ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2023 року м.Дніпро Справа № 904/525/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії

головуючого судді: Мороза В.Ф. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Стрелецького Анатолія Валерійовича на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.05.2023 (суддя Кеся Н.Б.)

у справі № 904/525/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги", м.Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Стрелецького Анатолія Валерійовича, м.Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці позивача -Приватне акціонерне товариство "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія", м.Дніпро

про стягнення 63 180,60 грн

.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" 27.01.2023 року звернулося з позовом до Фізичної особи-підприємця Стрелецького Анатолія Валерійовича, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиту електроенергію за період червень 2022 року у сумі 63180,60 грн та судовий збір у розмірі 2684,00 грн., обґрунтовуючи позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати вартості спожитої електроенергії.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.05.2023 у справі №904/525/23 позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Стрелецького Анатолія Валерійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" заборгованість за спожиту електроенергію за період червень 2022 року у сумі 63180,60 грн та судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням Фізичною особою-підприємцем Стрелецьким Анатолієм Валерійовичем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.05.2023 у справі № 904/525/23 та прийняте нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом не досліджено обставин, що приміщення, в якому проводився контрольний огляд не експлуатувалося, було зачинено, а представник Буц В.А., який підписав Акт власнику приміщення не відомий та не уповноважувався на підписання будь-яких документів чи актів. Окрім того слід звернути увагу, що згідно виписки з ЄДР ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» у період з січня 2019 по червень 2022 не було помічено використання послуг електропостачання, що відповідно підтверджує позицію відповідача, що приміщення не експлуатувалося. Судом першої інстанції не надано оцінку вказаним доказам, не прийняв до уваги заперечення відповідача, тому рішення підлягає скасуванню у зв`язку з недоведеністю.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.07.2023 у справі № № 904/525/23 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Стрелецького Анатолія Валерійовича на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.05.2023 у справі № 904/525/23 залишено без руху. Скаржнику надано строк 10 днів з дня вручення ухвали усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати докази надіслання копії апеляційної скарги на адресу позивача та третьої особи та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску такого строку та докази на підтвердження поважності причин пропуску строку.

Апелянтом усунено недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.07.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Стрелецького Анатолія Валерійовича на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.05.2023 у справі № 904/525/23 у порядку письмового провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що дані щодо спожитих відповідачем обсягів було отримано по ЕІС-коду 62Z902, які становили 18 363 кВт-год. Відповідно до п. 8.6.15 Кодексу комерційного обліку, дані, отримані від споживача, при проведенні процедур їх перевірки та в розрахунках мають менший пріоритет ніж виміряні дані з контрольних лічильників або дані, отримані безпосередньо оператором системи або ППКО (постачальників послуг комерційного обліку електричної енергії). В подальшому, відповідно до умов пунктів 4.3., 4.12., 4.13., 5.1.2.30. ПРРЕЕ, п. 8.6.15 Кодексу комерційного обліку, Постачальником було сформовано рахунки на підставі отриманих даних від оператора системи розподілу, які Споживач не оплатив. Твердження Відповідача, що Акт контрольного огляду № 1606/4 від 16.06.2022, який складено ПрАТ «ПЕЕМ «Центральна енергетична компанія», було підписано не уповноваженою особою, яка не мала права його підписувати, жодним чином не спростовує факт споживання Відповідачем обсягів електричної енергії за період червня 2022 року, які становили 18 363 кВт-год, та які були передані оператором системи розподілу Позивачу для подальшого здійснення розрахунку з Відповідачем. При цьому постачальник не володіє інформацією, щодо уповноважених осіб Споживача, які мають право підписувати документи з іншими юридичними особами такими, як оператор системи розподілу - ПрАТ «ПЕЕМ «Центральна енергетична компанія».

Відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, повноту їх дослідження місцевим господарським судом, перевіривши правильність висновків суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю Дніпровські енергетичні послуги у відповідності із Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 року (далі - ПРРЕЕ) - постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг на території Дніпропетровської області.

Відповідно до пункту 1.2.8. ПРРЕЕ постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Товариством з обмеженою відповідальністю Дніпровські енергетичні послуги було опубліковано договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг у газеті Вісті Придніпров`я від 06.11.2018 №84 (1984), а також розміщено на офіційному веб-сайті https:/dnep.com.ua (нині - https:/dp.yasno.com.ua).

Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до цього Договору, згідно із заявою-приєднання яка є додатком до цього договору. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону та Правил та є однаковими для всіх споживачів (п.п. 1.1, 1.2 Договору).

Відповідно до п. 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Пунктом 1.2.15. ПРРЕЕ передбачено, що для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Згідно пункту 7 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Фізична особа-підприємець Стрелецький Анатолій Валерійович (далі - Відповідач/ Споживач) приєднався до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом споживання електричної енергії та оплати її вартості.

Отже з 01.01.2019 року між Постачальником та Споживачем укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір).

Споживач приєднався до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, розміщеного на сайті Постачальника за посиланням https:/dp.yasno.com.ua на умовах Договору та на умовах комерційної пропозиції Універсальна постачальника універсальних послуг ТОВ Дніпровські енергетичні послуги для малих непобутових споживачів (далі - Комерційна пропозиція), за особовим рахунком № 96 бази даних споживачів постачальника.

Згідно з умовами Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (п. 2.1. Договору).

В пункті 5.10 Договору встановлено, що оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 5.8. Договору).

У Комерційній пропозиції в розділі 5 Термін оплати, зазначено, що 100% попередня оплата здійснюється не пізніше ніж за 6 календарних днів до дати початку розрахункового періоду з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію.

Розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися Споживачем у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду, не залежно від отримання рахунку.

Відповідно до пп. 1 п. 6.2 Договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг, згідно з умовами цього Договору.

Згідно розділу 10 Комерційної пропозиції договір укладається на строк до кінця календарного року. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо не пізніше ніж за 21 календарний день до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не заявить про припинення його дії або розірвання.

Розділом 4 ПРРЕЕ передбачений Порядок розрахунків на роздрібному ринку електричної енергії, відповідно до якого, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

Послуги оператора системи оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи.

Датою здійснення оплати за виставленим платіжним документом є дата, на яку оплачена сума коштів зараховується на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника або поточний рахунок оператора системи розподілу, відкритий в уповноваженому банку.

Оплата електропостачальнику вартості електричної енергії, у тому числі на підставі визнаної претензії, здійснюється виключно коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника.

Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Згідно пунктів 4.3, 4.13, 5.1.2.30 ПРРЕЕ обсяги споживання електричної енергії підтверджуються адміністратором комерційного обліку, функції якого, згідно п. 10 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 виконує відповідний оператор систем розподілу.

Як зазначає позивач, згідно даних ПрАТ «ПЕЕМ «Центральна енергетична компанія», по точках обліку споживача Фізичної особи-підприємця Стрелецького А.В. в період червень 2022 обсяги розподіленої електричної енергії складають 18363 кВт*год.

В матеріали справи надано копію Акту №1606/04 від 16.06.2022 контрольного огляду, збереження пломб, встановлених на об`єкті Споживача, особовий рахунок №10001062 від 16.06.2022, в якому ПрАТ ПЕЕМ Центральна енергетична компанія зафіксовані покази лічильника 039289 станом на день складання акту, який був підписаний представником відповідача без заперечень щодо показів лічильника.

Позивачем було виставлено споживачу рахунок № 83 від 30.06.2022 на оплату спожитої в червні 2022 року електроенергії у розмірі 63 180,60 грн. Строк оплати згідно вказаного рахунку 14.07.2022.

У зв`язку з неоплатою виставленого рахунку, позивачем було надіслано на адресу відповідача вимогу про сплату, протягом семи календарних днів від дати отримання даної вимоги, заборгованості за спожиту електроенергію. Докази надіслання вимоги надано в матеріали справи.

Відповідачем не сплачено суму вартості електроенергії у розмірі 63 180,60 грн., що і стало причиною виникнення спору.

Однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, за приписами ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України (ЦК України), є договір.

Відповідно до статей 626 - 629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Відповідно до ст. 4 ЗУ "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Згідно зі ст. 714 ЦК України та ст. 275 ГК України за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно п. 4.1., 4.3., 4.4. Правил розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг. Датою здійснення оплати за виставленим платіжним документом є дата, на яку оплачена сума коштів зараховується на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника або поточний рахунок оператора системи розподілу, відкритий в уповноваженому банку.

