ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"29" грудня 2023 р. Справа № 911/3030/23

За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", 03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5

в особі філії "ЕНЕРГОЗБУТ" Акціонерного товариства "Українська залізниця", 01135, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 97

до Фізичної особи підприємця Акберов Шахін Гасан Огли, АДРЕСА_1

про стягнення 9 824,08 грн за договором № ПЗ/ЕЕ-071111/1777/НЮ про постачання електричної енергії від 26.06.2009

суддя Н.Г. Шевчук

без виклику сторін

суть спору:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "ЕНЕРГОЗБУТ" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Київської області із позовом до Фізичної особи - підприємця Акберов Шахін Гасан Огли про стягнення 9 824,08 грн заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором № ПЗ/ЕЕ-071111/1777/НЮ про постачання електричної енергії від 26.06.2009, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.10.2023 відкрито провадження у справі № 911/3030/23. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини п`ятої статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 16.10.2023 направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Як вбачається з поштового повернення, ухвала суду за поштовою накладною № 910 не вручена відповідачу під час доставки із зазначенням причин: "за закінченням терміну зберігання".

Згідно із частиною шостою статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

У відповідності до частини сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Верховний Суд неодноразово відзначав, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 27.06.2023 у справі № 910/4473/21 (910/19757/21).

Крім того, судом враховано, що у відповідності до частини другої статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно із частиною першою статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Київської області від 16.10.2023 у справі № 911/3030/23 у Єдиному державному реєстрі судових рішень, яка опублікована та доступна до вільного перегляду з 18.10.2023.

В установлений процесуальним законодавством строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Згідно із частиною дев`ятою статті 165 та частиною другою статті 178 Господарського процесуального кодексу Україниу разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до вище перелічених норм Господарського процесуального кодекс у України суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно із частиною четвертою статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

26 червня 2009 року Державне територіально-галузеве об`єднання "Південно-Західна залізниця" (Постачальник), що здійснює діяльність на підставі ліцензії № 1057 від 20.02.2002 та Фізична особа - підприємець Акберов Шахін Гасан Огли (Споживач) уклали договір № ПЗ/ЕЕ-071111/1777/НЮ про постачання електричної енергії, відповідно до якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з дозволеною потужністю 100 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (пункт 1 Договору).

У зв`язку з утворенням Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" від 23.02.2012 № 4442-VI та постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" від 25.06.2014 № 200, між Споживачем та ПАТ "Українська залізниця", що здійснює діяльність на підставі ліцензії, виданої 19.02.2016 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг укладено Додаткову угоду від 01.03.2016 до Договору № ПЗ/ЕЕ-071111/1777/НЮ про постачання електричної енергії від 26.06.2009, якою сторони погодили, що правонаступником всіх зобов`язань (прав та обов`язків) виробничого підрозділу Енергозбут регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" за Договором є Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" (пункт 1 додаткової угоди).

Відповідно до пункту 2 додаткової угоди, відповідальним за цим Договором від Постачальника є філія "ЕНЕРГОЗБУТ" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" без права юридичної особи.

Згідно із пунктом 3 додаткової угоди, отримувачем коштів за Договором є філія "ЕНЕРГОЗБУТ" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Окрім того, пунктом 4.1 додаткової угоди сторони погодили, що у тексті Договору та в усіх додатках до нього повне найменування виробничого підрозділу Енергозбут регіональної філії "Південно-Західна залізниця" замінити на Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" (ПАТ "Укрзалізниця"), філія "ЕНЕРГОЗБУТ".

В подальшому, на підставі постанови КМУ від 30.10.2018 № 938 "Деякі питання діяльності акціонерного товариства "Українська залізниця" найменування Публічне акціонерне товариство змінено на Акціонерне товариство без зміни форми власності.

Отже, відповідно до пунктів 2.2.2, 2.3.3, 2.3.4 Договору Постачальник зобов`язується постачати Споживачу електроенергію, а споживач в свою чергу зобов`язується сплачувати вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника та електроустановками Споживача згідно з додатком "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії".

Згідно пункту 4 Додатку 2А до Договору № ПЗ/ЕЕ-071111/1777/НЮ від 26.06.2009, оплата електричної енергії здійснюється у формі попередньої оплати у розмірі вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий або плановий період.

Згідно пункту 6 Додатку 2А, Споживач здійснює повну поточну оплату вартості обсягу електричної енергії протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня отримання рахунку-фактури.

На виконання умов договору позивачем відповідачу були надані послуги з розподілу електричної енергії та складені акти приймання-передачі наданих послуг за період із січня 2022 року по травень 2023 року на загальну суму 9 824,08 грн.

