УХВАЛА

м. Київ

28.12.2023Справа № 910/19321/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши заяву Комунального підприємства «Бессарабський ринок» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Лазоренка Владислава Вікторовича заборгованості за Договором оренди торгового місця № 137 від 11.02.2020 у сумі 33 563, 22 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує вимоги.

Заявник у заяві вимагає стягнення з боржника 33 563, 22 грн. заборгованості за відшкодування витрат за споживання електроенергії, нарахованої на підставі Договору оренди торгового місця № 137 від 11.02.2020 за період травень 2020-липень 2021 року.

Згідно з п. 2.8. Договору датою початку нарахування орендної плати за торговельне місце є дата підписання сторонами Акту приймання-передачі торговельного місця від Ринку до Замовника (ФОП Лазоренко В.В.).

Однак, відповідного Акту приймання-передачі як доказу прийняття в оренду торговельного місця та виникнення між сторонами правовідносин оренди заявник із заявою до господарського суду не подав.

Пунктом 2.6. Договору передбачено, що відшкодування вартості спожитих послуг з електропостачання, водопостачання та водовідведення у/на торговельне місце сплачується щомісячно до 14 числа місяця наступного за розрахунковим відповідно до показань лічильника на розрахунковий рахунок ринку.

Отже, заявник не додав до заяви про видачу судового наказу документи або їх копії, що підтверджують обставини споживання боржником послуг, та як наслідок виникнення боргу за Договором оренди торгового місця № 137 від 11.02.2020 саме у сумі 33 563, 22 грн.

Надані заявником рахунки на оплату не є первинними документами, а є документами, які містять тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носять інформаційний характер.

Таким чином, судом встановлено, що заявником в порушення вимог ст. 150 Господарського процесуального кодексу України не надано документів, які підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує вимоги.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

При цьому, суд звертає увагу, що заявник не позбавлений права звернутися з відповідним позовом у позовному провадженні.

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст.ст. 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству «Бессарабський ринок» у видачі судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку розділу IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна