ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" грудня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/4101/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом: Фізичної особи-підприємця Єрещенко Наталії Вікторівни ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ (вул. Праці, 6, м. Чорноморськ, Одеська обл., 68001)

про стягнення 20874,35 грн,

УСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Єрещенко Наталія Вікторівна звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 20874,35 грн, з яких: 3% річних в сумі 5116,98 грн та інфляційні втрати в сумі 15757,37 грн.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину прострочення відповідачем виконання зобов`язань за укладеним між сторонами договором закупівлі господарського інвентарю від 22.04.2021 № 21/78-0з в частині погашення заборгованості, наявність якої було встановлено та стягнуто з відповідача на користь позивача рішенням Господарського суду Одеської області від 08.12.2022 у справі № 916/2421/22, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2023.

18.10.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позов (а.с. 80-102, т.1), в якому останній просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач є транспортним підприємством, яке здійснює вантажне оброблення суден, а настання такого форс-мажору, як воєнний стан, внаслідок якого відбулося закриття акваторій портів та кордонів, постійні обстріли та відсутність вантажопотоку, а також вихід країни-агресора із зернової угоди (ініціативи), унеможливило виконання відповідачем своїх зобов`язань, в тому числі здійснення вчасної оплати за договором.

Позивач правом на подання відповіді на відзив відповідача не скористався.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.09.2023 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Єрещенко Наталії Вікторівни було залишено без руху із встановленням позивачу десятиденного строку для усунення виявлених судом недоліків.

Приймаючи до уваги усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, ухвалою суду від 03.10.2023 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Єрещенко Наталії Вікторівни було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/4101/23; ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; роз`яснено сторонам про можливість подання відповідно до ч. 7 ст. 252 ГПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Обставини справи

12.04.2021 між Фізичною особою-підприємцем Єрещенко Наталією Вікторівною (постачальник) та Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (покупець) був укладений договір закупівлі господарського інвентарю № 21/78-Оз (а.с. 40-51, т.1; далі - договір), згідно з п. 1.1. якого постачальник зобов`язався поставити покупцю товар за кодом ДК 021:20-0 «Кухонне приладдя, товари для дому та господарства і приладдя для закладів громадського харчування», а покупець прийняти і оплатити такий товар в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 1.2. договору найменування, асортимент, технічні характеристики, кількість та ціна товару, що поставляється згідно з цим договором, визначені у специфікації (додаток № 1 до цього договору) (далі - специфікація), яка є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 4.1. договору покупець здійснює оплату за фактично поставлений товар шляхом прямого банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок постачальника у безготівковій формі протягом 60 (шістдесяти) банківських днів з дня підписання видаткової накладної, ТТН та на підставі належним чином оформленого оригіналу рахунку постачальника.

За умовами п. 5.1., 5.2. договору поставка товару здійснюється протягом строку дії цього договору окремими партіями на підставі заявки покупця. Постачальник протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання заявки покупця на поставку товару, поставляє покупцю товар відповідно до заявки. Місце поставки (передачі) товару: 68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, Транспортна 4, центральний склад № 1, на умовах поставки DDP згідно з міжнародними правилами ІНКОТЕРМС в редакції правил 2010 року.

Відповідно до підп. 5.3.7. п. 5.3. договору передача-приймання товару відбувається за адресою, вказаною в заявці договору. При передачі-прийманні товару уповноважені представники сторін перевіряють відповідність поставленого товару кількості, яка була замовлена, та специфікації/технічним вимогам, передбаченим договором, та документи якості. Якщо поставлений товар відповідає специфікації/технічним вимогам, передбаченим договором, та замовленій кількості, уповноважені представники сторін підписують видаткову накладну та ТТН на поставлений товар.