Пунктом 4.12 ПРРЕЕ передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно п. 5.10 Договору оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

Згідно рахунку № 83 від 30.06.2022 на оплату спожитої в червні 2022 електроенергії у розмірі 63 180,60 грн., кінцевою датою строку оплати рахунку встановлено 14.07.2022.

Відповідачем не надано доказів погашення заборгованості у заявленому до стягнення розмірі.

З огляду на викладене колегія суддів вважає висновок суду про наявність підстав для стягнення з відповідача 63 180,60 грн. заборгованості за поставлену електричну енергію правильним та обґрунтованим.

Щодо доводів апеляційної скарги, що позивачем безпідставно нараховано суму вартості електроенергії, оскільки приміщення не експлуатувалося та було зачинено, а Буц В.А., який підписав Акт контрольного огляду не є уповноваженою особою, колегія зазначає наступне.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як вже було зазначено, згідно пунктів 4.3, 4.13, 5.1.2.30 ПРРЕЕ обсяги споживання електричної енергії підтверджуються адміністратором комерційного обліку, функції якого, згідно п. 10 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 виконує відповідний оператор систем розподілу.

Приватне акціонерне товариство "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія"", як адміністратор комерційного обліку, проводить нарахування обсягів споживання електричної енергії споживачами та в подальшому передає такі дані постачальнику для виставлення рахунків споживачам. Оператор системи розподілу відповідальний за повноту та достовірність даних, що передаються.

Згідно довідки ПрАТ «ПЕЕМ «Центральна енергетична компанія» №1549/380-05 від 24.10.2022, по точках обліку споживача Фізичної особи-підприємця Стрелецького А.В. в період червень 2022 обсяги розподіленої електричної енергії складають 18363 кВт*год. На підставі вказаної довідки відповідачу було виставлено рахунок на оплату електроенергії в обсягах, зазначених у вказаній довідці.

Пунктом 4.12 ПРРЕЕ передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Отже Довідка про обсяги розподіленої електричної енергії, що міститься у матеріалах справи є достатнім та допустимим доказом на підтвердження факту споживання відповідачем відповідних обсягів електричної енергії.

При цьому відповідачем було отримано від ПрАТ «ПЕЕМ «Центральна енергетична компанія» інформацію про обсяги розподіленої електричної енергії за період з 01.01.2019 по грудень 2022, з якої вбачається, що за червень 2022 обсяги розподіленої електричної енергії складають 18363 кВт*год. Тобто така довідка містить аналогічну інформацію та підтверджує обсяги споживання у червні 2022 року.

Доказів звернення до оператора системи розподілу щодо відключення, чи припинення споживання електричної енергії, у зв`язку з невикористанням приміщення в матеріали справи не надано.

Згідно інформації наданої третьою особою, відключення електроустановок об`єкта відповідача за адресою м.Дніпро, пр-т Б.Хмельницького 133 відбулося 10.08.2022, тобто вже після здійснення нарахування суми боргу за спожиту електричну енергію.

Доводи апеляційної скарги, що Акт контрольного огляду №1606/4 приміщення, розташованого за адресою пр.Б.Хмельницького, 133 було підписаною неуповноваженою особою, та що така особа власнику невідома колегією не приймаються, оскільки такі доводи не спростовують факту споживання електроенергії та відповідно не спростовують обов`язку відповідача оплатити спожиту електроенергію.

Таким чином доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та відхиляються апеляційним судом, оскільки належними доказами підтверджено споживання електроенергії на об`єкті відповідача у червні 2022 року та не спростовано обов`язку останнього оплатити її вартість у заявленому до стягнення розмірі.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 вказаного кодексу обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 ГПК України).

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

У пунктах 1 - 3 частини 1 статті 237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним рішення.

В силу приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи встановлені обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Стрелецького Анатолія Валерійовича на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.05.2023 у справі № 904/525/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.05.2023 у справі № 904/525/23 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Фізичну особу-підприємця Стрелецького Анатолія Валерійовича.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є.Чередко

Суддя Л.А.Коваль