ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"30" листопада 2023 р. м. Київ Справа № 911/2869/21
Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., за участю секретаря судового засідання Друккера Д.Д., дослідивши
у справі № 911/2869/21
За позовом Акціонерного товариства «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.»
до Вишгородської міської ради
про визнання договору укладеним
Учасники судового процесу:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: Пластун Є.В.;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
На розгляді Господарського суду Київської області перебувала справа № 911/2869/21 за позовом за позовом Акціонерного товариства «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» до Вишгородської міської ради про визнання договору укладеним.
09.11.2023 в судовому засіданні представник позивача, до закінчення судових дебатів, заявив усне клопотання про намір подати до суду заяву про ухвалення додаткового рішення відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.11.2023 у справі № 911/2869/21 призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 30.11.2023.
З метою повідомлення позивача та відповідача про дату та час призначеного судового засідання для вирішення питання про судові витрати, ухвала суду від 16.11.2023 була направлена відповідачу на офіційну електронну адресу, а позивачу в його електронний кабінет, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.
30.11.2023 в судове засідання прибув представник відповідача, надав усні пояснення по суті заяви позивача про винесення додаткового рішення та подав до суду клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у заяві про винесення додаткового рішення просив розгляд заяви здійснити без участі представника позивача.
Незважаючи на неявку представника позивача, суд дійшов висновку щодо можливості вирішення питання про судові витрати в судовому засіданні 30.11.2023.
В судовому засіданні 30.11.2023 судом оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Розглянувши подану позивачем заяву та додані до неї документи і матеріали, заслухавши усні пояснення представника відповідача та дослідивши клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, Господарський суд Київської області
14.11.2023 Акціонерне товариство «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» звернулось до Господарського суду Київської області із заявою про винесення додаткового рішення.
За приписами ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Враховуючи, що вступну та резолютивну частини рішення Господарського суду Київської області оголошено 09.11.2023 і представник позивача був присутній в судовому засіданні 09.11.2023, останнім терміном для подачі доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу є 14.11.2023.
Отже, враховуючи кінцевий термін для подачі доказів понесення витрат на правничу допомогу, господарський суд приходить до висновку, що позивачем не пропущений строк, передбачений ч. 8 ст. 129 ГПК України.
У ст. 244 вказаного нормативно-правового акту зазначено, суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Частиною 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У позовній заяві позивачем було зазначено, що орієнтовний розмір витрат, які позивач планує понести за наслідками розгляду справи у суді першої інстанції, складає 30 000,00 грн. Однак, як зазначив позивач, остаточний розрахунок адвокатських витрат буде поданий протягом розгляду справи.
Частинами 1-4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Наразі, обґрунтовуючи розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 57 500,00 грн, позивачем долучено до матеріалів справи копії:
- Договору про надання правової допомоги № 02/02-21/1 від 02.02.2021;
- Додатку № 1/1 до Договору про надання правової допомоги № 02/02-21/1 від 02.02.2021;
- Акта приймання-передачі наданих послуг від 10.11.2023 на суму 57 500,00 грн;
- Ордеру на надання правничої (правової) допомоги Серія АІ № 1493128 від 13.11.2023;
- Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серія КС № 7717/10 від 19.04.2019.
Слід зазначити, що ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи № 911/2869/21, судом встановлено наступне.
02.02.2021 між Адвокатським об`єднанням «УНІЛЕКС» (далі об`єднання) та Акціонерним товариством «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» укладено договір про надання правової допомоги № 02/02-21/1 (далі договір), за змістом п. 1.1 якого на умовах, передбачених даним договором, клієнт доручає, а об`єднання зобов`язується надавати за винагороду клієнту чи вказаним ним особам правову допомогу в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, його додатками.
В пункті 1.2 договору наведено перелік дій, що вчиняються об`єднанням на користь клієнта та які відносяться до правової допомоги.
За змістом п. 1.3 договору, предмет цього договору може бути розширений за взаємною згодою сторін або уточнений в інших частинах цього договору,
Судом встановлено, що між сторонами було складено та підписано Додаток № 1/1 до договору, пунктом 1 якого сторони узгодили, що обсяги правової допомоги (завдання на надання правової допомоги) та розмір винагороди:
Відповідно до п. 2 Додатку № 1/1, сторони погодили, що детальний опис послуг, наданих в межах даного додатку до договору деталізується сторонами в акті приймання-передачі наданих послуг, який складається після завершення розгляду справи в суді відповідної інстанції.
Вартість послуг, наданих в межах даного додатку до договору, може змінюватися в залежності від тривалості та/або обсягу надання послуг (п. 3 Додатку № 1/1).
Відповідно до п. 2.7 договору, протягом 3 (трьох) календарних днів після закінчення виконання завдання, передбаченого відповідним додатком до договору, об`єднання надає клієнту підписані уповноваженою особою та завірені печаткою об`єднання два примірники акта прийому-передачі наданих послуг.
Клієнт зобов`язаний не пізніше 2 (двох) календарних днів з дати одержання від об`єднання акта прийому-передачі наданих послуг підписати цей акт та один його примірник направити на адресу об`єднання, або направити об`єднанню письмову вмотивовану відмову від приймання наданих послуг.
