ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2023 р. Справа№ 927/863/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання Безрука Д.Д,

за участю представників згідно з протоколом судового засідання від 05.12.2023:

від прокуратури: Синюк І.А. - прокурор, посвідчення №070531

від позивача: не з`явились;

від відповідача: не з`явились;

за апеляційною скаргою заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.09.2023 (повний текст - 29.09.2023)

у справі № 927/863/23 (суддя - Сидоренко А.С.)

за позовом заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФДС БУД"

про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 350 896 грн 01 коп.

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог

Заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури (надалі - прокурор) в інтересах держави в особі Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (надалі - Рада) звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФДС БУД" (надалі - ТОВ "ФДС БУД") про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 350 896,01 грн, якому прокурор просить:

визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 31.12.2021 до Договору № 373 від 23.12.2021, укладену між Киселівською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФДС БУД";

визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 01.04.2022 до Договору № 373 від 23.12.2021, укладену між Киселівською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області (код 04412018) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФДС БУД" (код 43459201);

стягнути з відповідача на користь позивача 97 859,46 грн штрафу та 253 036,55 грн пені, нарахованих за неналежне виконання взятих на себе зобов`язань по виконанню робіт.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор зазначає, що, на його думку, спірні додаткові угоди є такими, що укладені з порушенням вимог діючого законодавства України, а саме п. 4 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі"; як наслідок - підлягають визнанню недійсними в судовому порядку.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 20.09.2023 позов заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФДС БУД" про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 350 896 грн 01 коп. залишено без задоволення. Повернуто Чернігівській обласній прокуратурі з Державного бюджету України 2 663 грн 18 коп. судового збору, сплаченого платіжною інструкцією № 1475 (внутрішній номер 279105787) від 19.06.2023.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду

Не погодившись з ухваленим рішенням, заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури 18.10.2023 (засобами поштового зв`язку) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження. Скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.09.2023 у справі № 927/863/23 про залишення без задоволення позову заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФДС БУД" про визнання недійсними Додаткових угод № 1 від 31.12.2021 та № 2 від 01.04.2022 до Договору № 373 від 23.12.2021, стягнення штрафних санкцій у розмірі 350 896,01 грн, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог прокурора повністю. Стягнути на користь Чернігівської обласної прокуратури сплачений судовий збір у даній справі. Розгляд справи здійснювати за участі прокурора. Про дату та час розгляду апеляційної скарги повідомити учасників справи, Чернігівську обласну прокуратуру, Київську міську прокуратуру, представник якої забезпечуватиме участь у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 апеляційну скаргу заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури на рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.09.2023 у справі № 927/863/23 залишено без руху та запропоновано скаржнику сплатити судовий збір.

26.10.2023 (засобами поштового зв`язку) до Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання (фактично надійшло 30.10.2023), до якого сторона долучила докази сплати судового збору, на підтвердження чого надано платіжну інструкцію № 2608 від 18.10.2023. Заяву подано в строк, встановлений судом.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 02.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури на рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.09.2023 у справі № 927/863/23. Витребувано невідкладно матеріали справи № 927/863/23 з Господарського суду Чернігівської області. Призначено до розгляду апеляційну скаргу заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури на рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.09.2023 у справі № 927/863/23. Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 05.12.2023.

У судовому засіданні 05.12.2023 був присутній прокурор, який підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям нового про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання 05.12.2023 не з`явився, проте 20.11.2023 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника відповідача, яке було задоволено судом апеляційної інстанції.

Представник позивача в судове засідання 05.12.2023 не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку електронного документу від 06.11.2023 в його електронний кабінет.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених в ній доводів

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення, на думку апелянта, прийнято без повного врахування обставин справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права, які зводяться до наступного.

Так, за доводами скаржника, відповідач, приймаючи участь у закупівлі та підписуючи Договір №373 від 23.12.2021, мав оцінити власну реальну можливість вчасного виконання його умов, встановлених строків, а також зважити ризики та негативні наслідки для обох сторін договору, виконання зобов`язань за яким він на себе фактично прийняв та зобов`язався виконати.

