ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" грудня 2023 р. Справа № 911/884/22 (911/1651/22)

за позовом Розпорядника майна Приватного підприємства "Спец Біо Україна"

арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича, м. Київ

до 1) Громадянки України ОСОБА_1 , м. Вінниця

2) Приватного підприємства "Спец Біо Україна", м. Дніпро

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 1) ОСОБА_2 , який діє як законний представник, від

імені та в інтересах своїх малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та неповнолітнього сина ОСОБА_5

2) Органу опіки та піклування - Служби у справах дітей Вінницької міської ради

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "БасфТ.О.В."

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний Альянс" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Петросяна Армана Саркісовича

про визнання недійсним правочину

Суддя Лопатін А.В.

за участю секретаря судового засідання Єрьоміч О.А.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/884/22 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Басф Т.О.В." до Приватного підприємства "Спец Біо Україна" про банкрутство, провадження в якій відкрито ухвалою суду від 10.08.2022 р.

Повноваження розпорядника майна боржника ухвалою суду від 10.08.2022 р. покладено на арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича.

09.09.2022 р. до суду від розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича надійшов позов до громадянки України ОСОБА_1 (відповідач-1) та Приватного підприємства "Спец Біо Україна" (відповідач-2) про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 701 від 09.10.2019 р., укладеного між ПП "Фірма "Бершадь Агроплюс" та громадянкою України ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бортнік Я.А. 09.10.2019 р.

Також, 09.09.2022 р. до суду надійшла заява про забезпечення наведеного позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: квартиру, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 110,1 кв.м., житловою площею 46,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; а також шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській радам, міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно), вчиняти будь-які дії (у тому числі реєстраційні дії та дії в межах виконавчого провадження та дії у межах справ про банкрутство), спрямовані на зміну власника, передачу майна у заставу, іпотеку, оренду тощо, або дії, які можуть призвести до зміни власника, в тому числі дії, які можуть призвести до поділу, виділу часток, зміни опису, технічних характеристик, в тому числі - площі щодо наступного нерухомого майна: квартири, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 110,1 кв.м., житловою площею 46,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Ухвалою господарського суду від 12.09.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, в межах провадження у справі № 911/884/22 про банкрутство Приватного підприємства "Спец Біо Україна", розгляд заяви про забезпечення позову та підготовче засідання призначено на 12.10.2022 р.

12.10.2022 р. через канцелярію господарського суду позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду від 12.10.2022 р. розгляд справи у підсумковому засіданні відкладено на 14.12.2022 р.

21.11.2022 р. на поштову адресу суду від Вінницької міської ради надійшов лист на виконання вимог ухвали суду.

14.12.2022 р. через канцелярію суду арбітражним керуючим Демчаном О.І. подано клопотання про відкладення розгляду справи.

14.12.2022 р. через систему "Електронний суд" представником ПП "Спец Біо Україна" подано клопотання про направлення справи за підсудністю до господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою господарського суду від 14.12.2022 р. розгляд заяви про забезпечення позову та підготовче засідання відкладено, розгляд заяви ПП "Спец Біо Україна" про направлення справи за підсудністю до господарського суду Дніпропетровської області призначено на 15.02.2023 р.

14.02.2023 р. через канцелярію суду арбітражним керуючим Демчаном О.І. подано клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою господарського суду від 15.02.2023 р. розгляд заяви про забезпечення позову,розгляд заяви ПП "Спец Біо Україна" про направлення справи за підсудністю до господарського суду Дніпропетровської області та підготовче засідання відкладено, розгляд заяви позивача про зупинення провадження у справі призначено на 19.04.2023 р.

18.04.2023 р. через канцелярію суду позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду від 19.04.2023 р. розгляд заяви про забезпечення позову,розгляд заяви ПП "Спец Біо Україна" про направлення справи за підсудністю до господарського суду Дніпропетровської області, розгляд заяви позивача про зупинення провадження у справі та підготовче засідання відкладено на 21.06.2023 р.

19.06.2023 р. на офіційну електронну адресу суду від представника відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

20.06.2023 р. через канцелярію господарського суду позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду від 21.06.2023 р. продовжено строк підготовчого провадження, розгляд заяви про забезпечення позову,розгляд заяви ПП "Спец Біо Україна" про направлення справи за підсудністю до господарського суду Дніпропетровської області, розгляд заяви позивача про зупинення провадження у справі та підготовче засідання відкладено на 18.10.2023 р.

17.10.2023 р. через систему "Електронний суд" від представника відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву.

18.10.2023 р. на офіційну електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі останнього.

Ухвалою господарського суду від 18.10.2023 р. розгляд заяви про забезпечення позову, розгляд заяви ПП "Спец Біо Україна" про направлення справи за підсудністю до господарського суду Дніпропетровської області, розгляд заяви позивача про зупинення провадження у справі та підготовче засідання відкладено на 06.12.2023 р.

05.12.2023 р. через канцелярію суду позивачем подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи, відповідь на відзив, уточнення прохальної частини заяви та клопотання про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача-1: ОСОБА_2 та орган опіки та піклування Службу у справах дітей Вінницької міської ради.

06.12.2023 р. судове засідання не відбулось з технічних причин.

Ухвалою господарського суду від 06.12.2023 р. розгляд заяви про забезпечення позову, розгляд заяви ПП "Спец Біо Україна" про направлення справи за підсудністю до господарського суду Дніпропетровської області, розгляд заяви позивача про зупинення провадження у справі та підготовче засідання призначено на 07.12.2023 р.

Ухвалою господарського суду від 07.12.2023 р. залучено до участі у даній справі ОСОБА_2 , який діє як законний представник, від імені та в інтересах своїх малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та неповнолітнього сина ОСОБА_5 в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1; залучено до участі у даній справі орган опіки та піклування - Службу у справах дітей Вінницької міської ради в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1; залучено до участі у даній справі ТОВ "БасфТ.О.В." в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача; залучено до участі у даній справі ТОВ "Аграрний Альянс" в особі ліквідатора а/к Петросяна А.С. в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача; розгляд заяви про забезпечення позову, розгляд заяви ПП "Спец Біо Україна" про направлення справи за підсудністю до господарського суду Дніпропетровської області, розгляд заяви позивача про зупинення провадження у справі та підготовче засідання відкласти на 27.12.2023 р.

19.12.2023 р. до суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, з доданими відповідними документами.

У судовому засіданні, заслухавши присутніх представників учасників у справі та розглянувши заяву про забезпечення позову, повно та всебічно проаналізувавши подані докази та матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне:

Заява позивача про забезпечення позову вмотивована тим, що, в ході здійснення процедури розпорядження майном боржника, арбітражним керуючим Демчаном О.І. встановлено наявність ознак недійсності договору купівлі-продажу №701 від 09.10.2019 р., укладеного між ПП "Фірма "Бершадь Агроплюс", як продавцем та громадянкою України ОСОБА_1 як покупцем, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бортнік Я.А., за яким боржник відчужив належне йому нерухоме майно на користь третьої особи. Відповідно до пункту 1 договору купівлі-продажу №701 від 09.10.2019 р., виданого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бортнік Я.А., ПП "Фірма "Бершадь Агроплюс" передало у власність (продало), а ОСОБА_1 прийняла у власність (купила) квартиру за АДРЕСА_2 , загальною площею 110,1 кв.м., житловою площею 46,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Для визнання недійсним правочину розпорядником майна подано до господарського суду Київської області заяву про визнання вказаного договору недійсним вих.№02-102/31 від 08.09.2022 р., копії договорів, інформаційних довідок та судових рішень додано до заяви про визнання недійсним правочину.

Також, розпорядник майна зазначає, що за договором № 701 від 09.10.2019 р. нерухоме майно банкрута, а саме, квартиру, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 110,1 кв.м., житловою площею 46,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 боржником продано громадянці України ОСОБА_1 у той момент, коли у ПП "Спец Біо Україна" вже існувала заборгованість перед кредитором ТОВ "Басф Т.О.В." за договором № 11112018 від 13.11.2017 р. Крім того, на переконання розпорядника майна, продаж квартири здійснено за цінами, нижчими за ринкові.

Наведені обставини відчуження боржником майна, на переконання позивача, можуть свідчити, що таке відчуження було здійснено виключно з метою уникнення звернення стягнення на майно боржника спірну квартиру. Зважаючи на вказане, наявні об`єктивні підстави вважати, що теперішній власник квартири є номінальним, у разі задоволення заяви розпорядника майна про визнання договору №701 від 09.10.2019 р. недійсним, наявні ризики відчуження власником вказаного об`єкта нерухомості на користь третіх осіб з метою унеможливлення подальшого повернення майна у власність боржника та погашення за його рахунок вимог кредиторів підприємства.

Окрім наведеного, позивач також наголошує, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16.03.2020 р. у справі №120/663/20-а встановлено, що протягом 2019-2020 року керівництвом ПП "Фірма "Бершадь Агроплюс" (попередня назва боржника) було вчинено заходи спрямовані на виведення активів товариства.

З урахуванням наведених обставин, а також, наголошуючи в заяві про уточнення прохальної частини заяви про забезпечення позову, на тому, що після подання розпорядником майна боржника позову та відкриття провадження у справі №911/884/22(911/1651/22) ухвалою суду від 12.09.2022 р., відповідачем за цією заявою ОСОБА_1 , вчинено дії спрямовані на ускладнення повернення майна боржника, у випадку задоволення позовної заяви у даній справі, шляхом витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме відчужено зазначений об`єкт нерухомості на користь трьох осіб свого неповнолітнього сина та двох малолітніх дітей, позивач просить суд:

1. Застосувати заходи забезпечення позову (заяви про визнання недійсним договору купівлі-продажу №701 від 09.10.2019 р., укладеного між ПП "Спец Біо Україна" та

ОСОБА_1 ) та накласти арешт на наступне нерухоме майно:

квартиру, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 110,1 кв.м., житловою площею 46,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

2. Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській радах, міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно), вчиняти будь-які дії (у тому числі реєстраційні дії та дії в межах виконавчого провадження та дії у межах справ про банкрутство), спрямовані на зміну власника, передачу майна у заставу, іпотеку, оренду тощо, або дії, які можуть призвести до зміни власника, в тому числі дії, які можуть призвести до поділу, виділу часток, зміни опису, технічних характеристик, в тому числі - площі щодо наступного нерухомого майна:

квартири, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 110,1 кв.м., житловою площею 46,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

У ст. 86 ГПК України вказано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин спору в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов до висновку, що наведена заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, з огляду на таке:

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (стаття 136 ГПК).

Відповідно до частини першої статті 137 ГПК позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (частина третя статті 137 ГПК).

Відповідно до частини четвертої статті 137 ГПК заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно з частиною одинадцятою статті 137 ГПК не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 р. у справі N 910/1040/18.

Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Наведеного висновку також дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 20.09.2023 р. № 911/1430/23.

Судом встановлено, що розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Демчан Олександр Іванович звернувся до суду зі заявою з вимогами до громадянки України ОСОБА_1 (відповідач-1) та Приватного підприємства "Спец Біо Україна" (відповідач-2) про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 701 від 09.10.2019 р., укладеного між ПП "Фірма "Бершадь Агроплюс" та громадянкою України ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бортнік Я.А. 09.10.2019 р.

Одночасно, як вже зазначалось, позивачем подано заяву про забезпечення наведеної заяви (позову), в якій він просить суд вжити заходів забезпечення заяви шляхом накладення арешту на майно, що було предметом оскаржуваного договору та заборону будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо такого майна.