З матеріалів справи вбачається, що 10.11.2023, наступного дня після оголошення судом вступної та резолютивної частини рішення, між сторонами складено та підписано акт приймання-передачі послуг, відповідно до п. 1 якого на виконання Додатку 1/1 до договору об`єднанням було надано, а клієнтом прийнято наступні послуги (правову (правничу) допомогу):
2 Підбір та аналіз нормативно-правової бази, що підлягає застосовуванню у спірних правовідносинах (щодо визнання укладеним договору оренди земельної ділянки). Пошук та аналіз постанови Верховного Суду, у якій містяться актуальні та релевантні правові висновки щодо застосування норм права, що підлягають застосовуванню у спірних правовідносинах (щодо визнання укладеним договору оренди земельної ділянки).
5. Ознайомлення з відзивом відповідача (Вишгородської міської ради) на позовну заяву у судовій справі № 911/2869/21. Написання та подання від імені АТ «Гідромеханізація.» відповіді на відзив у судовій справі № 911/2869/21.
6. Написання та подання від імені АТ «Гідромеханізація.» заяви про зміну предмету позову в судовій справі № 911/2869/21. Ознайомлення з відзивом відповідача (Вишгородської міської ради) на уточнені позовні вимоги у судовій справі № 911/2869/21. Написання та подання від імені АТ «Гідромеханізація.» відповіді на відзив на уточнені позовні вимоги в судовій справі № 911/2869/21.
7. Написання та подання від імені АТ «Гідромеханізація.» заяви про додаткову зміну предмету позову в судовій справі № 911/2869/21. Ознайомлення з відзивом відповідача (Вишгородської міської ради) на додаткові уточнені позовні вимоги у судовій справі № 911/2869/21. Написання та подання від імені АТ «Гідромеханізація.» відповіді на відзив на додаткові уточнені позовні вимоги в судовій справі № 911/2869/21.
8. Написання та подання від імені АТ «Гідромеханізація.» заяви про поновлення провадження в судовій справі № 911/2869/21.
9. Ознайомлення із запереченнями відповідача (Вишгородської міської ради) на відповідь на відзив на додаткові уточнені позовні вимоги у судовій справі № 911/2869/21. Написання та подання від імені АТ «Гідромеханізація.» додаткових пояснень на заперечення в судовій справі № 911/2869/21. Написання та подання від імені АТ «Гідромеханізація.» заяви про зміну предмету позову в судовій справі № 911/2869/21.
10. Особиста участь представника (адвоката) АТ «Гідромеханізація.» в судових засіданнях у Господарському суді Київської області в судовій справі № 911/2869/21.
Розмір винагороди 57 500,00 грн.
Відповідно до п. 2 Акта, загальна вартість наданих послуг відповідно до підпункту 1 пункту 1 Додатку 1/1 до договору склала 57 500,00 грн.
Вказаний акт підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відтисками печаток підприємств без зауважень та заперечень.
Отже, за наслідками розгляду справи № 911/2869/21 об`єднанням було надано позивачу послуги з правничої (правової) допомоги в Господарському суді Київської області на загальну суму 57 500,00 грн.
Судом враховано, що ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. 6 вказаної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Так, 30.11.2023 в судовому засіданні представником відповідача подано до суду клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, в якому Вишгородська міська рада, з посиланням на приписи ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у даній справі у розмірі 57 500,00 грн є нерозумним, занадто завищений, непропорційним до предмету спору, не є співмірним до ціни позову та не відповідає складністю справи.
У поданому клопотанні відповідач зазначив, що сума витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірною до ціни позову, оскільки ціна позову складає 2 270,00 грн, а позовна заява містить лише одну вимогу немайнового характеру, що підтверджує непропорційність вартості послуг до предмету спору.
На переконання відповідача, сума переліку послуг, зазначений в Акті приймання-передачі від 10.11.2023 не відповідають Додатку 1/1 до договору, що підтверджує, на думку відповідача, безпідставність вартості наданих послуг. Відповідач також переконаний, що сума, зазначена в Додатку 1/1 до договору є також завищено та необґрунтованою, оскільки не містить конкретного переліку послуг та обґрунтованості витрат. У зв`язку із цим Вишгородська міська рада просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В судовому засіданні 30.11.2023 відповідачем також усно було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, до 30 000,00 грн.
В питанні надання доказів судом приймається до уваги позиція Верховного Суду у справі № 922/2604/20 від 20.07.2021, де вказано, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.
Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Отже, з вищенаведеного вбачається, що належним доказом понесення учасником справи розміру витрат на професійну правничу допомогу, зокрема є договір надання правової допомоги, детальний опису виконаних доручень клієнта, акт прийому-передачі виконаних робіт, платіжні доручення на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо.
