ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/5483/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бакуліна С.В. - головуючий, Кібенко О.Р., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Федорченка В.М.,

представників:

позивача - Гаврищук Є.В.,

відповідача - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів,

на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2023 (головуючий суддя - Майданевич А.Г., судді: Сулім В.В., Ткаченко Б.О.)

у справі №910/5483/22

за позовом Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтаюр"

про стягнення заборгованості у сумі 6 821 760,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст обставин справи та оскаржуваного судового рішення

1.1.Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, (далі - АРМА) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтаюр" (далі - ТОВ "Алтаюр") про стягнення штрафних санкцій за договором №ПК1/21 від 05.11.2021 у сумі 6 821 760,00 грн.

1.2.Господарський суд міста Києва рішенням від 13.12.2022 у цій справі позовні вимоги задовольнив частково. Стягнув з ТОВ "Алтаюр" на користь АРМА пеню в сумі 702 240,00 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 10 533,60 грн. У решті вимог відмовив.

1.3.Господарський суд Київської області додатковим рішенням від 17.01.2023 заяву ТОВ "Алтаюр" про ухвалення додаткового рішення задовольнив частково. Стягнув з АРМА на користь ТОВ "Алтаюр" витрати на правничу допомогу у сумі 13 455,88 грн. У решті вимог заяви - відмовив.

1.4.Північний апеляційний господарський суд постановою від 05.06.2023 рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 у справі №910/5483/22 залишив без змін. Північний апеляційний господарський суд постановою від 19.06.2023 додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 у справі №910/5483/22 залишив без змін.

1.5.ТОВ "Алтаюр" звернулось до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просило стягнути з позивача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 193 585,60 грн.

1.6.Північний апеляційний господарський суд додатковою постановою від 09.10.2023 заяву ТОВ "Алтаюр" про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнив частково. Стягнув з АРМА на користь ТОВ "Алтаюр" 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

1.7.Колегія суддів, надавши оцінку дотриманню критеріїв формування розміру гонорару адвоката, дійшла висновку про те, що у цій справі наявні підстави для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн, оскільки цей розмір судових витрат є дійсним та обґрунтованим, а відтак відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. У іншій частині заявлений розмір витрат, на переконання суду, є непропорційним до предмета спору, а тому задоволенню не підлягає.

2.Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу.

2.1.АРМА звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2023 у цій справі та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні стягнення витрат на правничу допомогу.

2.2.АРМА вказує, що стягнуті судом апеляційної інстанції витрати на правову допомогу є неспівмірними із наданими послугами, а також, що представником відповідача не надано жодних доказів, які б підтверджували, що витрати, по`вязані із наданням правничої допомоги відповідачу, були фактичними і неминучими та відповідають критерію необхідності, а їхній розмір обґрунтованим. Крім того скаржник зазначає, що представником відповідача не додано детального опису робіт, виконаних ним та не зазначено кількості витраченого часу під час надання таких послуг, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

3.Позиція Верховного Суду

3.1.Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

3.2.Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване у статті 131-2 Конституції України, статті 16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), відповідних нормах Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

3.3.Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК).

3.4.Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

3.5.Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК).

3.6.Згідно із статтею 123 ГПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

3.7.Відповідно до частин першої, другої статті 126 ГПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3.8.Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК).

3.9.Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 цього Кодексу).

3.10.Витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядку.

3.11.За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

3.12.Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

3.13.Таким чином, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно враховувати, зокрема, встановлений в самому договорі розмір та/або порядок обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

3.14.Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на апеляційну скаргу відповідач навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, зазначивши, що докази на підтвердження його витрат на професійну правничу допомогу будуть надані у порядку та строки, передбачені частиною восьмою статті 129 ГПК.

3.15.Північний апеляційний господарський суд постановою від 05.06.2023 апеляційні скарги ТОВ "Алтаюр" та АРМА на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 у справі №910/5483/22 залишив без задоволення; рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 у справі №910/5483/22 залишив без змін.

