - 4 000,00 грн.

Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

В силу вимог ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

За приписами ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За правилами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Колегія суддів також зазначає, що у розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача в Північному апеляційному господарському суді здійснював адвокат Винник Р.О. на підставі довіреності № 40-21/5 від 29.12.2022 виданої позивачем та відповідно до договору про надання правової допомоги від 12.10.2020 та листа повідомлення № 06-22/1 від 22.06.2023, в якому повідомлено про те, що: представництво інтересів позивача буде здійснюватися адвокатом Винником Р.О.; вартість послуг правової допомоги надана позивачу під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції визначається договором від 12.10.2020 та складає 14 000,00 грн.

У пункті 3.1 договору від 12.10.2020 сторони погодили, що оплата правової допомоги з виконання доручень (окремих, разових) клієнта визначається прейскурантом цін на правову допомогу.

Відповідач-3 у письмових запереченнях посилається на те, що позивачем не надано до матеріалів справи будь-яких доказів фактичної оплати витрат на професійну правничу допомогу на користь адвоката, тому відповідач просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні заяви позивача щодо прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постановах: від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17, 16.05.2019 у справі № 823/2638/18, 09.07.2019 у справі № 923/726/18 та 26.02.2020 у справі № 910/14371/18, в якій вказано, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Судова колегія зазначає, що умовами укладеного договору про надання правової допомоги від 12.10.2020 не передбачено погодинну оплату послуг адвоката. Натомість, розмір гонорару адвоката сторони вирішили погодити у попередніх розрахунках витрат на професійну правничу допомогу, що складається адвокатом щодо кожного доручення клієнта.

Як було зазначено вище, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись вказаними процесуальними приписами, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

З урахуванням викладеного у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічний висновок наведений у додатковій постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.03.2020 у справі № 911/471/19).

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що належних доказів або обґрунтувань, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката у справі, відповідачем не надано, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що скаржник не довів на підставі ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката щодо складності цієї справи.

При цьому, самі лише посилання на неспівмірність витрат та незгода із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви відповідача про розподіл судових витрат. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2020 у справі № 910/5410/19.

Стосовно посилань відповідача-3 на те, що позивачем не надано до матеріалів справи будь-яких доказів фактичної оплати витрат на професійну правничу допомогу на користь адвоката, судова колегія звертає увагу на наступне.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього кодексу).

З огляду на зазначену правову позицію касаційного суду, колегія суддів відхиляє аргументи відповідача-3 з приводу відсутності у матеріалах справи будь-яких доказів фактичної оплати позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає обґрунтованим та співмірним розмір заявлених позивачем витрат на правову допомогу, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги, заява Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" про прийняття додаткового рішення підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" про прийняття додаткового рішення у справі № 917/993/22 - задовольнити.

Стягнути з Полтавської обласної військової адміністрації (36014, місто Полтава, вулиця Соборності, будинок 45; ) на користь Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" (39621, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Івана Приходька, будинок 141; ) витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 14 000,00 грн (чотирнадцять тисяч грн 00 коп).

Видачу наказу на виконання цієї додаткової постанови доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи № 917/993/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено 27.12.2023.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська