ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

"04" грудня 2023 р. Справа№ 927/429/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Ходаківської І.П.

Сітайло Л.Г.

за участю секретаря судового засідання Невмержицької О.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 04.12.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром»

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.07.2023 (повний текст рішення складено 19.07.2023)

у справі №927/429/23 (суддя Романенко А.В.)

за позовом Управління комунального майна Чернігівської обласної ради

до Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром»

про стягнення 151 043,20 грн

та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром»

до Управління комунального майна Чернігівської обласної ради

про визнання недійсними пунктів 3.3. та 3.4. договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 122 від 26.07.2018 року та п.1 додатку №2 до цього договору,

ВСТАНОВИВ:

Управління комунального майна Чернігівської обласної ради (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду Чернігівської області із позовом до Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» (далі по тексту - відповідач) про стягнення 151 043,20 грн, а саме: 106 719,23 грн заборгованості з орендної плати за період з жовтня 2020 року по серпень 2021 року, що виникла на підставі Договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 122 від 26.07.2018 (далі по тексту - Договір); 38 311,71 грн інфляційних нарахувань за період з грудня 2020 року по лютий 2023 року та 6 012,26 грн процентів річних за період з 01.12.2020 по 20.03.2023, нарахованих на підставі п. 9.5. Договору, та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору в частині сплати орендної плати.

В процесі розгляду справи у суді першої інстанції відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) заявлено зустрічний позов до позивача (відповідача за зустрічним позовом) про визнання недійсними пунктів 3.3. та 3.4. Договору та п.1 Додатку №2 до цього Договору недійсними, з моменту їх вчинення.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що Чернігівський окружний адміністративний суд рішенням від 08.09.2021 у справі № 620/6623/20, залишеним без змін Шостим апеляційним адміністративним судом постановою від 29.09.2022, позов ПрАТ «Кінотехпром» до Чернігівської обласної ради, за участю третіх осіб: Управління комунального майна Чернігівської обласної ради, Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, Державної регуляторної служби України задоволено, визнано протиправним та нечинним рішення дев`ятої сесії сьомого скликання Чернігівської обласної ради від 17.05.2017 №34-9/VII «Про затвердження Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції». Зазначене, за твердження позивача за зустрічним позовом, є підставою для визнання недійсними пункти 3.3. та 3.4. Договору та п.1 Додатку №2 до цього Договору, за умовами яких розрахований базовий розмір орендної плати (березень 2018 року).

Господарський суд Чернігівської області ухвалою від 12.04.2023 зустрічний позов прийняв до спільного розгляду з первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом об`єднав в одне провадження з первісним позовом у справі № 927/429/23.

Господарський суд Чернігівської області рішенням від 10.07.2023 у справі №927/429/23 первісний позов задовольнив повністю. Стягнув з Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» до обласного бюджету 44 466,37 грн заборгованості з орендної плати та 15 963,22 грн інфляційних нарахувань. Стягнув з Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» на користь Управління комунального майна Чернігівської обласної ради 62 252,86 грн заборгованості з орендної плати, 22 348,49 грн інфляційних нарахувань, 6 012,26 грн трьох відсотків річних та 2 684,00 грн витрат зі сплати судового збору. У задоволенні зустрічного позову суд першої інстанції відмовив.

Ухвалюючи вказане рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що пункти Договору, які оспорює позивач за зустрічним позовом є істотною умовою цього Договору, а тому такий Договір не може бути визнаний недійсним в цій частині, а лише в цілому, однак позивач за зустрічним позовом таку позовну вимогу не заявив, а оскільки суд не має права виходити за межі заявлених вимог, суд першої інстанції відмовив у задоволені зустрічного позову.

При цьому суд першої інстанції, з урахування того, що відповідач за первісним позовом користувався орендованим майном, Договір між сторонами не визнаний судом недійсним, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство «Кінотехпром» звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.07.2023 у справі №927/429/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову до відповідача за первісним позовом.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) посилається на те, що адміністративний суд своїм рішенням у справі №620/6623/20 визнав неправомірною (незаконною) Методику від 17.05.2017 №34-9/VIII, що свідчить про неправомірність (незаконність) п. 3.3 та 3.4 Договору та п.1 Додатку №2 до цього Договору. При цьому частина 2 статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України, на яку послався суд першої інстанції при ухваленні рішення, на переконання апелянта, не регулює питань щодо можливості застосування нормативно-правових актів, визнаних судом недійсними, предметом її регулювання є встановлення моменту втрати чинності нормативно-правовим актом, визнаним судом нечинним.