3.16.Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

3.17.03.07.2023 від представника ТОВ "Алтаюр" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просив суд апеляційної інстанції стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 193 585,60 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги від 30.08.2022, специфікацію №6 до договору від 30.08.2022, рахунок на оплату правової допомоги від 14.12.2022 на суму 10 000,00 грн, платіжну інструкцію №531 від 15.12.2022 на суму 10 000,00 грн, додаткову угоду №1 від 16.03.2023 до договору, додаток №1 до додаткової угоди від 16.03.2023, рахунок на оплату правової допомоги від 19.06.2023 на суму 183 585,60 грн, акт приймання-передачі послуг від 20.06.2023, звіт про надану правничу допомогу станом на 20.06.2023.

3.18.Відповідно до пункту 1.1 до договору про надання правової допомоги від 30.08.2022, укладеного між Адвокатським об`єднанням "ВІННЕРЛЕКС" (адвокатським об`єднанням) та ТОВ "Алтаюр" (клієнтом), останній доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу (послуги) клієнту, обсяг якої визначається у додатках/додаткових угодах до цього договору, або іншим чином письмово погоджується сторонами, а клієнт зобов`язується оплатити гонорар за надані послуги та компенсувати усі фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.

3.19.Пунктом 1.2 договору передбачено, що конкретний вид та обсяг правової допомоги за договором сторонами зазначається в специфікації, що є невід`ємним додатком до договору, яка відображає доручення клієнта адвокатському об`єднанню на надання певної правової допомоги та її вартість відповідно до такого обсягу.

3.20.14.12.2022 між клієнтом та адвокатським об`єднанням було укладено специфікацію №6, як додаток до договору від 30.08.2022, згідно якої сторони дійшли згоди визначити конкретний вид та обсяг правової допомоги, а саме:

- надання правничої допомоги ТОВ "Алтаюр" з представництва у Північному апеляційному господарському суді при розгляді справи №910/5483/22, у тому числі зі складання, оформлення і подання апеляційної скарги, всіх інших необхідних процесуальних документів, а також надання професійної правничої допомоги у судових засіданнях.

3.21.На підставі специфікації №6 від 14.12.2022 адвокатське об`єднання виставило рахунок на оплату юридичних послуг від 14.12.2022 на суму 10 000,00 грн, який був оплачений платіжним дорученням від 15.12.2022 №531.

3.22.16.03.2023 між клієнтом та адвокатським об`єднанням було укладено додаткову угоду №1 до договору від 30.08.2022, якою специфікація №6 була викладена в новій редакції, а саме сторони дійшли згоди щодо наступного складу правової допомоги:

- надання правничої допомоги ТОВ "Алтаюр" з представництва у Північному апеляційному господарському суді при розгляді справи №910/5483/22, у тому числі зі складання, оформлення і подання апеляційної скарги, всіх інших необхідних процесуальних документів, а також надання професійної правничої допомоги у судових засіданнях;

- надання правничої допомоги ТОВ "Алтаюр" з представництва у Північному апеляційному господарському суді при розгляді апеляційних скарг Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів на рішення Господарського суду м. Києва від 13.12.2022 та додаткове рішення від 17.01.2023 у справі №910/5483/22, у тому числі зі складання, оформлення і подання відзивів на апеляційні скарги, всіх інших необхідних процесуальних документів, а також надання професійної правничої допомоги у судових засіданнях.

Вартість послуг з надання професійної правничої допомоги визначена сторонами в специфікації №6 в редакції додаткової угоди №1 від 06.03.2023 в сумі 10 000,00 грн як фіксований гонорар.

3.23.Крім того, відповідно до пункту 4.3 договору від 30.08.2022 сторони погодили, що в разі, якщо рішенням суду у справі №910/5483/22 у задоволенні позовних вимог до клієнта буде відмовлено повністю чи частково, клієнт додатково сплачує адвокатському об`єднанню гонорар успіху в розмірі 3 (трьох) відсотків від суми заявлених у справі №910/5483/22 грошових позовних вимог до клієнта, в задоволенні яких судом буде відмовлено. У цьому випадку судове рішення сприймається виключно як юридичний факт, з яким сторони пов`язують за договором умови виплати винагороди за надані юридичні послуги. Сторони ніяк не вважають, що саме по собі прийняття судом певного рішення може розумітися сторонами договору як предмет або результат надання послуг за договором.