Проаналізувавши мотиви звернення з такою заявою та надані на їх підтвердження докази, судом встановлено:

09.10.2019 р. між ПП "Фірма "Бершадь Агроплюс" як продавцем та громадянкою України ОСОБА_1 як покупцем укладено договір купівлі-продажу № 701, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бортнік Я.А., відповідно до п. 1 якого ПП "Фірма "Бершадь Агроплюс" передало у власність (продало), а ОСОБА_1 прийняла у власність (купила) квартиру за АДРЕСА_2 , загальною площею 110,1 кв.м., житловою площею 46,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Здійснивши аналіз наданих аргументів і доказів, з урахуванням обставин справи про банкрутство ПП "Спец Біо Україна" (попередня назва ПП "Фірма "Бершадь Агроплюс"), судом встановлено, що на підставі договору №701 від 09.10.2019 р. нерухоме майно банкрута, а саме, квартиру, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 110,1 кв.м., житловою площею 46,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, боржником було реалізовано на користь громадянки України ОСОБА_1 за наявності у нього заборгованості перед кредитором ТОВ "Басф Т.О.В." за договором № 11112018 від 13.11.2017 р. Такі дії можуть свідчити про здійснення продажу активів банкрута, в тому числі майна, що є предметом оспорюваного договору, з метою виведення активів з власності боржника та уникнення виконання своїх грошових зобов`язань перед кредитором за рахунок такого майна.

Окрім наведеного, судом встановлено, що як свідчать надані позивачем докази, додані до уточнення прохальної частини заяви про забезпечення позову та про що зазначає позивач, в подальшому, після подання розпорядником майна боржника позову (заяви) про визнання недійсним договору та відкриття провадження у справі №911/884/22(911/1651/22) ухвалою суду від 12.09.2022 р., відповідачем за цією заявою ОСОБА_1 , вчинено дії спрямовані на ускладнення повернення майна боржника, що є предметом оспорюваного договору, у випадку задоволення заяви у цій справі, а саме відчужено зазначений об`єкт нерухомості на користь трьох осіб свого неповнолітнього сина та двох малолітніх дітей (договір дарування від 29.08.2023 р., посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Свириденко Я.А., зареєстрованим в реєстрі за № 565).

Вказані обставини підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №354832959 від 17.11.2023 р. та договором дарування від 29.08.2023 р., посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Свириденко Я.А., зареєстрованим в реєстрі за № 565.

Внаслідок зазначених дій, вчинених під час розгляду спору про визнання недійсним правочину, за яким ОСОБА_1 набула у власність спірну квартиру, така квартира стала об`єктом права спільної часткової власності неповнолітнього ОСОБА_5 та малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожному з яких належить 1/3 частина спірного майна.

Виходячи з обставин справи, зокрема, з огляду на дії відповідача, які можна розцінити, як такі, що спрямовані на ускладнення повернення майна боржника, що є предметом оспорюваного договору, у випадку задоволення заяви про визнання правочину недійсним у цій справі, суд дійшов до висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, у зв`язку з наявністю достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Враховуючи предмет цього спору, а також заявлені заходи забезпечення позову - накладення арешту на майно, що є предметом оспорюваного договору, а також заборона вчинення реєстраторами відповідні реєстраційні дії щодо такого майна, суд дійшов висновку, що обрані позивачем способи забезпечення позову є розумними, обґрунтованими та адекватними. Адже накладення арешту на спірне майно, а також заборона вчинення відносно нього реєстраційних дій має логічний зв`язок з предметом позовних вимог, що заявлені, і такі заходи можуть забезпечити ефективний захист прав або інтересів позивача у разі ухвалення рішення про задоволення позову (заяви). Вжиття таких заходів забезпечення позову є достатніми і співмірними із заявленими позовними вимогами, адже унеможливлять розпорядження спірним майном.