Також скаржник зазначає, що доводи суду першої інстанції про обгрунтованість підстав для продовження строку дії договору без надання документально підтверджених об?єктивних обставин, що спричинили таке продовження, суперечать п. 4 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та є підставою для визнання Додаткової угоди № 1 від 31.12.2021 недійсною згідно з вимогами ст. ст. 203, 215 ЦК України. А висновок суду про «логічність» продовження такого строку ще на три місяці - необгрунтованим та таким, що не узгоджується з нормами чинного законодавства, суперечить дійсним обставинам справи.

Водночас скаржник зазначає, що висновки суду, викладені в абзаці 5 стор 13 оскаржуваного рішення від 20.09.2023 про припинення дії Договору № 373 за згодою сторін лише 05.12.2022 та у зв?язку з неможливістю виконання ТОВ «ФДС БУД» його умов, а також про те, що кошти, виділені позивачу в рамках субвенції з Державного бюджету виконавцю передані не були, не доводять правомірності дій відповідача при виконанні договірних зобов?язань, оскільки роботи станом на 05.12.2022 не виконані, а договір припинено майже через рік після його укладання, у зв?язку з чим настав негативний наслідок для держави - незабезпечення закладу освіти альтернативним джерелом палива та невиконання рішення Уряду від 28.10.2021 № 1337-р.

Також скаржник зазнає, що, враховуючи відсутність правових підстав для продовження строку дії Договору 3373 ВІД23.12.2021, невідповідність оскаржуваних Додаткових угод №1 та №2 вимогам Закону України «Про публічні закупівлі», має місце порушення господарського зобов`язання ТОВ «ФДС БУД», наявність підстав для визнання вказаних угод недійсними, а також стягнення штрафних санкцій.

Зважаючи на все викладене вище, апелянт просив рішення суду першої інстанції скасувати з ухваленням нового - про задоволення позовних вимог.

5. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції

Як правомірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 10.12.2021 опубліковано оголошення про проведення процедури закупівлі робіт за кодом згідно Національного класифікатора України - «ДК 021:2015:45453000-7 - Капітальний ремонт і реставрація», очікуваною вартістю 1 407 930,00 грн. Ідентифікатор закупівлі UА-2021-12-10-010209-с.

Кінцевою датою подання тендерних пропозицій визначено - 21.12.2021.

Строк поставки товарів (надання послуг, виконання робіт) визначено до 31 грудня 2021.

Розкриття пропозицій відбулось 21.12.2021 та згідно з реєстром отриманих тендерних пропозицій, участь в процедурі закупівлі взяли 2 учасника: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦСЕРВІС» () та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФДС БУД» ().

Протоколом уповноваженої особи замовника від 22.12.2021 переможцем визначено TOB «ФДС БУД» () та оприлюднено повідомлення про намір укласти договір про закупівлю.

23.12.2021 між Киселівською сільського радою (замовник) та TOB «ФДС БУД» (Виконавець) укладено Договір № 373 (далі - Договір), згідно п. 1.1 якого виконавець приймає на себе зобов`язання із своїх матеріалів, своїми силами та засобами виконати роботи: «Капітальний ремонт (технічне переоснащення) внутрішньої системи опалення (встановлення котла(ів) на альтернативному виді палива в Снов`янському закладі загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області за адресою: с. Снов`янка, вул. Лісова 1-в» (код ДК 021:2015:45453000-7 - Капітальний ремонті і реставрація)» (об`єкт), а замовник - прийняти та оплатити їх.

Відповідно до п. 2.1. Договору загальна вартість робіт за цим Договором складає 1 397 992,27 грн з ПДВ.

Відповідно до п. 2.2. Договору джерело фінансування - Субвенція з Державного бюджету місцевим бюджетам на соціально-економічний розвиток окремих територій.

Згідно п. 2.3. Договору оплата здійснюється на підставі актів виконаних робіт, в національній валюті шляхом перерахування у безготівковій формі грошових коштів Замовником на поточний рахунок Виконавця, вказаний у цьому Договорі протягом 10 робочих днів.

Відповідно до п. 1.3. Договору роботи за цим Договором мають бути виконані в термін до 31.12.2021.

Згідно п. 3.1.1. Договору виконавець зобов`язаний виконати роботу, обумовлену договором, своїми засобами, зі своїх матеріалів, якісно та у встановлений строк.

За порушення умов цього Договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим Договором (п. 6.1. Договору).

Згідно п. 6.2. Договору якщо Виконавець своєчасно не розпочав роботу за цим Договором, або виконує роботу настільки повільно, що закінчення її в строк стає явно неможливим, Замовник має право відмовитися в односторонньому порядку від Договору та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до п. 6.3. Договору в разі порушення з вини виконавця кінцевого строку завершення виконання робіт, який передбачений ц. 1.3. цього договору, Виконавець сплачує Замовнику згідно з ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України пеню в розмірі 0,1% від загальної вартості робіт за цим Договором (ціни Договору), за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% (сім відсотків) від загальної вартості робіт за цим Договором (ціни Договору).

Разом з цим, згідно з п. 6.6. Договору, застосування штрафних санкцій до сторони, яка порушила зобов`язання, не звільняє її від виконання таких зобов`язань, крім випадків, коли Замовник відмовляється від прийняття виконання зобов`язань згідно умов договору.

Збитки, завдані Замовнику неналежним виконанням/невиконанням виконавцем зобов`язань за цим договором, підлягають відшкодуванню у повній сумі встановлені договором штрафні санкції (п. 6.7. Договору).

Додатками № 1 та № 2 до Договору № 373 від 23.12.2021, сторонами погоджено календарний графік виконання робіт та план фінансування виконаних робіт, згідно з якими, протягом грудня 2021 року TOB «ФДС БУД» зобов`язувалося здійснити монтаж транспортабельної модульної котельні та придбання устаткування на загальну суму.

Відповідно до п. 2.3. Договору оплата за цим Договором здійснюється на підставі актів виконаних робіт, в національній валюті шляхом перерахування у безготівковій формі грошових коштів Замовником на поточний рахунок виконавця, вказаний у цьому Договору протягом 10 робочих днів.

На виконання умов Договору, відповідачем були виконані роботи на суму 434 372,73 грн, що підтверджується актом № 136 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року та актом вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт форми КБ-2в № 137, на підставі яких складено довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2021 року від 23.12.2021 та у подальшому позивачем проведено оплату на суму 434 372,73 грн.

31.12.2021 між Киселівською сільського радою (замовник) та TOB «ФДС БУД» (Виконавець) укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 373 від 23.12.2021, якою продовжено строк виконання робіт за договором № 372 від 23.12.2021 до 31.03.2022. Також сторонами погоджено календарний графік виконання робіт та план фінансування виконаних робіт згідно з якими протягом грудня 2021 - березня 2022 року TOB «ФДС БУД» зобов`язалося здійснити загальнобудівельні роботи вартістю 296695,90 грн (грудень 2021 року - березень 2022 року), сантехнічні роботи - 855045,28 грн (грудень 2021 року - лютий 2022 року), вентиляція - 204461,80 грн (січень 2022 року), електромонтажні роботи - 41789,29 грн (лютий 2022 року).

01.04.2022 між Киселівською сільського радою (замовник) та TOB «ФДС БУД» (виконавець) укладено Додаткову угоду № 2, якою продовжено строк виконання робіт за договором № 372 від 23.12.2021 до 31.12.2022. Також сторонами погоджено календарний графік виконання робіт згідно з яким протягом грудня 2021 - серпня 2022 року TOB «ФДС БУД» зобов`язалося здійснити загальнобудівельні роботи вартістю 296 695,90 грн (грудень 2021 року - серпень 2022 року), сантехнічні роботи - 855 045,28 грн (грудень 2021 року - липень 2022 року), вентиляція - 204 461,80 грн (квітень 2022 року), електромонтажні роботи - 41 789,29 грн (травень 2022 року).