3.24.Відповідно до пункту 4.4 договору від 30.08.2022 розмір гонорару успіху обраховується за формулою, наведеною у цьому пункті.

3.25.Пунктом 4.5 договору визначено, що зобов`язання клієнта щодо сплати гонорару успіху виникає після оприлюднення повного тексту рішення у справі №910/5483/22 судом першої інстанції. За умови, якщо представництво в суді апеляційної інстанції здійснює адвокатське об`єднання, зобов`язання клієнта щодо сплати гонорару успіху виникає після набрання законної сили рішенням у справі №910/5483/22 і корегується відповідно до умов пункту 4.4 цього договору.

3.26.Розрахований відповідачем відповідно до пункту 4.4 договору від 30.08.2022 гонорар успіху становить (6 821 760,00 - 702 240, 00)*0,03=183 585,60 грн.

3.27.Отже, загальна вартість послуг професійної правничої допомоги адвокатського об`єднання "ВІННЕРЛЕКС", наданих на користь ТОВ "Алтаюр" у справі №910/5483/22 під час її розгляду Північним апеляційним господарським судом, становить 193 585,60 гривень, які складаються з: фіксованого гонорару у сумі 10 000,00 грн та гонорару успіху у сумі 183 585,60 грн.

3.28.Надавши оцінку дотриманню критеріїв формування розміру гонорару адвоката, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що у цій справі наявні підстави для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн, оскільки цей розмір судових витрат є дійсним та обґрунтованим, а відтак відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. У іншій частині заявлений розмір витрат, на переконання апеляційного суду, є непропорційним до предмета спору, а тому задоволенню не підлягає.

3.29.Колегія суддів враховує, що за доводами касаційної скарги додаткова постанова в частині відмови у стягненні гонорару успіху у сумі 183 585,60 грн, не є предметом касаційного перегляду. Скаржник оскаржує додаткову постанову в частині стягнення з нього на користь відповідача витрат на правову допомогу у формі фіксованого гонорару у сумі 10 000,00 грн з підстав невідповідності цієї суми критеріям, визначеним частиною шостою статті 126 та частиною п`ятою статті 129 ГПК, а також з огляду на порушення позивачем частини третьої статті 126 ГПК щодо подання детального опису робіт, виконаних адвокатом.

3.30.Надаючи оцінку висновкам суду апеляційної інстанції щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу у формі фіксованого гонорару у сумі 10 000,00 грн, колегія суддів виходить з такого.

3.31.Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (рішення у справі "East / West Alliance Limited" проти України"), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

3.32.Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п.33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

3.33.За змістом частини четвертої статті 126 ГПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

3.34.У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК).

3.35.Водночас, за приписами частини шостої статті 126 ГПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

3.36.Заперечуючи співмірність заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу у формі фіксованого гонорару у сумі 10 000,00 грн, позивач зазначав про те, що до складу правничої допомоги відповідачем було включено також роботи, по`вязані зі складанням апеляційної скарги ТОВ "Алтаюр" на рішення Господарського суду м. Києва від 13.12.2022, у задоволенні якої апеляційний суд відмовив.

3.37.Колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції правильно відхилив зазначені доводи позивача, адже як вбачається з матеріалів справи, умови укладеного між відповідачем та адвокатським об`єднанням договору з надання правової допомоги та специфікації до нього, визначали вартість послуг з надання правової допомоги як фіксований гонорар, який не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого адвокатським об`єднанням на ці послуги. Тобто, відповідач поніс би витрати на правову допомогу в указаному фіксованому розмірі - 10 000 грн незалежно від того чи надавались би йому послуги, по`вязані з розглядом тільки апеляційної скарги АРМА, чи по`вязані вони також із розглядом і апеляційної скарги відповідача.