Як було встановлено судом раніше та передбачено сторонами в п. 1.3 договору, предмет цього договору може бути розширений за взаємною згодою сторін або уточнений в інших частинах цього договору,
Водночас пунктами 2, 3 Додатку № 1/1 сторони погодили, що детальний опис послуг, наданих в межах даного додатку до договору деталізується сторонами в акті приймання-передачі наданих послуг, який складається після завершення розгляду справи в суді відповідної інстанції. Вартість послуг, наданих в межах даного додатку до договору, може змінюватися в залежності від тривалості та/або обсягу надання послуг.
При цьому п. 6 Додатку № 1/1 передбачено, що цей додаток є невід`ємною частиною договору про надання правової допомоги № 02/02-21/1 від 02.02.2021.
Таким чином, Додатком № 1/1, який є невід`ємною частиною договору, визначено орієнтований обсяг правової допомоги (завдання на надання правової допомоги) та розмір винагороди адвоката за надання позивачу послуг з правової допомоги.
Проте, сторони в Додатку № 1/1 до договору дійшли згоди, що остаточний опис послуг, наданих в межах даного додатку до договору деталізується сторонами в акті приймання-передачі наданих послуг, який складається після завершення розгляду справи в суді відповідної інстанції, а вартість таких послуг може змінюватися в залежності від тривалості та/або обсягу надання послуг.
З матеріалів справи вбачається, що 10.11.2023, наступного дня після оголошення судом вступної та резолютивної частини рішення, між сторонами складено та підписано акт приймання-передачі послуг. Вказаний акт підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відтисками печаток підприємств без зауважень та заперечень.
В пункті 1 зазначеного Акта наведено перелік послуг, які були надані об`єднанням та прийняті клієнтом на виконання Додатку 1/1 до договору.
Відповідно до п. 2 Акта, загальна вартість наданих послуг відповідно до підпункту 1 пункту 1 Додатку 1/1 до договору склала 57 500,00 грн.
Зі змісту Акта приймання-передачі наданих послуг вбачається, сторони дійшли згоди про те, що загальна вартість обсягу послуг, наданого об`єднанням на виконання Додатку № 1/1 до договору в межах розгляду справи № 911/2869/21 в Господарському суді Київської області, складає 57 500,00 грн.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Суд зазначає, що Акт приймання-передачі наданих послуг від 10.11.2023 відповідає умовам Додатку № 1/1 до договору та Договору про надання правової допомоги № 02/02-21/1 від 02.02.2021, у зв`язку із чим суд приймає вказаний Акт приймання-передачі наданих послуг як належний та допустимий доказ надання об`єднанням клієнту (позивачу) послуг з правової допомоги під час розгляду справи № 911/2869/21 в Господарському суді Київської області, на загальну суму 57 500,00 грн.
Щодо змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, Велика Палата Верховного Суду в пунктах 139-147 своєї постанови від 16.11.2022 по справі № 922/1964/21 зазначила, що частина третя статті 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду виснує, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
З урахуванням усього зазначеного вище, суд відхиляє заперечення відповідача стосовного того, що сума та перелік послуг, що зазначені в Акті приймання-передачі наданих послуг від 10.11.2023 не відповідають Додатку 1/1 до договору № 02/02-21/1, а сума, визначена у Додатку 1/1 до договору є також надмірно завищеною та необґрунтованою, оскільки не містить конкретного переліку послуг та обґрунтованості витрат.
Як вже було зазначено вище, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України.
Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
Суд вважає за необхідне зазначити, що за своєю категорією вказану справу не можна віднести до справ незначної складності, а спір, який виник між сторонами не відноситься до категорії спорів щодо неналежного виконання договірних відносин тощо, отже даний спір для кваліфікованого юриста є не можна віднести до спорів незначної складності.
Водночас, враховуючи клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу та те, що відповідач є органом місцевого самоврядування, для якого покладення заявленої позивачем суми адвокатських витрат може покласти на відповідача надмірний тягар, суд не погоджується з тим, що витрати на оплату правничої допомоги, понесені позивачем, в даному випадку мають повністю покладатись на відповідача.
Судом також враховано, що в судовому засіданні 30.11.2023 представником відповідача усно було заявлено клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 30 000,00 грн.
З урахуванням усього зазначеного, суд вважає за можливе частково задовольнити клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, та зменшити заявлений позивачем розмір адвокатських витрат на 25%.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, виходячи з приписів чинного господарського процесуального законодавства стосовно необхідності розподілу судових витрат пропорційно задоволених вимог, виходячи з критерію розумності відповідних витрат, а також їх реальності, дійсної необхідності та неминучості саме у відповідній справі, враховуючи обсяг наданих адвокатських послуг і виконаних робіт у межах розгляду справи № 911/2869/21, господарський суд вважає, що розмір компенсації витрат на професійну правничу допомогу адвоката у цьому випадку має бути зменшений на 25% та підлягає до стягнення з відповідача в сумі 43 125,00 грн.
Керуючись приписами ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
2. Клопотання Вишгородської міської ради від 30.11.2023 про зменшення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
4. В іншій частині клопотання Акціонерного товариства «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» про винесення додаткового рішення відмовити.
5. В іншій частині клопотання Вишгородської міської ради про зменшення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
6. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 256, ст. 257 та підп. 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 14.12.2023.
Суддя Л.В. Сокуренко