За твердженням апелянта, визнання у судовому порядку неправомірним (незаконним) рішення дев`ятої сесії сьомого скликання Чернігівської обласної ради від 17.05.2017 №34-9/VII «Про затвердження Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції» свідчить про його недійсність з моменту його вчинення, а тому відсутні підстави для задоволення первісного позову.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2023 апеляційну Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» у справі №927/429/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Тищенко О.В., Сітайло Л.Г.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 21.08.2023 витребував з Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/429/23 та відклав розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.07.2023 у справі №927/429/23.

Матеріали справи №927/429/23 надійшли на адресу Північного апеляційного господарського суду 04.09.2023.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 11.09.2023 задовольнив клопотання та поновив Приватному акціонерному товариству «Кінотехпром» пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.07.2023 у справі №927/429/23; відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.07.2023 у справі №927/429/23; зупинив дію рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.07.2023 у справі №927/429/23 на час апеляційного провадження; розгляд апеляційної скарги призначив на 24.10.2023 о 13 год. 15 хв.

29.09.2023 від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, за яким останній просить залишити апеляційну скаргу відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) без задоволення, а рішення суду першої інстанції у даній справі залишити без змін, процитувавши зміст оспорюваного рішення суду першої інстанції.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2023 у зв`язку із перебуванням судді Тищенко О.В. з 14.10.2023 по 24.10.2023, який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем у відрядженні, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2023 справу №927/429/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Ходаківська І.П., Сітайло Л.Г.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 23.10.2023 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.07.2023 у справі №927/429/23 прийняв до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Ходаківська І.П., Сітайло Л.Г.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2023 та від 20.11.2023 розгляд справи відкладався.

20.11.2023 відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) заявлено клопотання про зупинення провадження у справі №927/429/23 до набрання законної сили судовим рішенням Господарського суду Чернігівської області у справі №927/1449/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» до Управління комунального майна Чернігівської обласної ради про визнання недійсними договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №122 від 26.07.2018 та п. 1 Додатку №2 до цього Договору.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Колегія суддів, після виходу з нарадчої кімнати, протокольною ухвалою від 20.11.2023 відмовив у задоволенні клопотання відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) про зупинення провадження у справі №927/429/23 до набрання законної сили судовим рішенням Господарського суду Чернігівської області у справі №927/1449/23 з наступних підстав.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду справи. Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи (аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №924/645/18 та від 20.12.2019 у справі №910/13234/18).

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи певної черговості розгляду вимог тощо (постанова Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №918/926/17).

З огляду на викладене, відсутні підстави для зупинення провадження у даній справі, оскільки відсутня об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи №927/1449/23.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) своїх представників в судове засідання не направив, про причини неявки суд апеляційної інстанції не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом доставки ухвали Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 до його «Електронного кабінету».

Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК України) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні 04.12.2023 представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) підтримав вимоги та доводи свої апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції її задовольнити, скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.07.2023 у справі №927/429/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову до відповідача за первісним позовом.

За приписами частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши вимоги та доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, заслухавши пояснення представника відповідача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом), перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Чернігівської обласної ради № 34-9/VII від 17.05.2017 затверджена Методика розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції.

26.07.2018 між позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) (орендодавець) та відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) (орендар) укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №122 (далі - Договір), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області (далі - майно), що розташоване за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, 66 та перебуває в оперативному управлінні орендодавця, в складі: двоповерхової будівлі майстерні «Т-2» загальною площею - 488,3 кв.м., приміщення механічної майстерні «А1-2» в двоповерховій будівлі загальною площею - 242,1 кв.м. Загальна площа приміщень, що передаються в оренду складає 730,4 кв.м.

Вартість майна, визначена за звітом про оцінку майна виконаного ФОП Волченковою О.С. станом на 31.10.2017, та становить 1086207,01 грн (без ПДВ).

Майно передається в оренду з метою здійснення виробничої діяльності (п.п. 1.1-1.2 Договору) (т.1 а.с. 10-13).

Майно належить орендодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомості, виданого 25.11.2002 виконкомом Чернігівської міської ради, на підставі рішення виконкому Чернігівської міської ради від 18.11.2002 № 237, яке зареєстроване в Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації 25.12.2002, записане у реєстрову книгу № 9, за реєстровим номером 68, право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.10.2017, номер запису про право власності 22903032; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 (п. 1.4 Договору).

