ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2023 р. Справа№ 910/3526/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Демидової А.М.

Ткаченка Б.О.

без виклику сторін,

за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2023 (повний текст - 20.04.2023)

у справі № 910/3526/22 (суддя - Бойко Р.В.)

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва"

про стягнення 6 220,14 грн, -

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Справу розглянуто в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст поданої заяви та рух справи

У травні 2022 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" про стягнення 6 220,14 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача наявна заборгованість з оплати поставленої Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" з жовтня 2018 року по грудень 2021 року та спожитої Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" теплової енергії вартістю 5 101,91 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 318,05 грн. та інфляційні втрати у розмірі 800,18 грн., нараховані за прострочення виконання Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" своїх грошових зобов`язань у період з 01.11.2018 по 31.12.2021.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2023 у справі № 910/3526/22 у задоволенні позову відмовлено повністю, через необґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача оплати за поставлену з жовтня 2018 року по грудень 2021 року у приміщенні площею 23,70 кв.м. у буд. 1/7 по вул. Печенізька у м. Києві теплову енергію з тих підстав, що дане приміщення використовувалось мешканцями будинку як колясочна. А відтак спірна теплова енергія не була спожита Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва".

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду

Не погодившись з ухваленим рішенням, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № б/н від 10.05.2023, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 06.04.2023 у справі № 910/3526/22. Ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Одночасно, в тексті апеляційної скарги, скаржником також заявлено заяву, в якій викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду м. Києва від 06.04.2023 у справі № 910/3526/22".

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2023, матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" у судовій справі № 910/3526/22 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 зобов`язано Господарський суд міста Києва направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/3526/22.

31.05.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/3526/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2023 поновлено Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" строк на апеляційне оскарження на рішення Господарського суду міста Києва від 06 квітня 2023 року у справі № 910/3526/22. Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" № б/н від 10.05.2023 на рішення Господарського суду міста Києва від 06 квітня 2023 року у справі № 910/3526/22 залишено без руху та зазначено, що протягом десяти днів з дня доставлення даної ухвали, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" має право усунути недоліки, а саме надати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору.

12.06.2023 Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" отримало копію ухвали Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2023 у справі № 910/3526/22 про залишення апеляційної скарги без руху, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за № 845.

19.06.2023 від Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків, відповідно до якої, на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2023 у справі № 910/3526/22 скаржник надав суду докази сплати судового збору.

07.07.2023 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу про відкриття апеляційного провадження у справі № 910/3526/22 за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" № б/н від 10.05.2023 на рішення Господарського суду міста Києва від 06 квітня 2023 року. Справу № 910/3526/22 за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" № б/н від 10.05.2023 на рішення Господарського суду міста Києва від 06 квітня 2023 року ухвалено розглядати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2023 у зв`язку з тим, що головуючий суддя Чорногуз М.Г. рішенням Вищої ради правосуддя від 13.07.2023 звільнений з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку, справу передано для розгляду апеляційної скарги у даній справі колегії суддів у складі: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Ткаченко Б.О., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.08.2023 прийнято справу № 910/3526/22 до провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2023 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Ткаченко Б.О., Демидова А.М. в порядку письмового провадження без повідомлення учасників провадження.

Разом з цим, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 було зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2023 у справі № 910/3526/22 до закінчення розгляду Верховним Судом справи № 910/103/22.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.10.2023 касаційну скаргу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" задоволено. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 у справі №910/103/22 скасовано та передано справу на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2023 було поновлено провадження у справі.

Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції було розглянуто в «розумний строк» (у розумінні ст. 6 Конвенції), з незалежних від суду причин, з урахуванням зупинення провадження у даній справі, враховуючи дію воєнного стану в Україні, а також інші чинники.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права та порушено приписи процесуального закону.

Апелянт зазначає, що в матеріалах справи наявні докази на підтвердження факту, що у відповідача знаходиться в оперативному управлінні нежитлове приміщення, а тому саме відповідач, як користувач та розпорядник, несе зобов`язання по оплаті за спожиту теплову енергію.

