ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.12.2023м. СумиСправа № 920/1292/23

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства «Акцент-Банк»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехолива»,

про стягнення 236580 грн 51 коп.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Заяви учасників справи. Інші процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач звернувся з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача 236580 грн 51 коп., з яких: 169473 грн 84 коп. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 32766 грн 81 коп. загальний залишок заборгованості за процентами; 23839 грн 86 коп. загальний залишок заборгованості за винагородою, 1000 грн 00 коп. штрафу (фіксована складова), 9500 грн 00 коп. штрафу (змінна складова) по кредитному договору №20.83. від 23.11.2021.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачем було порушено умови укладеного 23.11.2021 між сторонами кредитного договору № 20.83. (надалі Кредитний договір) стосовно вчасного повернення кредитних коштів та процентів, а тому заявлені позивачем суми підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 1048, 1054 ЦК України, ст. 193 ГК України.

Ухвалою суду від 14.11.2023 було відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу без проведення судового засідання.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 20.11.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

07.12.2023 від відповідача надійшло клопотання від 06.12.2023 (вх №4801), у якому відповідач просив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

За приписами ч.6 ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Розглянувши вказану заяву, судом встановлено, що остання подана в межах встановленого судом строку, в той же час, у поданій до суду заяві, як на підставу своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, позивач посилається на важливість та складність справи, необхідність надання усних пояснень, з метою повного та всебічного встановлення обставин та створення позитивної практики розгляду даної категорії спорів. Проте відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження обґрунтованості своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, зокрема, не обґрунтовано необхідності розгляду справи в судовому засіданні, враховуючи характер спірних правовідносин та ціну позову.

Суд зазначає, що при розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, всім документально підтвердженим доводам, твердженням та запереченням сторін судом буде надана оцінка при розгляді справи по суті.

За таких обставин, беручи до уваги характер спірних правовідносин та ціну позову, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехолива». Відтак справа підлягає подальшому розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Між сторонами 23.11.2021 було укладено Кредитний договір (а.с.7-14).

Кредитний договір спрямований на надання відповідачу (встановлення кредитного ліміту) в розмірі 190000 грн строком до 21.11.2024 зі сплатою процентів у розмірі 20,90 % щорічно.

Позивач стверджує, що виконав свій обов`язок повністю, надав відповідачу кредит згідно до умов Кредитного договору.

Позивач на підтвердження факту виконання обов`язку по наданню відповідачу коштів надав меморіальний ордер від 23.11.2021 на суму 190000 грн (а.с.21).

Згідно з п.А6, п. А9, п. А10, п. А11 Кредитного договору за користування кредитом відповідач сплачує фіксовані проценти у розмірі 20,90% річних. Відповідач щомісячно сплачує позивачу винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,79 % від суми зазначеного у п. А2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів та винагороду за управління фінансових інструментом у розмірі 0,00% від суми зазначеного у п. А2 цього Договору ліміту у поточну дату сплати процентів.

Відповідно до п.2.2.2-2.2.3 Кредитного договору відповідач зобов`язується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.п. 4.1, 4.2., 4.3 Кредитного договору та повернути кредит у терміни, встановлені п.п. 12, 2.2.14, 2.3.2 цього договору.

Згідно з п. 5.8 Кредитного договору у випадку порушення відповідачів термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення позивача до судових органів, відповідач сплачує позивачу штраф, що розраховується за наступною формулою: 1000 грн + 5% від суми встановленого у п. А.2 цього договору ліміту на цілі, відмінні від платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Також, відповідно до п. 2.3.2 Кредитного договору при настанні будь-якої з наступних подій: - порушенні відповідачем будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього Договору, у т.ч. у випадку порушення цільового використання кредиту, позивач, на свій розсуд, має право: змінити умови цього Договору зажадати від відповідача дострокове повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач користувався коштами, проте прострочив виконання своїх грошових зобов`язань на суму 236580 грн 51 коп. (169473 грн 84 коп. заборгованість за кредитом/тіло кредиту, 32766 грн 81 коп. заборгованість за процентами, 23839 грн 86 коп. заборгованість за винагородою, 1000 грн 00 коп. штраф (фіксована складова), 9500 грн 00 коп. штраф (змінна складова).

Позивачем до матеріалів справи надано розрахунок заборгованості (а.с.18-19).

Позивачем на адресу відповідача надсилалась вимога про сплату заборгованості до 26.09.2023, проте зазначена вимога залишена відповідачем без відповідного реагування (а.с. 15-16, 23-28).

Оскільки відповідач не виконав грошового зобов`язання, то позивач звернувся до суду з даною позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за наданим кредитом/тіло кредиту, заборгованості за процентами, заборгованості за винагородою та штрафу.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено Кредитний договір. Позивач зобов`язання з кредитування виконав. В той же час, відповідач свої зобов`язання з оплати кредиту, процентів та винагороди не виконав, чим порушив умови Кредитного договору та вищезазначені норми матеріального права та змусив позивача звернутись до суду з даним позовом.

Згідно з ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами.

Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано доводів позивача. Тому вказані вище обставини є такими, що встановлені судом на підставі належних та допустимих доказів, які надані позивачем.

Як вже зазначалось, судом встановлено факт наявності станом на 13.10.2023 заборгованості за кредитом/тілом кредиту в розмірі 169473 грн 84 коп. та правомірного нарахування 32766 грн 81 коп. процентів і 23839 грн 86 коп. винагороди.

Враховуючи зазначені норми та встановлені вище факти, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення штрафу.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Господарського Кодексу та інших законодавчих актів щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-ІХ від 15.03.2022 Прикінцеві та Перехідна положення ЦК України були доповнені п. 18, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Тому враховуючи той факт, що штраф нарахований відповідачу позивачем після 24.02.2022, вимоги у частині стягнення 10500 грн 00 коп. штрафу (1000 грн 00 коп. штраф (фіксована складова), 9500 грн 00 коп. штраф (змінна складова) задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом позовні вимоги позивача до відповідача задоволені частково, то на відповідача покладаються витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 3391 грн 21 коп.; на позивача 157 грн 50 коп.

Керуючись ст. ст.123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехолива» про стягнення 236580 грн 51 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехолива» (вул. Промислова, буд. 2, м. Суми, 40007, ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (вул. Батумська, буд. 11, м. Дніпро, 49074, ) 169473 грн 84 коп. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 32766 грн 81 коп. загальний залишок заборгованості за процентами; 23839 грн 86 коп. загальний залишок заборгованості за винагородою, 3391 грн 21 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. У частині вимог про стягнення 10500 грн 00 коп. штрафу відмовити.

4. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 157 грн 50 коп. покласти на позивача - Акціонерне товариство «Акцент-Банк».

5. Видати Акціонерному товариству «Акцент-Банк» наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 14.12.2023.

Суддя О.Ю. Резніченко