Також, слід зазначити, що метою заходу забезпечення позову є підтримання "status quo", поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. Тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кюблер проти Німеччини" (заява N 32715/06). У зв`язку з цим, вжиття відповідних заходів забезпечення позову матиме наслідком збереження існуючого станом на момент подання заяви. Тому відсутні підстави вважати, що права відповідача та баланс інтересів сторін будуть порушені (п. п. 47 - 61 вказаної постанови).

Застосування заходів забезпечення позову лише тимчасово унеможливлює відчуження майна, що є предметом оспорюваного договору та забороняє державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо такого майна, отже, спрямоване на запобігання ймовірним порушенням речових прав позивача, при цьому, забезпечує збалансованість інтересів сторін.

Вжиття наведених заходів забезпечення позову у цій справі спрямоване виключно на збереження існуючого становища та на ефективний захист порушених прав та інтересів позивача у випадку задоволення позову (заяви).

Відповідно до ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідачів, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Згідно з приписами частини третьої статті 141 ГПК України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Разом з тим, здійснивши аналіз наявних в матеріалах справи документів, предмету позовних вимог та вжитих судом заходів забезпечення позову, судом встановлено, що в даному випадку відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення, так як відсутня ймовірність понесення відповідачем збитків, спричинених забезпеченням позову у визначений у даній справі спосіб.

Поряд з наведеним, суд вважає за необхідне зазначити, що вжиття заходів забезпечення позову вчиняються з метою забезпечення виконання рішення суду, виконання якого може бути ускладнене, у разі не вжиття в даному випадку таких заходів. Водночас, у разі встановлення, за результатами розгляду позову, що підстави для задоволення заявлених вимог відсутні, запроваджена судом заборона не призведе до невиправданих, вкрай негативних наслідків для інших осіб, адже встановивши зазначені обставини, суд може скасувати вжиті ним заходи, в тому числі з власної ініціативи, як то передбачено приписами статті 145 ГПК України.

Згідно з частиною восьмою ст. 140 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Статтею 144 ГПК України визначено, що ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 136, 137, 140, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Заяву розпорядника майна Приватного підприємства "Спец Біо Україна" арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича від 08.09.2022 р. № 02-102/32 (вх. № 82/22, 09.09.2022 р.), з урахуванням уточнення, про забезпечення позову (заяви) задовольнити.

2. Застосувати заходи забезпечення позову (заяви про визнання недійсним договору купівлі-продажу №701 від 09.10.2019 р., укладеного між ПП "Спец Біо Україна" та

ОСОБА_1 ) та накласти арешт на наступне нерухоме майно:

квартиру, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 110,1 кв.м., житловою площею 46,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

3. Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській радах, міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно), вчиняти будь-які дії (у тому числі реєстраційні дії та дії в межах виконавчого провадження та дії у межах справ про банкрутство), спрямовані на зміну власника, передачу майна у заставу, іпотеку, оренду тощо, або дії, які можуть призвести до зміни власника, в тому числі дії, які можуть призвести до поділу, виділу часток, зміни опису, технічних характеристик, в тому числі - площі щодо наступного нерухомого майна:

квартири, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 110,1 кв.м., житловою площею 46,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

4. Дана ухвала відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом.

5. Стягувачем за ухвалою є розпорядник майна Приватного підприємства "Спец Біо Україна" - арбітражний керуючий Демчан Олександр Іванович (ІПН НОМЕР_1 , адреса офісу: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 16/108, оф. 17; д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

6. Боржниками за ухвалою є ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ); ОСОБА_4 (

АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 ); ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

7. Ухвала набирає законної сили "15" січня 2024 року та підлягає негайному виконанню. Ухвала може бути пред`явлена в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", у строк до "16" січня 2027 року включно.

В порядку частини другої ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до пункту 3 частини першої ст. 255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до частини першої ст. 144 ГПК України ухвала підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Дата підписання повного тексту ухвали 15.01.2024 р.

Суддя А.В. Лопатін