ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" грудня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3657/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Пінтеліної Т.Г., при секретарі судового засідання Боднарук І.В., розглянувши позовну заяву за вх. суду № 4173/23 від 22.08.2023р. за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЕВЕРЕСТ ЛІМІТЕД (03142, м. Київ, проспект Академіка Палладіна, 44, )

до відповідача: Приватного підприємства ЛОДЖІКФОКС (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, буд. 103, оф. 207, )

про визнання договору недійсним

За участю представників

від позивача - Смітюх І.І., за ордером;

від відповідача - не прибули.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ЕВЕРЕСТ ЛІМІТЕД звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Приватного підприємства ЛОДЖІКФОКС про визнання недійсним договору поставки №LО60 від 20.08.2020р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.12.2023 року було призначено на 19.12.2023 року.

До канцелярії суду надійшла відповідь на клопотання про витребування доказів ОНДІСЕ та клопотання про тимчасове вилучення доказів представника позивача.

Ухвалою суду від 25.08.2023 року витребувано у Відповідача Приватного підприємства ЛОДЖІКФОКС (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, буд. 103, оф. 207, ) оригінали оскаржуваного договору поставки № LО60 від 20.08.2020р. та Додатку № 1 до цього договору від 09.09.2021р.

Оскільки, ухвалу від 25.08.2023 року Відповідачем не було виконано, 25.09.2023 року судом зобов`язано Відповідача Приватне підприємство ЛОДЖІКФОКС (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, буд. 103, оф. 207, ) невідкладно надати до суду оригінали оскаржуваного договору поставки № LО60 від 20.08.2020р. та Додатку № 1 до цього договору від 09.09.2021р., які були витребувані ухвалою від 25.08.2023 р.

30.10.2023 р. Позивач подав до суду заяву з процесуальних питань та звернув увагу суду на те, що відповідач тривалий час не виконує вимогу суду щодо надання оригіналів оскаржуваного договору з додатком. Після чого, Відповідач повідомив суд, що він надав витребувані документи для експертного дослідження.

Листом від 06.11.2023 р., для належного своєчасного розгляду судом справи, суд витребував від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (ОНДІСЕ) інформацію про те, чи дійсно ОНДІСЕ уклав договір з приватним підприємством "ЛОДЖІКФОКС" на проведення експертного дослідження договору поставки № LО60 від 20.08.2020 р. та Додатку № 1 до цього договору від 09.09.2021р. та повідомити суду про дату закінчення експертного дослідження договору поставки № LО60 від 20.08.2020р. та Додатку № 1 до цього договору від 09.09.2021р.

15.11.2023р за вхідним № 41717/23 від Одеського ОНДІСЕ надішла витребувана інформація (лист № 665-0-11.34-23вих, повідомлено що між ОНДІСЕ та приватним підприємством "ЛОДЖІКФОКС" дійсно укладено договір № 23-4477 від 19.09.2023р. про проведення експертного дослідження договору поставки № LО60 від 20.08.2020р. та Додатку № 1 до цього договору від 09.09.2021р.

Відтак, вбачається, що отримавши ухвалу суду від 25.08.2023р. Відповідач ухилився від виконання вимоги суду про надання договору поставки № LО60 від 20.08.2020р. та Додатку № 1 до цього договору від 09.09.2021р., а вирішив укласти договір від 19.09.2023р. про експертне дослівдження договору за власною ініціативою.

Ухвалою від 12.12.2023 року Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз (ОНДІСЕ, вул. Рішельєвська, 8, м. Одеса, 65026) зобов`язано невідкладно надати до Господарського суду Одеської області оригінали оскаржуваного договору поставки № LО60 від 20.08.2020р. та Додатку № 1 до цього договору від 09.09.2021р. , які були надані до ОНДІСЕ приватним підприємством "ЛОДЖІКФОКС" (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, буд. 103, оф. 207, ) для експертного дослідження згідно договір № 23-4477 від 19.09.2023р. про проведення експертного дослідження. Проте, ОНДІСЕ повідомив суд, що 24.11.2023 року документи були повернуті Відповідачу.

Засідання у справі було призначене на 19.12.2023 року, однак Відповідач, не повідомивши суд про причини своєї неявки, не з`явився у судове засідання та в черговий раз не надав суду витребувані документи, які були йому повернуті ОНДІСЕ.

Такі дії Відповідача, свідчать про його недобросовісну процесуальну поведінку, умисне ненадання суду витребуваних документів, на що судом неодноразово зверталось увага.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду, а згідно частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Частиною 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" також встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За приписами ч. 2 та 3 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).

У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені ГПК України.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст. 131 ГПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Положеннями ч. 1 ст. 134 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі неподання письмових, речових чи електронних доказів, що витребувані судом, без поважних причин або без повідомлення причин, суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів державним виконавцем для дослідження судом.