Також в апеляційній скарзі зазначено, що позивачем надано суду належні та допустимі докази на підтвердження факту та обсягу споживання теплової енергії у спірний період, а саме: акт прийняття теплового вузла обліку та акт про готовність вузла комерційного обліку споживача, корінці нарядів на включення та відключення будинку на опалювальний сезон.

25.07.2023 через відділ документального забезпечення суду від Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи судової практики.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

08.08.2023 через відділ документального забезпечення суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, який Північний апеляційний господарський суд прийняв в порядку статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач у поданому відзиві проти доводів апеляційної скарги заперечує, вважає їх не обґрунтованими та просив апеляційну скаргу у даній справі залишити без задоволення.

6. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи; обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначення відповідно до них правовідносин

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 №1693 "Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", позивача визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування Публічного акціонерного товариства "Київенерго".

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам та з 01.05.2018 позивач здійснює постачання теплової енергії.

У відповідності до п. 2.2.1 статуту Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" предметом діяльності підприємства є надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, постачання та розподілу електричної енергії.

29.01.2021 Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" направило на адресу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" проект договору на постачання теплової енергії №9377014-01 від 19.01.2021 із листом вих. №30/5/3/1243 від 27.01.2021, що підтверджується копіями фіскального чеку від 29.01.2021, накладної №162 та описом вкладень від 29.01.2021.

Додатком №8 вказаного проекту договору встановлено, що об`єктом теплопостачання є нежитлове приміщення, площею 23,70 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Печенізька, буд. 1/7.

Як вказує позивач, станом на дату подання позову до суду, відповідачем так і не було підписано вказаний проект договору. Відсутність підписаного сторонами договору про постачання теплової енергії, за доводами позивача, не звільняє осіб, які споживають теплову енергію без укладення договору від обов`язку її оплатити.

Відтак, за твердженням позивача, у зв`язку з несплатою відповідачем за надані послуги з теплопостачання, в останнього виникла заборгованість з оплати поставленої за період з жовтня 2018 року по грудень 2021 року теплової енергії у розмірі 5 101,91 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що відповідач є балансоутримувачем нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Печенізька, буд. 1/7, площею 23,70 кв.м., в якому надавалися послуги з теплопостачання у спірний період.

Разом з цим, судом першої інстанції було правомірно зазначено, що відповідно до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 №80 за Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" закріплено на праві господарського відання майно згідно додатку.

На підтвердження факту постачання теплової енергії в спірне нежитлове приміщення, а також її обсягу, позивачем долучено до позовної заяви акт про прийняття теплового вузла обліку, акти про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи, корінці нарядів на включення та корінці нарядів на відключення об`єкту теплоспоживання; відомості обліку спожитої теплової енергії, що підтверджують обсяги споживання теплової енергії, облікові картки (помісячно), а також акти приймання-передавання теплової енергії та довідки про нарахування за теплову енергію з жовтня 2018 року по грудень 2021 року.

17.11.2021 позивачем на адресу відповідача направлено вимогу вих. №30/5/4/17970 від 17.11.2021, в якій скаржник просив сплатити заборгованість у загальному розмірі 5 159 232,13 грн. за надану теплову енергію, до якої було також включено спірний борг, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 17.11.2021 та накладною №580. За інформацією із пошукової системи відстеження поштових відправлень Акціонерного товариства "Укрпошта" поштове відправлення №580 було вручене Комунальному підприємству "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" 22.11.2021.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача про наявність у відповідача, як балансоутримувача, боргу з оплати поставленої Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" з жовтня 2018 року по грудень 2021 року та спожитої Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" теплової енергії вартістю 5 101,91 грн., а також 3% річних у розмірі 318,05 грн. та інфляційних втрат у розмірі 800,18 грн.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Згідно зі ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору (ст. 1 Закону України "Про теплопостачання").

Відповідно до п. п. 5, 6 ч.1 ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу) - це власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами; суб`єкти відносин у сфері теплопостачання - це фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (абз. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання").

Як стверджує позивач, відповідач є балансоутримувачем нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Печенізька, буд. 1/7, площею - 23,7 кв.м, в якому надавалися послуги з теплопостачання.