Відповідно до пунктів 3.1., 3.2. Договору оренди, розмір орендної плати є платежем у грошовій формі, який орендар вносить орендодавцю та до обласного бюджету незалежно від наслідків діяльності орендаря і сплачується за весь термін фактичного користування майном, що визначається на підставі акта приймання-передачі в оренду та акта приймання-передачі майна з орендного користування.

До орендної плати не входить плата за комунальні послуги, вартість експлуатаційних витрат, податок на додану вартість.

Пунктами 3.3 та 3.4 Договору визначено, що розмір орендної плати визначається на підставі Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції, затвердженої рішенням обласної ради від 17 травня 2017 року № 34-9/VII зі змінами.

Розмір та порядок розрахунку орендної плати наведений в Додатку № 2 до цього Договору, що є невід`ємною його частиною, і становить за базовий (березень 2018 року) місяць розрахунку (останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції) - 6 767,07 грн.

Орендна плата за перший (квітень 2018 року) місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць розрахунку на індекс інфляції за квітень 2018 року.

Згідно із пунктами 3.5., 3.6. Договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Орендну плату орендар зобов`язаний перераховувати щомісячно не пізніше останнього числа поточного місяця згідно виставлених рахунків орендодавцем у співвідношенні визначеному Методикою розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області або за окремим рішенням обласної ради на період його дії.

У разі припинення (розірвання) Договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, в повному обсязі, враховуючи санкції, до обласного бюджету та орендодавцю (пункт 3.11. Договору).

Пунктом 5.1.4 Договору визначено, що орендар зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату.

У разі несвоєчасного виконання зобов`язань по сплаті орендної плати, орендар повинен сплатити орендодавцю суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми (пункт 9.5. Договору).

Цей Договір діє з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації по 31.10.2027 включно. Керуючись статтею 631 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та в зв`язку з тим, що Орендар не припиняв користуватись предметом Договору оренди, погодили, що умови цього Договору поширюються на період з 01.04.2018. Умови цього Договору зберігають силу протягом усього строку його дії, а в частині зобов`язань орендаря щодо сплати орендної плати - до повного виконання зобов`язань (пункти 10.1., 10.2. Договору).

По акту прийому-передачі в оренду майна комунальної власності області, розташованого за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька,66 від 01.04.2018 (Додаток № 1 до Договору) (т.1 а.с. 19) позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) передав, а відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) прийняв нерухоме майно, спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області (далі - майно), що розташоване за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, 66 та перебуває в оперативному управлінні орендодавця, у складі: двоповерхової будівлі майстерні «Т-2» загальною площею - 488,3 кв.м., приміщення механічної майстерні «А1-2» в двоповерховій будівлі загальною площею - 242,1 кв.м. Загальна площа приміщень, що передаються в оренду складає 730,4 кв.м.

Сторонами 16.07.2018 укладений Додаток № 2 до Договору оренди - розрахунок розміру орендної плати за оренду майна комунальної власності області, розташованого за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, 66, виконаний відповідно до Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженої рішенням Чернігівської обласної ради (дев`ятої сесії сьомого скликання) №34-9/VII від 17.05.2017. Додатком № 2 до Договору оренди встановлений розмір орендної плати за базовий місяць (березень 2018 року) (т.1 а.с. 15).

Договір посвідчений приватним нотаріусом Борисовою Т.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1069.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформований 26.07.2018 за номером 132213772, за відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом), 26.07.2018, зареєстроване речове право - право користування (найму/оренди) нежитловим приміщенням, за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, 66; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101; підстава виникнення речового права: договір оренди, серія та номер 1069, виданий 26.07.2018, видавник - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Борисова Т.А. (т.1 а.с. 16).

Рішенням Чернігівської обласної ради від 28.03.2018 № 65-12/VII внесені зміни до Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженої рішенням обласної ради від 25.03.2011, в редакції рішення від 17.05.2017 № 34-9/VII, зокрема, змінена редакція п. 14.1. Методики: «орендна плата спрямовується - в разі, коли орендодавцем майна виступає Управління комунального майна обласної ради: за оренду нерухомого майна та іншого окремого індивідуально визначеного майна, яке перебуває в оперативному управлінні (на бухгалтерському обліку) Управління комунального майна, а також нерухомого майна, яке перебуває в користуванні (на бухгалтерському обліку) окремих структурних підрозділів Чернігівської обласної державної адміністрації: 50 відсотків орендної плати до обласного бюджету та 50 відсотків - орендодавцю» (т.1 а.с. 69).