05.12.2022 між Киселівською сільського радою (замовник) та TOB «ФДС БУД» (виконавець) укладено Додаткову угоду № 3, якою сторони припинили строк дії Договору № 373 від 23.12.2021, зазначивши, що сторони дійшли згоди розірвати Договір № 373 від 23.12.2021 відповідно до ст. ст. 651, 653, 654 ЦК України, за взаємною згодою сторін у зв`язку з неможливістю виконання виконавцем його умов. Сторони підтвердили, що станом на день укладання цієї Додаткової угоди виконавець виконав, а замовник прийняв та оплатив роботи на загальну суму 434 372,73 грн.

Як вказує прокурор у позовній заяві TOB «ФДС БУД» на виконання умов Договору № 373 від 05.12.2021 роботи не виконано в повному обсязі, а об`єкт не здано до експлуатації, в той час, як кошти на закупівлю вказаних робіт були цільовими, виділеними згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 28.10.2021 № 1337-р «Деякі питання розподілу у 2021 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення заходів щодо соціально-економічного розвитку окремих територій», у зв`язку з чим умовами договору від 23.12.2021 передбачалося виконання робіт з капітального ремонту (технічного переоснащення) внутрішньої системи опалення (встановлення котла(ів) на альтернативному виді палива в Снов`янському закладі загальної середньої освіти І-П ступенів Киселівської сільської ради, що чітко зазначено у додатку до даного розпорядження. Натомість, за весь строк дії Договору, TOB «ФДС БУД» виконано роботи на 434 372,73 грн у грудні 2021 року, з яких вартість устаткування складає - 433 894,34 грн, а робіт - 478,39 грн. Протягом іншого часу роботи по Договору не виконувались.

Прокурор зазначає, що предметом даного позову є визнання додаткових угод недійсними та стягнення з TOB «ФДС БУД» штрафних санкцій, а підставою - неналежне виконання товариством зобов`язань щодо виконання робіт з капітального ремонту (технічне переоснащення) внутрішньої системи опалення (встановлення котла(ів) на альтернативному виді палива в Снов`янському закладі загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області за адресою: с. Снов`янка, вул. Лісова 1-в протягом 2021-2022 років.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

6. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Щодо наявності правових підстав для подання даного позову в інтересах держави в особі Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, колегія суддів зазначає таке.

Як вбачається із матеріалів справи, прокурором у позовній заяві зазначено, що необхідність звернення з цим позовом зумовлена потребою захистити інтереси держави у зв`язку із нездійсненням відповідних повноважень Киселівською сільською радою, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження щодо розпорядження бюджетними коштами. Прокурор вважає, що укладання додаткових угод з порушенням вимог законодавства свідчить про нераціональне і неефективне використання бюджетних коштів, що створює загрозу порушення інтересів держави у бюджетній сфері.

Статтею 1 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.

Відповідно до частин 3, 4 статті 53 ГПК України в визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою в справу, провадження в якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відтак прокурор може представляти інтереси держави в суді в виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (п.3 частини 2 статті 129 Конституції України).

Положення п.3 частини 1 статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності в статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах.

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого в статті 131-1 Конституції України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко невизначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо в сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 26.07.2018 у справі №926/1111/15, від 08.02.2019 у справі №915/20/18).

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише в двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

За частинами 4 та 7 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, прокурором подано позов в особі Киселівської сільської ради Чернігівського району, в зв`язку з невиконанням нею своїх обов`язків щодо захисту інтересів держави в суді.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про місцеве самоврядування" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі бюджету, фінансів і цін, зокрема, віднесено фінансування видатків з місцевого бюджету в установленому законом порядку (п. 4 частини 1 статті 28 Закону України "Про місцеве самоврядування).

Матеріальною основою місцевого самоврядування є рухоме та нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є в комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах.

Киселівська сільська рада як орган місцевого самоврядування, є розпорядником бюджетних коштів у розумінні статті 22 Бюджетного кодексу України, що уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету, водночас, зобов`язана ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави в бюджетній сфері.