Також, позивачем були виставлені рахунки-фактури за послуги з розподілу електричної енергії № 1743/0122РР від 28.01.2022 на суму 1254,95 грн; № 1743/0222РР від 28.02.2022 на суму 1196,47 грн; № 1743/0622РР від 30.06.2022 на суму 561,50 грн; № 1743/0722РР від 31.07.2022 на суму 579,66 грн; № 1743/0822РР від 31.08.2022 на суму 579,66 грн; № 1743/0922РР від 30.09.2022 на суму 561,50 грн; № 1743/1022РР від 31.10.2022 на суму 579,66 грн; № 1743/1122РР від 30.11.2022 на суму 561,50 грн; № 1743/1222РР від 31.12.2022 на суму 579,66 грн; № 1743/0123РР від 31.01.2023 на суму 691,48 грн; № 1743/0223РР від 28.02.2023 на суму 625,25 грн; № 1743/0323РР від 31.03.2023 на суму 691,48 грн; № 1743/0423РР від 30.04.2023 на суму 669,83 грн; № 1743/0523РР від 31.05.2023 на суму 691,48 грн.

Однак відповідачем оплату не проведено, у зв`язку із чим за ним рахується заборгованість у розмірі 9 824,08 грн.

21 вересня 2023 року позивачем була направлена відповідачу претензія № ЕЕЦ-15/711 від 30.08.2023, разом з якою також направлено рахунки-фактури № 1743/0122РР від 28.01.2022; № 1743/0222РР від 28.02.2022; № 1743/0622РР від 30.06.2022; № 1743/0722РР від 31.07.2022; № 1743/0822РР від 31.08.2022; № 1743/0922РР від 30.09.2022; № 1743/1022РР від 31.10.2022; № 1743/1122РР від 30.11.2022; № 1743/1222РР від 31.12.2022; № 1743/0123РР від 31.01.2023; № 1743/0223РР від 28.02.2023; № 1743/0323РР від 31.03.2023; № 1743/0423РР від 30.04.2023; № 1743/0523РР від 31.05.2023; акти приймання-передачі наданих послуг та акт звіряння взаєморозрахунків.

В якості доказів направлення, представником позивача долучено опис вкладення до цінного листа та поштову накладну № 141.

Відповідь на вищевказану претензію відповідачем надано не було, заборгованість не сплачено, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі статтями11, 509 Цивільного кодексу Українидоговір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (стаття 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з надання послуг, тому, права і обов`язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями частини першої статті 901 Цивільного кодексу Українипередбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Позивач, на виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, надав відповідачу послуги за Договором у період січня лютого, червня грудня 2022 року та січня травня 2023 року на загальну суму 9 824,08 грн.

Так позивачем підписано та скріплено печаткою акти приймання-передачі наданих послуг за січень лютий, червень - грудень 2022 року та січень травень 2023 року на загальну суму 9 824,08 грн, а також виставлено відповідачу рахунки на оплату № 1743/0122РР від 28.01.2022; № 1743/0222РР від 28.02.2022; № 1743/0622РР від 30.06.2022; № 1743/0722РР від 31.07.2022; № 1743/0822РР від 31.08.2022; № 1743/0922РР від 30.09.2022; № 1743/1022РР від 31.10.2022; № 1743/1122РР від 30.11.2022; № 1743/1222РР від 31.12.2022; № 1743/0123РР від 31.01.2023; № 1743/0223РР від 28.02.2023; № 1743/0323РР від 31.03.2023; № 1743/0423РР від 30.04.2023; № 1743/0523РР від 31.05.2023 на суму 9 824,08 грн.

Вказані вище акти і рахунки були направлені позивачем на адресу місцезнаходження відповідача разом із претензією від 30.08.2023.

Проте, відповідачем не здійснено оплату за надані позивачем послуги за Договором, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 9 824,08 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Приписами частини першої статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості в сумі 9 824,08 грн сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 9 824,08 грн.

Згідно із частинами першою, третьою статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поряд з цим, приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

В порушення вказаних вище вимог законодавства відповідачем не спростовано вимог позивача.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 238 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Акберов Шахін Гасан Огли ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, місто Київ, вулиця ЄжиҐедройця, будинок 5, ідентифікаційний код: 40075815) в особі філії "ЕНЕРГОЗБУТ" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (01135, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 97, ідентифікаційний код ВП: 40150221) суму основного боргу у розмірі 9 824 (дев`ять тисяч вісімсот двадцять чотири) грн 08 коп. та судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Рішення складено та підписано: 29.12.2023