Суд апеляційної інстанції відхиляє та оцінює такі доводи апелянта, з урахуванням наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Київської міської ради "Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва" №270/270 від 09.10.2014 Комунальне підприємство "Керуюча дирекція Шевченківського району" перейменовано в Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва" та віднесено його до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації. Комунальним підприємствам зобов`язано передати підприємству житловий фонд, який був переданий до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться у них на балансі, а також інше нерухоме та рухоме майно, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та перебуває на їх балансі станом на 01.08.2014.

Відповідно до розпорядження Шевченківської районної в місті Кисві державної адміністрації від 09.02.2011 №80 "Про закріплення майна за Комунальним підприємством "Керуюча дирекція" Шевченківської районной у м. Києві ради". Комунальне підприемство "Керуюча компанія з обслуговувания китового фонду Шевченківського району м. Києва" здійснює господарське відання житлового, нежитлового фонду Шевченківського районну в місті Києві та обслуговування закріплених за ним житлових будинків.

Як вбачається з додатку до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації № 801 від 30.12.2016, за Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" під порядковим №724 закріплено на праві господарського відання нежитлові приміщення за адресою вул. Печенізька, буд. 1/7 загальною площею 28, 80 кв. м під інвентарним номером №6428. Під цим же інвентарним номером вказано загальну площу приміщень, які передано відповідачу за зазначеною адресою, що становить 13 267,00 кв. м.

Зі змісту наведеного розпорядження вбачається, що на баланс відповідачу переданий весь будинок за адресою вул. Печенізька, буд. 1/7, включно всі нежитлові приміщення в ньому загальною площею 28,80 кв. м. Також зобов`язано відповідача в установленому порядку здійснити приймання-передачу зазначеного майна.

В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що частково враховує доводи скаржника з посиланням на практику Верховного Суду від 14.07.2023 у справі № 910/21848/21, однак з урахування обставин даної справи.

Так, судом апеляційної інстанції враховуються наступні висновки суду касаційної інстанції (викладені у постанові Верховного Суду від 14.07.2023 у справі № 910/21848/21).

Закон України "Про житлово-комунальні послуги" (№1875-IV від 24.06.2004) втратив чинність 01.05.2019 на підставі нового Закону "Про житлово-комунальні послуги" (№2189-VIII від 09.11.2017). Тоді як Закон України "Про житлово-комунальні послуги" (№1875-IV від 24.06.2004) визначав суб`єктами у сфері житлово-комунальних послуг органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власників, виробників, виконавців та споживачів житлово-комунальних послуг (ч. 2 ст. 3) та закріплював права та обов`язки балансоутримувача (ст. 24).

Натомість Закон "Про житлово-комунальні послуги" (№2189-VIII від 09.11.2017) ліквідував інститут "балансового утримання" багатоквартирного будинку та визначив учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг: 1) споживачів; 2) управителя; 3) виконавців комунальних послуг (пункти 63- 65 вказаної постанови).

Таким чином, суд апеляційної інстанції враховує, що з прийняття вказаного Закону фактично було ліквідовано балансове утримання багатоквартирного будинку. В цій частині судом враховано вказані висновки. А тому спростовуються доводи скаржника, що спірне приміщення перебуває на балансі у відповідача. Тоді як періодом стягнення позивач визначив період, починаючи з жовтня 2018 року по грудень 2021. Тобто під час дії Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в редакції від 09.11.2017.

Однак, інші обставини справи (в указаній постанові Верховного Суду від 14.07.2023 у справі № 910/21848/21) є відмінними, зокрема через наступне.

Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку є приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).

В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - це приміщення, призначенні для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення.

Частиною другою статті 382 Цивільного кодексу України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно зі статтею 385 Цивільного кодексу України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

В цій частині, суд апеляційної інстанції також враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 25 жовтня 2023 року у справі № 754/2721/14, в якій визначено наступне.

Так, для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять, слід виходити як з місця їхнього розташування, так і із загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема, способу і порядку їх використання.

