ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.12.2023м. СумиСправа № 920/1050/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., при секретарі судового засідання Виходцевій О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду матеріали справи №920/1050/23

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м. Київ, 03680; код за ),

в особі регіональної філії

«Львівська залізниця» (вул. Гоголя, буд. 1, м. Львів, 79007; код за )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротермінал констракшин» (вул. Заводська, буд. 1, смт. Степанівка, Сумський р-н, Сумська обл., 42305; код за ),

про стягнення 279600,00 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Гуменюк І.П. (довіреність від 17.07.2023 №7759),

від відповідача: Демчук Є.В. (адвокат, ордер серії СВ №1065684 від 29.09.2023),

справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження,

установив:

05.09.2023 позивач звернувся з позовною заявою, відповідно до якої просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 279600,00 грн (двісті сімдесят дев`ять тисяч шістсот грн 00 коп.), судові витрати по даному спору покласти на відповідача.

06.09.2023 за електронним запитом суду сформований витяг з ЄДРПОУ, за яким відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротермінал Констракшн», зареєстрований як юридична особа за адресою: вул. Заводська, буд. 1, смт. Степанівка, Сумський р-н, Сумська обл., 42305.

Ухвалою від 08.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №920/1050/23 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами; установлено сторонам строки для надання заяв по суті справи.

02.10.2023 електронною поштою представник відповідача надіслав відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача заперечує проти задоволення позову та просив здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 04.10.2023 у справі №920/1050/23 задоволено клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, викладене в п. 1 прохальної частини відзиву на позов (вх №3748 від 02.10.2023); постановлено справу №920/1050/23 розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін; розгляд справи по суті призначено у судове засідання на 08.11.2023, 14:30.

09.10.2023 позивач подав відповідь на відзив (вх №6360/23), за якою позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити.

09.10. 2023 електронною поштою представник позивача надіслав заяву про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції (вх №3875) у справі №920/1050/23, відповідно до якої просив судове засідання призначене на 08.11.2023, 14:30 провести за участі Гуменюк Інни Петрівни (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 16.10.2023 у справі №920/1050/23 задоволено заяву представника позивача про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції (вх №3875 від 09.10.2023) у справі №920/1050/23; постановлено провести судове засідання по суті у справі №920/1050/23, призначене на 08.11.2023, 14:30 за участю представника позивача - Гуменюк Інни Петрівни (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

02.11.2023 електронною поштою представник відповідача надіслав заяву про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції (вх №4223) у справі №920/1050/23, відповідно до якої просив судове засідання призначене на 08.11.2023, 14:30 провести за участі адвоката Демчука Євгена Вікторовича (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 03.11.2023 у справі №920/1050/23 задоволено заяву представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх №4223 від 02.11.2023) у справі №920/1050/23; постановлено провести судове засідання у справі призначене на 08.11.2023, 14:30 за участю представника відповідача - адвоката Демчука Євгена Вікторовича (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

08.11.2023 розгляд справи не відбувся у зв`язку із оголошеною на території Сумської області повітряної тривоги, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 08.11.2023 у справі №920/1050/23.

Ухвалою від 08.11.2023 у справі №920/1050/23 призначено судове засідання у справі на 11.12.2023, 14:30, в режимі відеоконференції в використанням власних технічних засобів

17.11.2023 Гуменюк І.П., як представник позивача, через систему електронний суд надіслала заяву про вступ в електронну справу як представника. Зазначеного представника додано в комп`ютерну програму «ДСС» як представника Акціонерного товариства «Українська залізниця» у справі №920/1050/23 з подальшим наданням доступу до електронної справи.

У судовому засіданні 11.12.2023 встановлено:

Представники позивача та відповідача у судове засідання прибули, будь-яких заяв та/або клопотань не подали.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви.

Судовий процес на виконання ч. 1 ст. 222 ГПК України фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 11.12.2023 на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд установив наступне:

10.03.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротермінал констракшин» з використанням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП) підписало заяву про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №39838125/2020-001 від 10.03.2023.

Відповідно до пунктів 1-2 зазначеної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротермінал констракшин» надаючи Акціонерному товариству «Українська залізниця» цю заяву про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, підтверджує, що в повній мірі ознайомлено з оприлюдненим AT «Укрзалізниця» на сторінці http://uz-cargo.com/ договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - договір) станом на день подання цієї заяви, ознайомлено з всією інформацією, необхідною для виконання договору, та визнає всі умови договору. Виражає волевиявлення укласти договір в порядку, встановленому ст. 634 Цивільного кодексу України.