Рішенням Чернігівської обласної ради від 20.12.2018 №46-16/VII пункт 2 рішення Чернігівської обласної ради від 28.03.2018 № 65-12/VII вважати таким, що втратив чинність.

Рішенням Чернігівської обласної ради (двадцять третьої сесії сьомого скликання) від 22.05.2020 № 93-23/VIІ «Про розподіл орендної плати для управління комунального майна обласної ради» встановлений для Управління комунального майна обласної ради, з 01.06.2020, наступний розподіл орендної плати: за оренду нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в оперативному управлінні (на бухгалтерському обліку) Управління: 50 відсотків до обласного бюджету та 50 відсотків - Управлінню (т.1 а.с. 77).

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) виставив відповідачу за первісним позовом (позивачу за зустрічним позовом) до сплати наступні рахунки:

- № 802 від 13.11.2020 (за жовтень 2020 року): 50% орендної плати в сумі 5 368,05 грн (з ПДВ) на користь Управління та 50% орендної плати в сумі 3 834,32 грн на користь обласного бюджету м. Чернігова (т.1 а.с. 17);

- № 851 від 14.12.2020 (за листопад 2020 року): 50% орендної плати в сумі 5 437,83 грн (з ПДВ) на користь Управління та 50% орендної плати в сумі 3 884,17 грн на користь обласного бюджету м. Чернігова (т.1 а.с. 19);

- № 2 від 18.01.2021 (за грудень 2020 року): 50% орендної плати в сумі 5 486,77 грн (з ПДВ) на користь Управління та 50% орендної плати в сумі 3 919,13 грн на користь обласного бюджету м. Чернігова (т.1 а.с. 21);

- № 41 від 15.02.2021 (за січень 2021 року): 50% орендної плати в сумі 5 558,10 грн (з ПДВ) на користь Управління та 50% орендної плати в сумі 3 970,08 грн на користь обласного бюджету м. Чернігова (т. 1 а.с. 23);

- № 83 від 16.03.2021 (за лютий 2021 року): 50% орендної плати в сумі 5 613,68 грн (з ПДВ) на користь Управління та 50% орендної плати в сумі 4 009,78 грн на користь обласного бюджету м. Чернігова (т. 1 а.с. 25);

- № 128 від 15.04.2021 (за березень 2021 року): 50% орендної плати в сумі 5 709,12 грн (з ПДВ) на користь Управління та 50% орендної плати в сумі 4 077,94 грн на користь обласного бюджету м. Чернігова (т.1 а.с. 27);

- № 159 від 14.05.2021 (за квітень 2021 року): 50% орендної плати в сумі 5 749,09 грн (з ПДВ) на користь Управління та 50% орендної плати в сумі 4 106,49 грн на користь обласного бюджету м. Чернігова (т. 1 а.с. 29);

- № 186 від 14.06.2021 (за травень 2021 року): 50% орендної плати в сумі 5 823,82 грн (з ПДВ) на користь Управління та 50% орендної плати 4 159,88 грн на користь обласного бюджету м. Чернігова (т.1 а.с. 31);

- № 220 від 14.07.2021 (за червень 2021 року): 50% орендної плати в сумі 5 835,47 грн (з ПДВ) на користь Управління та 50% орендної плати в сумі 4 168,20 грн на користь обласного бюджету м. Чернігова (т. 1 а.с. 33);

- № 247 від 13.08.2021 (за липень 2021 року): 50% орендної плати в сумі 5 841,30 грн (з ПДВ) на користь Управління та 50% орендної плати в сумі 4 172,36 грн на користь обласного бюджету м. Чернігова (т. 1 а.с. 35);

- № 275 від 14.09.2021 (за серпень 2021 року): 50% орендної плати в сумі 5 829,63 грн (з ПДВ) на користь Управління та 50% орендної плати в сумі 4 164,02 грн на користь обласного бюджету м. Чернігова (т. 1 а.с. 37).

Вказані рахунки направлені позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) відповідачу за первісним позовом (позивачу за зустрічним позовом), докази про що містяться у матеріалах справи №927/429/23 (т.1 а.с. 18, 20, 22, 24, 26, 28, 30, 32, 34, 36, 38), зазначене не заперечується відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом).

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) вказані рахунки у встановлені пунктом 3.6. Договору строки не оплатив, через що і виник даний спір.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 ГК України).