Оскільки, судом неодноразово виносились ухвали (від 25.08.2023 р. та від 25.09.2023 р.) про витребування у Відповідача оригіналів договору поставки № LО60 від 20.08.2020 р. та Додатку № 1 до цього договору від 09.09.2021р., а Відповідач умисно не надає їх суду, так після витребування їх судом направив запитувані документи до ОНДІСЕ, а після їх повернення експертною установою, вже майже місць не скеровує їх на адресу суду, та не повідомляє суд про причини неможливості їх подання, враховуючи підстави позову про визнання недійсним договору, наявні всі підстави для задоволення клопотання позивача та застосування до відповідача заходів процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом.

Згідно приписів ч.3 ст.134 Господарського процесуального кодексу України ухвала про тимчасове вилучення доказів для дослідження судом є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Також суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Суд звертає увагу учасників справи, що згідно пункту 1 частини 1 статті 135 Господарського процесуального кодексу України, за невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами - суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 131, 132 ГПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали. Заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) штраф.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст.135 ГПК України у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд, з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Враховуючи обставини справи, судом на відповідача покладено процесуальний обов`язок надати оригінали оскаржуваного договору та додатку № 1 до нього, відповідач проігнорував вимоги ухвал суду, зважаючи на приписи п. 1-3 ч. 1 ст. 135 ГПК України, є правові підстави для застосування до нього заходів процесуального примусу у вигляді стягнення штрафу в дохід державного бюджету України.

При цьому, суд зазначає, що застосування у цьому випадку заходів процесуального примусу спрямоване на спонукання позивача до виконання процесуальних обов`язків, зазначених в ухвалах суду, які в силу ст. 326 ГПК України є обов`язковими до виконання, та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства та затягування розгляду справи.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України (ч. 5. ст. 135 ГПК України).

Також слід звернути увагу позивача, що суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, щодо якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

У випадку систематичного невиконання процесуальних обов`язків в подальшому, цей захід процесуального впливу може бути застосовано повторно з метою та в межах, визначених ч. 2 ст. 135 ГПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 12 ГПК України, для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно з ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2684,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 135 ГПК України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню державною виконавчою службою рішення на підставі ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Враховуючи ступінь допущеного порушення, особу порушника, можливі правові наслідки допущеного порушення для подальшого розгляду даної справи, суд вважає за необхідне накласти на відповідача штраф в розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 5 368грн., шляхом його стягнення в дохід Державного бюджету України.

З метою справедливого, законного, повного, об"єктивного та своєчасного розгляду справи, та враховуючи, що не має оригіналів договору та додатку до нього, ухвала про витребування доказів відповідачем не виконана, суд вважає можливим задовольнити клопотання представника позивача за вх. № 46200/23 від 19.12.2023 року

Враховуючи викладене, з метою забезпечення дотримання процесуальних прав учасників провадження, суд дійшов висновку про необхідність відкладення підготовчого засідання на іншу дату.

Керуючись ст.ст. 131, 134, 135 177, 181-183, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Застосувати до відповідача Приватного підприємства ЛОДЖІКФОКС (65003, м. Одеса, вул.Чорноморського Козацтва, буд.103, оф.207, ) заходи процесуального примусу, а саме: штраф та тимчасове вилучення державним виконавцем доказів для дослідження судом.

2. Вилучити в Приватного підприємства ЛОДЖІКФОКС (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, буд. 103, оф. 207, ) докази для дослідження судом, а саме: оригінали оскаржуваного договору поставки № LО60 від 20.08.2020р. та Додатку № 1 до цього договору від 09.09.2021р.

3. Застосувати до відповідача Приватного підприємства ЛОДЖІКФОКС (65003, м. Одеса, вул.Чорноморського Козацтва, буд.103, оф.207, ) заходи процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 2 прожиткових мінімуми для працездатних осіб - 2 684,00 грн. х2 = 5368 грн..

4. Стягнути з відповідача Приватного підприємства ЛОДЖІКФОКС (65003, м. Одеса, вул.Чорноморського Козацтва, буд.103, оф.207, ) штраф у розмірі 5368 (П"ять тися триста шістдесят вісім) гривень 00 коп.

Стягувач: Державна судова адміністрація України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ).

Боржник: Боржник Приватного підприємства ЛОДЖІКФОКС (65003, м. Одеса, вул.Чорноморського Козацтва, буд.103, оф.207, )

5. Відкласти підготовче засідання на "08" лютого 2024 р. о 09:45.

Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, в залі судових засідань №11 (5 поверх), тел. 0(482)307-980.

6. Дана ухвала відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом, яка набирає чинності з моменту її прийняття, тобто з 19.12.2023, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку, та строк, передбачені ст. 254-257 ГПК України.

8. Ухвалу направити учасникам провадження, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Державній судовій адміністрації України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ). .

Суддя Т.Г. Пінтеліна