10.03.2020 підписаним ЕЦП повідомленням про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №99-39838125/2020-001 від 10.03.2020 АТ «Укрзалізниця» засвідчила прийняття від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротермінал констракшин» заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом та повідомила, що ТОВ «Агротермінал констракшин» присвоєно коди: відправника / одержувача: 3348; платника 8219417 та відкрито особовий рахунок з ідентичним номером.

Таким чином, 10.03.2020 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі - позивач, перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротермінал констракшин» (далі - відповідач, замовник) укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (надалі - договір) шляхом прийняття в цілому пропозиції (акцепт), що підтверджується зазначеними заявою про прийняття в цілому пропозиції та повідомленням про укладення договору №39838125/2020-001.

Згідно п. 1.1 договору, предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

Пунктом 1.2. договору визначено, що при виконанні договору сторони використовують такі скорочені найменування нормативно-правових актів:

-Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут залізниць України);

-Правила перевезення вантажів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082 (далі - Правила перевезення вантажів);

-Правила планування перевезень вантажів (статті 17-21 Статуту), затверджені наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 № 873 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2002 за № 1030/7318 (далі - Правила планування перевезень вантажів);

-Правила користування вагонами і контейнерами, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458 (далі - Правила користування вагонами).

-Збірник Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів, затверджені наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356 (далі - Збірник тарифів, Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів, відповідно);

-Угода про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - СМГС);

-Конвенція про міжнародні залізничні перевезення (далі - КОТІФ).

Відповідно до п. 1.4. договору надання послуг за договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання / забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами.

Згідно з п. 1.5 договору договір є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Пропозиції та зміни до Договору приймаються і враховуються відповідно до п.9.3 та 9.4 договору та законодавства.

Договір, з урахуванням змін до нього, оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті http://uz-cargo.com/, з накладенням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП) (п. 1.6 договору).

Відповідно до п. 1.7 договору договір укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами договору.

Згідно з п. 1.10 договору договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до п. 12.1. договору.

Пунктами 2.1.4 та 2.1.14 договору визначено серед обов`язків замовника сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором з сум внесеної передоплати за кодом платника. Самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообіг, строк перебування вагону за межами України та інших послуг перевізника. Самостійно та регулярно ознайомлюватись зі змінами до договору, направленими перевізником документами та повідомленнями, іншою інформацією щодо надання послуг, розміщеними в інформаційних системах перевізника.

Відповідно до п. 3.2 договору замовник зобов`язаний сплачувати провізні платежі за перевезення вантажу у власному вагоні перевізника (крім транспортерів перевізника, проїзду бригад супроводження транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад).

Пунктом 3.2.1 договору встановлено, що розмір плати за використання власного вагону в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах) визначається в наступному порядку. При перевезенні по території України, як сума плати за використання вагону в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах) за такими формулами:

В = Впан + Впор.

Вван = Спл х Тван;

Впор = Спл х Тпор, де:

Вван плата за використання власного вагону перевізника під час перевезення вантажу, гри/вагон;

Впор - плата за використання власного вагону перевізника під час перевезення порожнього вагону, грн/вагон;

Тван - розрахункова кількість діб у вантажному рейсі;

Тпор - розрахункова кількість діб у порожньому рейсі;

Спл - ставка плати за використання власних вагонів перевізника для відповідного типу, грн/вагон за добу, зазначена в Додатку 1-2 до Договору.

Плата нараховується за ставками, що діють на дату приймання вантажу до перевезення.

Розрахункова кількість діб використання власного вагону Перевізника у вантажному або порожньому рейсах визначається за такими формулами:

Тван = Lван / Vcp, де:

Тпор = Lван х Кпп / Vcp, де:

Lван - тарифна відстань перевезення вантажу, км;

Vcp - середня швидкість перевезення власного вагону перевізника за одну добу (км/добу). відповідно до таблиці 3 Додатку 1-2 Договору залежно від типу рухомого складу, виду сполучення та виду відправки

У всіх випадках за кожне перевезення (за вантажний або порожній рейси) неповна доба використання округляється до повної;

Кпп - коефіцієнт порожнього пробігу, зазначено у Додатку 1-2 до Договору.

Відповідно до п. 4.1 договору розрахунки за договором здійснюються через філію «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» AT «Укрзалізниця».

Згідно з п. 4.8 договору у разі незгоди з нарахованими платежами та сумою списаних з особового рахунку коштів, замовник для проведення перевірки письмово повідомляє перевізника на вказану в розд. 7 договору адресу Філії «Центр транспортної логістики» AT «Укрзалізниця».

