ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2023 р. Справа№ 910/6795/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Барсук М.А.

Кропивної Л.В.

при секретарі судового засідання Гуменюк І.О.,

за участю представників:

від позивача - Козарь Ю.І.,

від відповідача - Скопич Ю.В.,

від третьої особи - Горбачов О.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.10.2023 про відмову у забезпеченні позову у справі №910/6795/23 (суддя Котков О.В., повний текст складено - 06.10.2023) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Україна" до Акціонерного товариства "Укргазвидобування", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Vorex LLC про визнання недійсним рішення.

ВСТАНОВИВ наступне.

До Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Україна" (позивач) надійшла позовна заява № 441 від 27.04.2023 року до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (відповідач), в якій викладені позовні вимоги про визнання недійсним рішення замовника Акціонерного товариства "Укргазвидобування", оформленого протоколом № 215 від 27.03.2023 року про визначення переможця відкритих торгів, проведених у порядку, визначеному "Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування", що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 року № 1178 щодо 44160000-9 - Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби обсадні, безшовні Ш339,72 мм (13 3/8 дюйм) з муфтовим різьбовим з`єднанням Buttress), №23Т-058, ідентифікатор закупівлі № UА-2023-02-16-001141-а та визначення переможця відкритих торгів.

Крім цього, позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству "Укргазвидобування" вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення в процедурі закупівлі № UА-2023-02-16-001141-а, предмет закупівлі: 44160000-9 - Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби обсадні, безшовні Ш339,72 мм (13 3/8 дюйм) з муфтовим різьбовим з`єднанням Buttress), № 23Т-058, ідентифікатор закупівлі №UА-2023-02-16-001141-а; заборонити здійснювати виконання договору, якщо договір вже був укладений в процедурі закупівлі № UА-2023-02-16-001141-а, до моменту набрання законної сили рішенням суду по даній справі.

В обґрунтування вказаної заяви позивач посилається на те, що невжиття наведених заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2023 в задоволенні заяви про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Україна" у справі №910/6795/23 - відмовлено.

Так, розглянувши подану заяву суд дійшов висновку, що звертаючись до суду із нею, заявник не навів (та не надав доказів існування) фактичних обставин, з якими пов`язується необхідність вжиття заходів забезпечення позову, про застосування яких просить позивач.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та задовольнити його заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що під час проведення процедури розгляду та оцінки тендерних пропозицій АТ "Укргазвидобування" допущено порушення чинного законодавства в частині об`єктивного розгляду при аналізі та врахуванні наданих Vorex LLC документів та положень тендерної документації, що вплинуло на об`єктивність прийнятого рішення і визначення переможцем відкритих торгів Vorex LLC та перешкодило розгляду тендерної пропозиції ТОВ "Інтерпайп Україна".

Також, скаржник вказує про необґрунтованість неприйняття до розгляду місцевим господарським судом заяви позивача про збільшення позовних вимог.

Крім цього, апелянт зазначає, що у випадку невжиття обраного позивачем заходу забезпечення щодо заборони виконувати умови договору та в разі задоволення позову, обраний позивачем спосіб захисту буде неефективним та фактично унеможливить виконання судового рішення.

В судове засідання прибув представник апелянта - позивача у справі та надав пояснення, якими підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представники відповідача та третьої особи заперечили проти задоволення вимог апеляційної скарги та просили залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (постанови Верховного Суду від 21.10.2021 у справі №910/20007/20, від 10.12.2019 у справі №910/18739/16).

Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі №914/970/18.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 Господарського процесуального кодексу України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову права цього учасника (відповідача), а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову у разі, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом. Такий правовий висновок викладено в пункті 8.9 постанови Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 904/5876/19.

Разом з тим, оскільки предметом позову (забезпечити який просив його заявник) є вимоги немайнового характеру, а саме про визнання недійсним рішення замовника про визначення переможця відкритих торгів, у цьому випадку має бути застосовано та досліджено таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому у таких немайнових спорах необхідно досліджувати, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Наведена правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, а також у постановах Верховного Суду 16.10.2019 у справі №904/2285/19, від 16.03.2020 у справі № 916/3245/19 та від 14.04.2021 у справі №910/11177/20.

Одночасно, колегією суддів враховується, що заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

У даному випадку, позивачем пред`явлено позов про визнання недійсним рішення замовника про визначення переможця відкритих торгів.

В свою чергу, на забезпечення позову за вказаною вище вимогою позивач просить суд вжити такий захід, зокрема, як заборона здійснення виконання договору.

Колегія суддів зазначає, що вказаний захід забезпечення виходить за межі предмету позову, тобто відсутній зв`язок між заходом та предметом позову, а тому відповідно його не може бути застосовано.

Так, зазначений захід забезпечення, а саме заборона здійснення виконання договору, пов`язано з таким предметом спору, як визнання договору недійсним, проте не з вимогою про визнання недійсним рішення замовника про визначення переможця відкритих торгів.

Вимога про визнання недійсним договору не є предметом даного спору.

Доводи скаржника про необґрунтованість неприйняття до розгляду місцевим господарським судом заяви позивача про збільшення позовних вимог не приймаються апеляційним судом, оскільки наразі предметом оскарження є саме ухвала про відмову у вжитті заходів забезпечення позову, а не ухвала про залишення без розгляду заяви позивача про збільшення позовних вимог.

Тобто, вказані доводи скаржника не стосуються предмету оскарження, а тому апеляційним судом оцінка відповідним обставинам, пов`язаним з поданням позивачем заяви про збільшення позовних вимог, не надається.

Щодо посилань скаржника на постанови Верховного Суду у справах №904/3168/18 та №902/402/18 в обґрунтування позиції про те, що відмова забезпечити позов шляхом заборони вчиняти дії на виконання договору унеможливить відновлення прав позивача в повному обсязі в майбутньому, слід зазначити наступне.

Так, до предметів позовів у вказаних справах входили вимоги про визнання недійсними договорів, укладених в результаті процедур закупівлі, тоді як в даній справі (як вже було вказано) відповідна вимога відсутня.

Отже, наведені висновки Верховного Суду у справах №904/3168/18 та №902/402/18 не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Стосовно іншого заходу забезпечення, який просить вжити позивач, а саме заборонити Акціонерному товариству "Укргазвидобування" вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення в процедурі закупівлі, то заявником не доведено того, що невжиття такого заходу призведе до ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Апелянтом не наведено доводів про те, які ще рішення можуть бути прийняті замовником в процедурі закупівлі, окрім вже прийнятого - про визначення переможця та відповідно не доведено, яким чином такі рішення можуть ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Доводи скаржника про те, що під час проведення процедури розгляду та оцінки тендерних пропозицій АТ "Укргазвидобування" допущено порушення чинного законодавства стосуються суті спору. В свою чергу, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на її заявника (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Україна" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.10.2023 про відмову у забезпеченні позову у справі №910/6795/23 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено: 15.12.2023 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Барсук

Л.В. Кропивна