3.38.Водночас для зменшення розміру гонорару у фіксованому розмірі, позивач мав довести, що надані відповідачу послуги з правової допомоги, які стосуються не поданої останнім апеляційної скарги, а по`вязані із подачею апеляційної скарги АРМА (складання відзиву на апеляційну скаргу АРМА, участь в судових засіданнях з розгляду цієї скарги) є неспівмірними з заявленою до відшкодування сумою у розмірі 10 000 грн.

3.39.Дослідивши опис наданих послуг адвокатським об`єднанням, приймаючи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду апеляційної інстанції адвокатом документів, їх значення для спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, а також враховуючи заперечення позивача, колегія суддів апеляційного суду дійшла до висновку, що розумною та співмірною є компенсація витрат позивача у розмірі 10 000,00 грн, належним чином мотивувавши своє рішення.

3.37.Водночас, позивачем не доведено, що зазначений розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним з критеріями, визначеними частиною шостою статті 126 ГПК, та не зазначено яку саме суму необхідно було стягнути на користь відповідача у зв`язку зі здійсненням апеляційного перегляду справи за апеляційною скаргою АРМА.

3.38.Крім того, під час прийняття додаткової постанови, апеляційний суд також врахував положення частини п`ятої статті 129 ГПК щодо можливості суду не присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, однак не встановив підстав, визначених зазначеною нормою, для відмови у покладенні на позивача витрат у формі фіксованого гонорару у сумі 10 000,00 грн. Водночас, суд апеляційної інстанції повністю відмовив у стягненні з позивача на користь відповідача гонорару успіху у сумі 183 585,60 грн, керуючись положеннями частини п`ятої статті 129 ГПК.

3.39.З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає безпідставними доводи касаційної скарги про порушення та неправильне застосування апеляційним судом положень частини шостої статті 126 та частини п`ятої статті 129 ГПК, адже суд перевірив можливість зменшення/відмови у стягненні витрат на правову допомогу відповідно до вказаних у цих нормах критеріїв та, керуючись принципами справедливості та верховенства права, дійшов правильного та належним чином мотивованого рішення про стягнення з позивача на користь відповідача витрат за надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції у сумі 10 000 грн.

3.40.Посилання скаржника на те, що представником відповідача не додано детального опису робіт з правової допомоги, виконаних ним та не зазначено кількості витраченого часу на їх виконання, як на підставу для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на таке.

3.41.У пунктах 127- 134, 141- 144, 146, 168, 169 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 сформульовано такі висновки щодо комплексного застосування норм статті 627 Цивільного кодексу України, статей 126, 129 ГПК, статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" у подібних правовідносинах:

"Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:

- фіксованого розміру,

- погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо".

3.42.Ураховуючи зазначені правові висновки Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає, що у цій справі №910/5483/22 представник відповідача деталізував обсяг наданих клієнту послуг з правової допомоги у суді апеляційної інстанції такою мірою, яка дозволяє досягти його функціонального призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, що свідчить про дотримання відповідачем положень частини третьої статті 126 ГПК та спростовує наведені у касаційній скарзі відповідні доводи.

3.43.З огляду на викладене вище, колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування додаткової постанови апеляційного суду в частині стягнення з позивача на користь відповідача витрат за надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції у фіксованому розмірі в сумі 10 000 грн.

4.Висновки за результатами розгляду касаційної скарги та розподіл судових витрат

4.1.Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

4.2.Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 309 ГПК).

4.3.Ураховуючи викладене та беручи до уваги наведені положення законодавства, додаткову постанову, в оскаржуваній частині, необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Касаційну скаргу Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, залишити без задоволення.

2.Додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2023 у справі №910/5483/22, у частині стягнення з Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтаюр" витрат за надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції у сумі 10 000 грн залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Бакуліна

Судді О.Р. Кібенко

В.І. Студенець