Пунктом 4.9. договору встановлено, що у разі виявлення перевізником неправильного нарахування платежів, здійснюється перерахунок, після чого надлишок списаних коштів зараховується на особовий рахунок замовника, як оплата за майбутні перевезення або ж додатково з сум внесеної попередньої оплати списуються кошти для оплати належних перевізнику платежів в порядку та строки, передбачені законодавством України і цим договором.

Договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевізником в повідомленні про оприлюднення договору здійсненого на веб-сайті http://uz-cargo.com/ та діє до його припинення. Дата введення в дію не може бути раніше 30 днів з дня оприлюднення договору. На звернення замовника умови договору застосовуються до відносин з замовником, які виникли між сторонами до його укладення та введення в дію (п. 12.1 договору).

Відповідно до п. 14 договору невід`ємну частину договору складають його додатки.

Таблицею 3 «Середня швидкість перевезення вагону Перевізника за одну добу (км/добу) (Vср), яка вводиться в дію з 01.08.2022», що є додатком до договору, встановлена Vср, (км/добу) як для експортного сполучення, так і для внутрішнього або імпортного сполучення.

03.08.2022, відповідно до протоколу електронного аукціону №RCE001-UA-823, відбувся електронний аукціон, організатором - Філія «Центр транспортної логістики» АТ «Укрзалізниця», номер лота - UZ010811/ЗРВ/АНГ; переможець аукціону - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротермінал констракшин».

12.08.2022 за накладною №39711247 здійснено відправку 50 вагонів (графа 19 накладної) зерна кукурудзи насипом (графа 20 накладної) зі станції Дубно Львівської залізниці (графа 16 накладної) до станції Одеса-Порт (експ.) Одеської залізниці (графа 10 накладної). Відправка - групова/маршрутна (графа 29 накладної).

У графі 7 накладної зазначено: «Для вивезення водним транспортом у Швейцарія». У графі 20 - «Експорт». Відповідно до графи 36 накладної нараховано вантажовідправнику/відповідачу кошти в сумі 2097000,00 грн.

31.05.2023 відповідно до Меморандуму за результатами аудиту окремих бізнес-процесів виробничого структурного підрозділу «Рівненська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Львівська залізниця» AT «Укрзалізниця» за період з 01.01.2022 по 28.02.2023 ревізорами встановлено, що при стягненні коштів за перевезення вантажу у вагонах відповідно до відправки №39711247 застосоване невірне значення Vcp, так як при розрахунку необхідно було застосовувати Vcp для експортного перевезення.

Відповідно до пункту 1.3. Правил оформлення перевізних документів позивачем були внесенні зміни до граф 34 та 36 накладної від 12.08.2022 №39711247: у графі 34 зазначено «вірно нарахувати по відправленню 4121869,00 грн», у графі 36 - « 2330000,00».

Як наслідок за накладною від 12.08.2022 №397111247 позивачем донараховано відповідачу до сплати 279600,00 грн та керуючись вимогами пункту 1.3. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 №64, в редакції наказу Мінінфраструктури України від 08.06.2011 №138 внесено відповідні зміни у перевізний документ.

11.08.2023 позивач направив відповідачу претензію №ДН-З-03/959, в якій зазначив про необхідність сплати 279600,00 грн за здійснене перевезення відповідно до накладної від 12.08.2022 №397111247.

Як зазначає позивач у позові, відповідь на претензію від відповідача він не отримав, відповідач зазначені кошти позивачу не сплатив, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до вимог частини першої статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 193 ГК України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Виходячи з правової природи укладеного правочину, між сторонами склались відносини з перевезення, які врегульовані Главою 64 ЦК України та Главою 32 ГК України.

Статтею 908 ЦК України встановлено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відносини залізниці з відправниками та одержувачами вантажів, багажу, вантажобагажу і пошти з урахуванням специфіки функціонування цього виду транспорту як єдиного виробничо-технологічного комплексу регулюються Законом України "Про залізничний транспорт", за змістом статей 2, 8 якого умови та порядок організації перевезень за участю залізниць, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України та іншими актами законодавства України.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04,1998 № 457 (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони -одержувача. Накладна супроводжує ватаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до пункту 1.3. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 №644, в редакції наказу Мінінфраструктури України від 08.06.2011 №138 (далі - Правила оформлення перевізних документів) зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Згідно з абз. 1 п. 2.5 Правил оформлення перевізних документів у разі перевезення експортно-імпортних вантажів через морські порти України не в прямому міжнародному сполученні оформлюється накладна внутрішнього сполучення. У цьому разі відправник проставляє відмітки: у графі 20 "Найменування вантажу" - "Експорт" чи "Імпорт", а в графі 7 "Заяви відправника" - для експорту зазначається "Для вивезення водним транспортом у ______" (зазначається країна призначення), а для імпорту - "Увезено водним транспортом з _____" (зазначається країна відправлення).