Відповідно до частини другої статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року № 4-рп/2004 (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків), допоміжні приміщення відповідно до пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» стають об`єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном, одночасно з приватизацією громадянами квартир, що засвідчується єдиним документом - свідоцтвом про право власності на квартиру. Для підтвердження набутого в такий спосіб права не потребується вчинення будь-яких інших додаткових юридичних дій. Власникам квартир немає необхідності створювати з цією метою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Всі суб`єкти права власності рівні перед законом. У багатоквартирних будинках, де не всі квартири приватизовані чи приватизовані повністю, власник (власники) неприватизованих квартир (їх правонаступники) і власники приватизованих квартир багатоквартирного будинку є рівноправними співвласниками допоміжних приміщень. Вони є рівними у праві володіти, користуватися і розпоряджатися допоміжними приміщеннями. Ніхто з власників квартир не має пріоритетного права користуватися та розпоряджатися цими приміщеннями, у тому числі з питань улаштування мансард, надбудови поверхів та іншого.

У Рішенні від 09 листопада 2011 року № 14-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що власники квартир дво- або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою.

У пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 09 листопада 2011 року № 14-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що за законодавством України допоміжне приміщення у дво- або багатоквартирному будинку, гуртожитку має своє функціональне призначення, яке полягає у забезпеченні експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців.

Тоді як Верховний Суд у постанові від 22 січня 2020 року у справі № 461/4181/18 зазначив, що спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

При вирішенні спору ключовим є визначення правового статусу спірних приміщень, а саме встановлення того, чи відносяться такі приміщення до допоміжних чи є нежитловими приміщеннями в структурі житлового будинку. Водночас допоміжними приміщеннями є всі без винятку приміщення багатоквартирного житлового будинку, незалежно від наявності в них того чи іншого обладнання, комунікацій, адже їх призначенням є обслуговування не лише будинку, а й власників квартир, підвищення життєвого комфорту і наявність різних способів задоволення їх побутових потреб, пов`язаних із життєзабезпеченням. І лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень (постанови Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 906/1169/17, від 27 липня 2023 року у справі № 756/97/22).

Отже, під допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку слід розуміти приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).

Отже, з огляду на наведені вище приписи законодавства та встановлення судом обставин використання нежитлового приміщення площею 23,70 кв.м. у буд. 1/7 по вул. Печенізька у м. Києві як колясочної, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач є споживачем за фактично надані послуги з постачання теплової енергії з жовтня 2018 року по грудень 2021 року у спірному приміщенні, оскільки таке приміщення в силу вказаних вище норм чинного законодавства перебуває у власності всіх власників. А тому позовна вимога про стягнення з відповідача боргу у розмірі 5 101,91 грн. правомірно не була задоволена судом першої інстанції.

Разом з цим, суд апеляційної враховує доводи апелянта, що наданий відповідачем акт обстеження нежитлових приміщень № 1/1-25 не може враховуватись при встановленні обставин справи, оскільки він був складений після початку спірного періоду. Тоді як в матеріалах справи наявна копію аркушу журналу внутрішньо будинкових приміщень по вул. Печенізька, 1/7 у Шевченківському районі м. Києва та копію поверхового плану будинку, відповідно до якого нежитлове приміщення площею 23,70 кв.м. у буд. 1/7 по вул. Печенізька у м. Києві є колясочною. Доказів іншого скаржником розумінні ст.ст. 74, 76-79, 80, 86, 269 ГПК України не подано.

З урахуванням встановленого та зазначеного вище, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" заборгованості у загальному розмірі 5 101,91 грн є необґрунтованими, через що не підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта про невідповідності в нарахованих обсягах спожитих послуг, оскільки вказане не впливає та не спростовує встановлені вище висновки.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із рішенням суду першої інстанції та переоцінки обставин справи. Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що підстав для виходу за межі вимог та доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції в розумінні ч. 4 ст. 269 ГПК України - не встановив.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.

Таким чином, на підставі ст. 2, 74-80, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

9. Судовий збір

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги по суті, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2023 у справі № 910/3526/22 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2023 у справі № 910/3526/22- залишити без змін.

3. Судові витрати, у зв`язку з переглядом рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго".

4. Видачу відповідного наказу доручити суду першої інстанції.

5. Матеріали справи №910/3526/22 - повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді А.М. Демидова

Б.О. Ткаченко