Статтею 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини 1 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно із частиною 1 статті 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (частина 4 статті 286 ГК України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у відповідній редакції, укладений сторонами договір оренди в частині істотних умов повинен відповідати типовому договору оренди відповідного майна. Типові договори оренди державного майна розробляє і затверджує Фонд державного майна України, типові договори оренди майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, затверджують відповідно Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування. Однією з істотних умов договору оренди є орендна плата з урахуванням її індексації.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 19 вказаного Закону орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності.

Відповідно до частини 1 статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

За приписами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частинами 1, 2 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що орендна плата у спірному періоді розрахована орендодавцем виходячи з базового місяця оренди (березня 2018 року) та проіндексована відповідно п. 3.5. Договору оренди. При цьому орендна плата за базовий місяць, що є вихідною одиницею при нарахуванні орендної плати за Договором (пункти 3.3., 3.4. Договору та Додатку №2 до нього), визначена відповідно Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в редакції, затвердженій рішенням обласної ради від 17.05.2017 № 34-9/VII (зі змінами).

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) свого обов`язку, визначеного умовами Договору, зокрема пунктами 3.6. та 5.1.4., не виконав, оплату орендних платежів за спірний період не здійснив, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість на спірну суму.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) не заперечував ані у суді першої, ані у суді апеляційної інстанції того, що рахунки ним не оплачені, натомість, посилаючись на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 у справі № 620/6623/20, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2022, за яким визнане протиправним та нечинним рішення дев`ятої сесії сьомого скликання Чернігівської обласної ради від 17.05.2017 №34-9/VII Про затвердження Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції, вважає, що у нього відсутні підстави для сплати орендної плати за спірний період (з 01.10.2020 по 31.08.2021).

Проте, як правильно зазначено судом першої інстанції, відповідно до положень частини 2 статті 265 Кодексу про адміністративне судочинство (в редакції чинній на момент ухвалення судового рішення в справі №620/6623/20) нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Судове рішення в справі № 620/6623/20 набуло законної сили 29.09.2022.

Таким чином, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю з дати набрання чинності відповідним рішенням суду, тобто з 29.09.2022, а не з дати його прийняття, як це невірно трактує апелянт.

При цьому колегія суддів Північного апеляційного господарського суду звертає увагу апелянта на приписи статті 204 ЦК України, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Закріплена у статті 204 ЦК України презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили; у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню (аналогічний правовий висновок викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 05.10.2021 у справі № 922/3666/20, від 14.12.2022 у справі № 906/750/21).

Тобто, допоки договір не буде визнаний недійсним у встановленому законодавством порядку він є обов`язком для виконання сторонами.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на те, що суд апеляційної інстанції відповідно до положень статті 269 ГПК України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тоді як апелянт у своїй апеляційній скарзі не наводить вимог та доводів стосовно його зустрічного позову та відмови у його задоволенні судом першої інстанції.

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, установлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах від 09.02.2021 у справі №520/17342/18, від 19.06.2019 у справі №703/2718/16-ц, від 19.06.2019 у справі №646/14523/15-ц зазначала, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Згідно із пунктом 9.5. Договору в разі несвоєчасного виконання зобов`язання по сплаті орендної плати, орендар повинен сплатити орендодавцю суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Суд апеляційної інстанції, здійснив перевірку правильності нарахування позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) відповідачу за первісним позовом (позивачу за зустрічним позовом) інфляційних втрат та 3 % річних, вважає його арифметично правильним та таким, що відповідає вимогам Закону, проти чого апелянт не заперечував.

Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення первісних позовних вимог у частині стягнення з відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) на користь позивача на первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) 44 466,37 грн заборгованості з орендної плати, 15 963,22 грн інфляційних нарахувань на користь обласного бюджету, та 62 252,86 грн заборгованості з орендної плати, 22 348,49 грн інфляційних нарахувань, 6 012,26 грн трьох відсотків річних на користь Управління комунального майна Чернігівської обласної ради.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

ЄСПЛ у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Доводи наведені апелянтом в апеляційній скарзі не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, при цьому апеляційним судом при винесені даної постанови було надано обґрунтовані та вичерпні висновки доводам сторін із посиланням на норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню для вирішення спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.07.2023 у справі №927/429/23 прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта (відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом).

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Кінотехпром» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.07.2023 у справі №927/429/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.07.2023 у справі №927/429/23 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.07.2023 у справі №927/429/23.

4. Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти Приватне акціонерне товариство «Кінотехпром».

5. Матеріали справи № 927/429/23 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано суддями 20.12.2023.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді І.П. Ходаківська

Л.Г. Сітайло