Згідно з п. 9.1. - 9.5. договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов?язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили (форс-мажору), які не існували під час укладання цього договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо). Сторона, що не може виконувати зобов?язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажору), повинна не пізніше ніж протягом 5 (п?яти) робочих днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі та не пізніше, ніж протягом 10-ти робочих днів з моменту їх виникнення, надати докази існування обставин непереборної сили. У разі ненадання доказів виникнення обставин непереборної сили в строки, встановлені договору, сторони погодили, що такі обставини не є обставинами непереборної сили. Доказом виникнення обставин непереборної сили (форс-мажору) та строку їх дії є відповідні документи, які видаються регіональним відділенням Торгово-промислової палати України або іншим компетентним органом. Неповідомлення або невчасне повідомлення позбавляє сторону права посилатися на будь-яке вищезгадане як на підставу, звільнення від відповідальності за невиконання зобов?язань. У разі коли строк дії обставин непереборної сили (форс-мажору) продовжується більше ніж 14 робочих днів, кожна із сторін в установленому порядку має право розірвати цей договір.

Відповідно до п. 12.1. договору він набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2021 включно. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов`язань, шо лишились невиконаними.

12.04.2021 між ФОП Єрещенко Н.В. та ДП "МТП "Чорноморськ" було підписано специфікацію до договору (а.с. 52-54, т.1) з визначенням найменування, одиниці виміру, кількості та ціни товару.

На підтвердження обставини здійснення поставки товару відповідно до умов договору на загальну суму 195775,27 грн позивач до матеріалів справи долучив відповідні накладні (а.с. 28-31, 36-39, т.1).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором позивач звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений позивачем товар, зокрема, позивач нарахував та заявив до стягнення: 195775,27 грн основного боргу, 6273,68 грн 3% річних та 46455,48 грн інфляційних нарахувань. За поясненнями позивача, розрахунок спірних сум ним було здійснено за період з 04.08.2021 по 20.09.2022, що не спростовується відповідачем та підтверджується даними, що містяться в КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За результатами вирішення спору між сторонами Господарським судом Одеської області було прийнято рішення від 08.12.2022 у справі № 916/2421/22 (а.с.18-24, т.1), яким суд, встановивши обставину наявності у відповідача заборгованості перед позивачем, задовольнив вимоги позивача, стягнув з відповідача 195775,27 грн основного боргу, 6273,68 грн 3% річних, 46455,48 грн інфляційних нарахувань та 3727,57 грн судового збору.

Вищевказане судове рішення залишене без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2023 (а.с. 10-17, т.1).

Як пояснює позивач у позовній заяві, 02.08.2023 на підставі виконавчого документа у справі № 916/2421/22 розпочато виконавче провадження № 72400997 з примусового виконання вищевказаного судового рішення, яке відповідач виконав у повному обсязі 04.08.2023. У відзиві на позовну заяву відповідач визнає обставину виконання судового рішення в межах виконавчого провадження № 72400997 та не заперечує, що зобов`язання по договору повністю було виконано лише 04.08.2023. Як встановлено судом, заперечення відповідача щодо позовних вимог позивача у цій справі зводяться до того, що прострочення відповідача виникло у зв`язку з дією форс-мажорних обставин, викликаних військовим станом. На підтвердження існування вказаних обставин відповідач до матеріалів справи долучив лист Торгово-промислової палати від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 (а.с. 99, т.1), в якому засвідчено, що військова агресія РФ проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили).

Приймаючи до уваги допущене відповідачем прострочення виконання зобов`язання, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача в межах цієї справи 3% річних в сумі 5116,98 грн та інфляційні втрати в сумі 15757,37 грн. Розрахунок спірних сум у цій справі позивачем здійснено за період з 21.09.2022 по 04.08.2023.

