ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" грудня 2023 р. Справа № 924/940/23

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Вибодовського О.Д. при секретарі судового засідання Бородата К.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Хмельницького комунального підприємства "Спецкомунтранс", м. Хмельницький

до Фізичної особи-підприємця Савельєвої Ніни Андріївни, м. Хмельницький

про стягнення 5969,57 грн. заборгованості

Представники сторін: не з`явились

Суть спору:

До господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Хмельницького комунального підприємства "Спецкомунтранс", м. Хмельницький до Фізичної особи-підприємця Савельєвої Ніни Андріївни, м. Хмельницький, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 5969,57 грн. заборгованості на підставі договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами №6127 від 26.02.2020р.

Ухвалою суду від 06.11.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.12.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в засідання суду не з`явився.

На адресу суду повернулись поштові повідомлення про невручення ухвал суду надісланих на адресу відповідача зазначену в позовній заяві з відміткою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою" та "за закінченням терміну зберігання".

Згідно ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

В силу ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що сторонам, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 р. у справі Смірнова проти України). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи Федіна проти України від 02 вересня 2010 р., Смірнова проти України від 08 листопада 2005 р., Матіка проти Румунії від 02 листопада 2006 р., Літоселітіс проти Греції від 05 лютого 2004 р. та інші).

Враховуючи обставини справи, належне повідомлення сторін про наявність судового спору та надання можливості забезпечити в повному обсязі право на захист, обов`язок дотримання принципу розумних строків вирішення спору, суд, керуючись з ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Хмельницьке комунальне підприємство «Спецкомунтранс» є комунальним унітарним підприємством, створеним відповідно до рішення дванадцятої сесії Хмельницької міської ради від 24.06.2003 року № 7 на базі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади міста Хмельницького.

Основним предметом діяльності підприємства є надання послуг юридичним та фізичним особам із збирання, транспортування, утилізації та знешкодження твердих і рідких побутових відходів.

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 08.02.2018 року № 87 «Про введення в дію рішення конкурсної комісії про визначення переможців конкурсу з визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів на території міста Хмельницького», ХКП «Спецкомунтранс» визнане переможцем конкурсу з вивезення побутових відходів за лотом № 1 терміном на п`ять років.. Після спливу п`яти років і в результаті проведеного конкурсу із визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів на території Хмельницької міської територіальної громади рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 13.04.2023 року № 328 «Про введення в дію рішення конкурсної комісії про визначення переможця конкурсу із визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів на території Хмельницької міської територіальної громади ХКП «Спецкомунтранс» було визначене переможцем конкурсу по лоту 1 строком на п`ять років.

26.02.2020 року між Хмельницьким комунальним підприємством «Спецкомунтранс» та фізичною особою-підприємцем Савельєвою Ніною Андріївною було укладено договір №6127 про надання послуг з поводження з побутовими відходами.

Відповідно до п.1 Договору виконавець зобов`язується згідно з графіком надавати послуги з поводження з побуто вими відходами (код Державного класифікатора продукції та послуг ДК 021:20-2 послуги у сфері поводження зі сміттям та відходами), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором, на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 08.02.2018 року №87 "Про введення в дію рішення конкурсної комісії про визначення переможців конкурсу з визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів на території міста Хмельницького та відповідно до правил благоустроюй території Хмельницької міської територіальної громади (рішення Хмельницької міської ради від 08.04.2009р. №7), розроблених з урахуванням схеми санітарної очистки міста Хмельницького, що затверджена рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 28.03.2013 р. № 223.

Сторонами погоджено, що виконавець надає споживачем послуги з поводження з твердими, великогабаритними, рідкими відходами. Послуги з вивезення твердих відходів надаються за контейнерною схемою. Для вивезення твердих відходів за контейнерною схемою використовуються технічно справні контейнери місткістю 1,10 куб. метрів, що належать виконавцеві.

Виконавець вивозить тверді відходи за контейнерною схемою з 07:00 год. до 23:00 год. (п.п.2-4 Договору).

Згідно п.п. 15, 16 Договору тариф на послуги з поводження з побутовими відходами та розрахунок вартості послуг наведено в Додатку 2 цього Договору.

Розрахунковим періодом є календарний місяць.

З жовтня 2020 року по липень 2023р. відповідач свої зобов`язання щодо оплати наданих послуг виконував не в повному обсязі, в зв`язку із чим утворилась перед позивачем заборгованість за послуги з поводження з побутовими відходами в сумі 5 969,57 грн., згідно з розрахунком станом на 01.08.2023р.

14.12.2022 року та 05.05.2023 року позивач, звертався до відповідача з претензіями про сплату заборгованості. Однак, вказані претензії залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке:

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України) майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що 16.02.2020 року між сторонами у справі укладено договір №6127 про надання послуг з вивезення побутових відходів, згідно з положеннями якого позивач взяв на себе зобов`язання з надання послуг відповідачу по вивезенню та знешкодженню побутових відходів, а останній зобов`язався сплачувати за надані послуги згідно затверджених тарифів.

Доказів припинення дії договору матеріали справи не містять та учасниками справи не надано.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У статті 1 Закону України "Про відходи" зазначено, що побутові відходи - відходи, що утворюються в процесі життя і діяльності людини в житлових та нежитлових будинках (тверді, великогабаритні, ремонтні, рідкі, крім відходів, пов`язаних з виробничою діяльністю підприємств) і не використовуються за місцем їх накопичення; послуги з вивезення побутових відходів - збирання, зберігання та перевезення побутових відходів, що здійснюються у населеному пункті згідно з правилами благоустрою, затвердженими органом місцевого самоврядування.

Суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами укладають договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів на певній території, на якій знаходиться об`єкт утворення відходів (ч. 4 ст. 17 Закону України "Про відходи").

Статтею 35-1 Закону України "Про відходи" встановлено, що поводження з побутовими відходами здійснюється відповідно до державних норм, стандартів і правил.

Власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів укладають договори з виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, здійснюють оплату послуг з поводження з побутовими відходами та забезпечують роздільне збирання побутових відходів.

Виконавця послуг з вивезення побутових відходів визначає орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (ст. 5 вищевказаного Закону).

В силу ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно п.п. 15, 16 Договору тариф на послуги з поводження з побутовими відходами та розрахунок вартості послуг наведено в Додатку 2 цього Договору.

Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З жовтня 2020 року по липень 2023р. відповідач свої зобов`язання щодо оплати наданих послуг виконував не в повному обсязі, в зв`язку із чим утворилась перед позивачем заборгованість за послуги з поводження з побутовими відходами в сумі 5 969,57 грн., згідно з розрахунком станом на 01.08.2023р.

14.12.2022 року та 05.05.2023 року позивач, звертався до відповідача з претензіями про сплату заборгованості. Однак, вказані претензії залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача 5 969,57 грн. заборгованості за період з жовтня 2020 року по липень 2023р. заявлені правомірно та є обґрунтованими, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Савельєвої Ніни Андріївни ( АДРЕСА_1 , код: НОМЕР_1 ) на користь Хмельницького комунального підприємства «Спецкомунтранс» (29008, м. Хмельницький, вул. Князя Святослава Хороброго, 1, код: 03356565) - 5 969,57 (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять гривень 57 коп.) - заборгованості та 2 684,00 грн. (дві тисячі шість сот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Д. Вибодовський

Віддруков. 3 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - ;

3 - відповідачу ( АДРЕСА_1 ).