Розмір плати за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах) визначається в порядку, що узгоджений позивачем та відповідачем у п. 3.2.1 договору. Таблицею 3 «Середня швидкість перевезення вагону Перевізника за одну добу (км/добу) (Vср), яка вводиться в дію з 01.08.2022», що є додатком до договору, встановлена Vср, (км/добу) як для експортного сполучення, так і для внутрішнього або імпортного сполучення.

Статтею 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» надано визначення наступним поняттям:

- імпорт (імпорт товарів) - купівля (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб`єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами;

- експорт (експорт товарів) - продаж товарів українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності іноземним суб`єктам господарської діяльності (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) з вивезенням або без вивезення цих товарів через митний кордон України, включаючи реекспорт товарів. При цьому термін реекспорт (реекспорт товарів) означає продаж іноземним суб`єктам господарської діяльності та вивезення за межі України товарів, що були раніше імпортовані на територію України.

Відповідно до матеріалів справи, відповідач заперечує щодо позову, зауважуючи, що ТОВ «Агротермінал Констракшн» надало вантаж для внутрішнього сполучення вагонами-зерновозами з типом відправки «маршрутний поїзд». Таким чином, відповідач наголошу, що сума плати за використання вагонів за результатами аудиту була необґрунтовано збільшена та розрахунки аудити не відповідають умовам договору та суперечать п. 2.5. розділу 2 Правил оформлення перевізних документів.

Судом встановлено, що за накладною від 12.08.2022 № №39711247 здійснено відправку 50 вагонів (графа 19 накладної) зерна кукурудзи насипом (графа 20 накладної) зі станції Дубно Львівської залізниці (графа 16 накладної) до станції Одеса-Порт (експ.) Одеської залізниці (графа 10 накладної). У графі 7 накладної зазначено: «Для вивезення водним транспортом у Швейцарія». У графі 20 - «Експорт».

Суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено, що позивачем здійснено перевезення експортного вантажу відповідача, що підтверджено графами 7 та 20 накладної від 12.08.2022 № №39711247. Зазначене спростовує заперечення відповідача.

Пунктом 4.9. договору встановлено, що у разі виявлення перевізником неправильного нарахування платежів, здійснюється перерахунок, після чого надлишок списаних коштів зараховується на особовий рахунок замовника, як оплата за майбутні перевезення або ж додатково з сум внесеної попередньої оплати списуються кошти для оплати належних перевізнику платежів в порядку та строки, передбачені законодавством України і цим договором.

Враховуючи, що відбулось експортне перевезення (графа 7 та 20 накладної), а не внутрішнє, за результатами аудиту, при розрахунку плати за використання вагонів було правомірно застосоване позивачем Vср = 82 км/добу за Таблицею 3 «Середня швидкість перевезення вагону Перевізника за одну добу (км/добу) (Vср), яка вводиться в дію з 01.08.2022», що є додатком до договору. Відповідно до пункту 1.3. Правил оформлення перевізних документів позивачем були внесенні зміни до граф 34 та 36 накладної від 12.08.2022 №39711247.

Враховуючи, що умовами договору визначено порядок застосування Vср для експортного перевезення (графи 7 та 20 накладної від 12.08.2023 №39711247) вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 279600,00 грн визнаються судом законними та правомірними.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався, як на підставу позову, а тому суд задовольняє позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 279600,00 грн заборгованості.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача судовий збір, розмір якого підтверджений платіжною інструкцією №3905 від 29.08.2023 в сумі 4194,00 грн.

Нормою статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України позивачу за рахунок відповідача відшкодовується 4194,00 грн судового збору.

Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротермінал констракшин» (вул. Заводська, буд. 1, смт. Степанівка, Сумський р-н, Сумська обл., 42305; код за ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м. Київ, 03680; код за ) в особі регіональної філії «Львівська залізниця» (вул. Гоголя, буд. 1, м. Львів, 79007; код за ) 279600,00 грн (двісті сімдесят дев`ять тисяч шістсот грн 00 коп.) заборгованості та 4194,00 грн (чотири тисячі дев`яносто чотири грн 00 коп.) судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256, ст. 257 ГПК України).

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст рішення в зв`язку з відпусткою судді Котельницької В.Л. складено та підписано 03.01.2024.

Суддя В.Л. Котельницька