Відповідачем контррозрахунку суду не подано.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Особливості припинення зобов`язань за правочинами щодо фінансових інструментів, вчиненими на організованому ринку капіталу та поза ним, встановлюються законодавством. Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобов`язань на певних підставах не допускається.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених зазначеним Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону Про торгово-промислові палати в Україні ТПП засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Згідно з частини першої статті 14-1 вказаного Закону Про торгово-промислові палати в Україні ТПП та уповноважені нею регіональні ТПП засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Відповідно до п. 6.2. Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії ТПП України від 15.07.2014 № 40(3), форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи по кожному окремому договору, контракту, угоді тощо, а також по податкових та інших зобов`язаннях/обов`язках, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позиція суду

На підставі укладеного між сторонами договору закупівлі господарського інвентарю від 12.04.2021 № 21/78-Оз позивачем був поставлений відповідачу товар на загальну суму 195775,27 грн, що встановлено рішенням господарського суду від 08.12.2022 у справі № 916/2421/22, залишеним без змін постановою суду апеляційної інстанції від 22.02.023. Так, за результатом вирішення спору у справі № 916/2421/22 судом було ухвалено рішення, яким з відповідача на користь позивача було стягнуто 195775,27 грн основного боргу, 6273,68 грн 3% річних, 46455,48 грн інфляційних нарахувань та 3727,57 грн судового збору.

Звертаючись до господарського суду з позовом до відповідача, що розглядається в межах цієї справи, позивач, враховуючи, що відповідачем заборгованість була погашена лише 04.08.2023, донарахував та заявив до стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 5116,98 грн та інфляційні втрати в розмірі 15757,37 грн за період з 21.09.2022 по 04.08.2023.

Так, з аналізу застосованих судом до спірних відносин норм статей 598, 599 ЦК України вбачається, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення, яке не припиняє грошового зобов`язання боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених статтею 625 ЦК України сум до моменту повного погашення заборгованості. Таким чином позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 3% та інфляційних втрат, нарахування яких здійснено станом на 04.08.2023, враховуючи, що заборгованість відповідачем погашена з простроченням визначених договором строків.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок спірних сум 3% річних та інфляційних втрат (а.с.3-4, т.1), суд встановив його обґрунтованість, вірність та відповідність застосованим судом до спірних відносин норм законодавства.

Щодо викладених відповідачем у відзиві заперечень, які зводяться до виникнення у спірних відносинах обставини непереборної сили, суд зазначає, що по-перше, зобов`язання відповідача з оплати товару виникло ще до введення в Україні воєнного стану, а по-друге, в матеріалах справи відсутні докази засвідчення настання форс-мажорних обставин для виконання зобов`язань відповідачем у спірних правовідносинах, а поданий відповідачем лист засвідчує лише загальновідомі обставини, які виникли з початком збройної агресії РФ проти України.

Також суд наголошує, що між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто, неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин. Для застосування форс-мажору (обставин непереборної сили), як умови звільнення від відповідальності, судам необхідно встановити, які саме зобов`язання зa договором були порушені/невиконані та причину такого невиконання.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21, від 30.05.2022 у справі № 922/2475/21, від 30.11.2021 у справі № 913/785/17.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Єрещенко Наталії Вікторівни до Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних в розмірі 5116,98 грн та інфляційні втрати в розмірі 15757,37 грн.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, приймаючи до уваги задоволення в повному обсязі позовних вимог позивача, судовий збір в сумі 2684,00 грн слід покласти на відповідача в повному обсязі.

Водночас, приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження розміру судових витрат позивача на правничу допомогу, які останній сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи (договори, рахунки, акти тощо), суд не встановив наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 5000,00 грн витрат на правничу допомогу, щодо стягнення яких заявлено у прохальній частині позову. При цьому суд зазначає, що позивач у позові або іншій заяві не заявляв, що відповідні докази будуть подані до суду згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Керуючись ст. 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ (вул. Праці, 6, м. Чорноморськ, Одеська обл., 68001, ) на користь Фізичної особи-підприємця Єрещенко Наталії Вікторівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 3% річних в сумі 5116 /п`ять тисяч сто шістнадцять/грн 98 коп, інфляційні втрати в сумі 15757 /п`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят сім/грн 37 коп та судовий збір в сумі 2684 /дві тисячі шістсот вісімдесят чотири/грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 15 грудня 2023 р., у зв`язку з особливими умовами роботи установи суду, пов`язаними з несанкціонованим втручанням в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних мереж і ресурсів суду.

Суддя Д.О. Бездоля