ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2023 р. Справа№ 910/8664/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання: Бендюг І.В.,

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 30.11.2023,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Державної іпотечної установи

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 26.09.2023 (повний текст складено 26.09.2023)

у справі № 910/8664/18 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія"

до Державної іпотечної установи

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк"

про визнання недійсним пункту додаткової угоди до кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та заяви про забезпечення позову

У липні 2018 року Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної іпотечної установи про визнання недійсним п. 2 додаткової угоди № 1 від 01.07.2015до кредитного договору № 107/1 від 22.07.2013, укладеної між Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк" та Державною іпотечною установою.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскільки п. 2 додаткової угоди № 1 до кредитного договору № 107/1 від 01.07.2015 було укладено ПАТ "Український інноваційний банк" під впливом тяжкої для нього обставини на вкрай невигідних умовах, такий пункт вказаної додаткової угоди підлягає визнанню недійсним на підставі статті 233 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2023 у справі №910/8664/18 передано справу № 910/8664/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" до Державної іпотечної установи, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" про визнання недійсним пункту додаткової угоди до кредитного договору, за виключною підсудністю до Господарського суду Луганської області для розгляду в межах справи №913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія".

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Державна іпотечна установа звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва, мотивуючи свої вимоги тим, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Державна іпотечна установа посилається на те, що рішеннями судів Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16 та 19.07.2023 у справі № 909/578/17 встановлено факт відсутності у ПАТ «Українська Інноваційна компанія» правонаступництва прав та обов`язків ПАТ «Український інноваційний банк». За вказаних обставин, оскільки ПАТ «Українська Інноваційна компанія» не є стороною Кредитного договору № 107/1 від 22.07.2013, укладеного між Державною іпотечною установою та ПАТ «Український інноваційний банк» та у зв`язку з відсутністю порушення прав та обов`язків ПАТ «Українська Інноваційна компанія» умовами вказаного Кредитного договору, у справі № 910/8664/18 за позовом ІІАТ «Українська Інноваційна компанія» до Державної іпотечної установи про визнання недійсним п. 2. додаткової угоди № 1 від 01.07.2015 до Кредитного договору № 107/1 від 22.07.2013, - по-перше, відсутній предмет спору та справа підлягає закриттю; по-друге, у Голови Правління ПАТ «Українська Інноваційна компанія» А.М.Ільюченко відсутнє право підписання позовної заяви про визнання недійсним п. 2. додаткової угоди № 1 від 01.07.2015 до Кредитного договору № 107/1 від 22.07.2013, укладеного між Державною іпотечною установою та Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк», у зв`язку з чим позовна заява підлягає залишенню без розгляду; по-третє, між ПАТ «Українська Інноваційна компанія» та Державною іпотечною установою відсутні будь які правовідносини, а відсутність у ПАТ «Українська Інноваційна компанія» правонаступництва прав та обов`язків ПАТ «Український інноваційний банк», наслідком чого є відсутність між Державною іпотечною установою та ПАТ «Українська Інноваційна компанія» предмету спору, унеможливлює передачу справи № 910/8664/18 на розгляд до Господарського суду Луганської області в межах справи № 913/266/20 про банкрутство ПАТ «Українська інноваційна компанія» та у Господарського суду Луганської області відсутні підстави для прийняття до свого провадження та розгляду справи № 910/8664/18.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем та третьою особою не було надано відзивів на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Матеріалами справи підтверджено, що 01.07.2015 між Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк" та Державною іпотечною установою було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 107/1 від 22.07.2013.

Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної іпотечної установи про визнання недійсним п. 2 додаткової угоди № 1від 01.07.20105 до кредитного договору № 107/1 від 22.07.2013, посилаючись на те, що оскільки п. 2 цієї угоди було укладено ПАТ "Український інноваційний банк" під впливом тяжкої для нього обставини на вкрай невигідних умовах, такий пункт вказаної додаткової угоди підлягає визнанню недійсним на підстав статті 233 Цивільного кодексу України.

При цьому, кредитний договір № 107/1 від 22.07.2013 згідно його преамбули було укладено з метою здійснення співробітництва у сфері іпотечного кредитування в рамках Генерального договору про рефінансування і обслуговування іпотечних кредитів № 107 від 28.02.2011.

25.07.2023 через канцелярію до Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" надійшло клопотання про передачу справи за виключною підсудністю до Господарського суду Луганської області.

Клопотання обґрунтовано тим, що оскільки 15.05.2020 на офіційному веб-сайті ВГСУ опубліковано повідомлення №64793, відповідно до якого 15.05.2020 Господарським судом Луганської області відкрито провадження у справі 3913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", тому в силу положень статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства дана справа має бути передана до Господарського суду Луганської області для розгляду в рамках провадження у справі №913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія".

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Відповідності до частини 9 статті 30 Господарського процесуального кодексу України справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Частинами 1, 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Також згідно з частиною 3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми цього Кодексу мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів, незалежно від часу відкриття провадження у справі про банкрутство та справ позовного провадження.

Судом встановлено, що у провадженні Господарського суду Луганської області перебуває справа №913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія".

Таким чином, з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", останнє перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

З огляду на положення статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства у межах справи про банкрутство мають розглядатися будь-які спори, стороною яких є боржник, адже наслідком задоволенні заявлених у таких спорах вимог (як правило, майнових) може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника.

За наведених обставин, оскільки стосовно позивача відкрито провадження у справі про банкрутство, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що даний спір у справі № 910/8664/18 підлягає передачі для вирішення саме до Господарського суду Луганської області для розгляду в межах справи № 913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" за правилами виключної підсудності та в порядку, встановленому Кодексом України з процедур банкрутства.

Так, відповідно до 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пункту 1 частини 1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Колегія суддів звертає увагу скаржника на ті обставини, що доводи останнього стосовно наявності підстав для закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду не можуть бути розглянуті судом, якому спір у даній справі не підсудний.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в ухвалі висновків.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 26.09.2023 у справі №910/8664/18 обґрунтована, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для її скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної іпотечної установи на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.09.2023 у справі №910/8664/18 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.09.2023 у справі №910/8664/18 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/8664/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено: 15.12.2023.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

І.М. Скрипка