Тобто сільська рада є органом, до компетенції якого віднесені повноваження контролю за використанням виділених їй бюджетних коштів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17 (п. 38) зазначено, що за певних обставин прокурор може звертатися до суду в інтересах держави і в особі органу місцевого самоврядування, зокрема тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор. Оскільки таку позовну вимогу вправі заявити, зокрема будь-яка сторона правочину, відповідний орган як така сторона може бути позивачем. У такій ситуації прокурор для представництва інтересів держави в особі компетентного органу як сторони правочину має продемонструвати, що цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист відповідних інтересів, не реагуючи на повідомлення прокурора про наявність підстав для звернення до суду (абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону "Про прокуратуру").

Із матеріалів справи вбачається, що прокурор звертався до Киселівської сільської ради листом від 22.05.2023 № 55-75-5138вих-23 про надання інформації щодо укладання договору № 373 від 23.12.2021 та додаткових угод до нього.

У свою чергу, Киселівська сільська рада, на звернення прокурора, листом № 02-18/684 від 25.05.2023 повідомила, що 05.12.2022 між сільською радою та ТОВ «ФДС БУД» була укладена додаткова угода про розірвання договору за взаємною згодою у зв`язку з неможливістю виконання товариством умов договору.

Киселівською сільською радою підтверджено нездійснення жодних заходів, спрямованих на звернення до суду з відповідним позовом.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає, що прокурор правильно визначив позивача у цій справі, оскільки Киселівська сільська рада є замовником послуг при здійсненні процедури закупівель товарів, робіт і послуг за рахунок бюджетних коштів за законодавством України.

Підставою реалізації прокурором представницьких функцій стала усвідомлена пасивна поведінка позивача, який є стороною спірних правочинів, юридичною особою, що може від свого імені придбати майнові права та нести обов`язки, є розпорядником бюджетних коштів та здійснює процедуру закупівель товарів, робіт і послуг за рахунок коштів місцевого бюджету за законодавством України і має право звернутись до суду щодо захисту порушених інтересів.

Таким чином, компетентний орган був достеменно обізнаний з обставинами можливого порушення законодавства в сфері публічних закупівель, та у позивача було достатньо часу для вжиття будь-яких заходів з метою реагування на порушення інтересів держави, проте останній самостійно не захистив інтереси держави в суді.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, у порядку частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор, попередньо, до звернення до суду, повідомив позивача про намір подати позов в інтересах держави в особі Киселівської сільської ради до ТОВ «ФДС БУД» про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів в розмірі 350 896,01 грн за прострочення виконання зобов`язання за договором №373 від 23.12.2021.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності, суд першої інстанції дійшов цілком правомірного та обгрунтованого висновку про доведення прокурором факту бездіяльності Киселівської сільської ради, як підстави для звернення органу прокуратури до суду за захистом інтересів держави.

Щодо позовних вимог прокурора про визнання додаткових угод недійсними та стягнення з TOB «ФДС БУД» штрафних санкцій, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України "Про публічні закупівлі".

Положеннями частини 1 статті 5 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Згідно з частиною 1 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 180 Господарського кодексу України (істотні умови господарського договору) зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті. що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов, Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон України "Про публічні закупівлі" не містить виключень з цього правила.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач та відповідач уклали Договір за результатами процедури відкритих торгів, а на момент підписання Договору сторонами були погоджені всі істотні умови - предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за Договором відповідно до вимог ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України та Закону України "Про публічні закупівлі" у попередній редакції.

Так, загальна вартість робіт по договору склала 1 397 992,27 грн, строк виконання робіт до 31.12.2021.

Водночас згідно з Додатковими угодами №1 та №2 строк виконання робіт було продовжено до 31.03.2022 та 31.12.2022, відповідно.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім, зокрема, продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Згідно з ч. 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (частина 1).

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (частина 2).

Частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію правомірності правочину та визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.

При цьому для визнання оспорюваного договору недійсним позивач має довести за допомогою належних засобів доказування, що договір суперечить вимогам чинного законодавства щодо його форми, змісту, правоздатності і волевиявленню сторін, на момент укладення договору свідомо існує об`єктивна неможливість настання правового результату, а також те, що внаслідок його укладення порушені права позивача.

Таким чином, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Надаючи правову оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визнання недійсними додаткових угод №1 та №2 до договору №373 від 23.12.2021 виходячи з наступного.

Так, Закон України «Про публічні закупівлі» передбачає, що істотні умови договору про закупівлю, зокрема, продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо виконання робіт можуть змінюватися після його підписання у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Як зазначалось колегією суддів вище, Договір № 373 було укладено сторонами 23.12.2021, термін виконання робіт визначено до 31.12.2021, тобто, як вірно зазначено судом першої інстанції та не спростовано прокурором у своїй апеляційній скарзі, фактично сторони об`єктивно повинні були розуміти, що виконання робіт з капітального ремонту внутрішньої системи опалення не можливо виконати за 7 днів, тому обґрунтованим стало укладання Додаткової угоди № 1 до Договору № 373 від 23.12.2021 з терміном виконання робіт до 31.03.2022.

У контексті вищевикладеного колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що відповідач, підписуючи Договір №373 від 23.12.2021, мав оцінити власну реальну можливість вчасного виконання його умов та встановлених строків, оскільки, як зазначено колегією суддів вище, виконання робіт з капітального ремонту внутрішньої системи опалення не можливо виконати за 7 днів, будь то відповідач чи інший учасник процедури закупівлі.

Також колегія суддів зазначає, що держава в особі Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, опублікувавши оголошення про проведення процедури закупівлі робіт за кодом згідно Національного класифікатора України - «ДК 021:2015:45453000-7 - Капітальний ремонт і реставрація, очікуваною вартістю 1 407 930,00 грн. Ідентифікатор закупівлі UА-2021-12-10-010209-с., з кінцевою датою подання тендерних пропозицій визначено - 21.12.2021 та строком поставки товарів (надання послуг, виконання робіт) визначено до 31 грудня 2021, також мала оцінити можливість реального виконання умов Договору №373 від 23.12.2021 у строк до 31.12.2021, а не перекладати тягар неможливості виконання відповідного зобов`язання виключно на відповідача.

У свою чергу, з 5 години 30 хвилин 24.02.2022 на всій території України на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 було запроваджено військовий стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Листом від 28.02.2022 Торгово-промисловою палатою України, на підставі ст. ст. 14, 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Статуту ТПП України, засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Найбільш деталізоване визначення форс-мажору закріплене в ч. 2 ст. 141 Закону України «Про торгово-промислові палати» від 02.12.1997 № 671/97-ВР. Це надзвичайні і невідворотні обставини, які об`єктивно унеможливлюють виконання договірних зобов`язань і обов`язків відповідно до нормативних актів.

Верховний Суд у постанові від 31.08.2022 у справі №910/15264/21 зазначив, що надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п.38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

Між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що факт початку дії воєнного стану в Україні з 24.02.2022 є загальновідомим, як і той факт, що бойові дії на території Чернігівщини почалися 24 лютого 2022 року, а вся область офіційно була деокупована лише 3 квітня 2022 року.

У контексті вищевикладеного колегія суддів звертає увагу, що із-за активної фази військової агресії російської федерації у період з 24.02.2022 по 02.04.2022 на території Киселівської територіальної громади, коли фактично робота всіх підприємств, установ і організацій була паралізована, роботи у визначений сторонами термін не могли бути виконані відповідачем, що послужило підставою для укладання Додатковї угоди № 2 від 01.04.2022, що підтверджує позивач у листі, адресованому прокурору Чернігівської обласної прокуратури № 823-23 від 30.01.2023 та не спростовано скаржником у своїй апеляційній скарзі.

З огляду на вищевикладене колегією суддів відхиляються твердження скаржника, що відповідач не дотримався порядку повідомлення та підтвердження настання та існування форс-мажорних обставин у передбачений договором спосіб та строк.

Також колегія суддів звертає увагу, що на даний час Договір № 373 від 23.12.2021 припинив свою дію згідно укладеної між сторонами Додаткової угоди № 3 від 05.12.2022, що фактично відповідач виконав, а замовник прийняв та оплатив роботи на загальну суму 434 372,73 грн; інші бюджетні кошти, виділені позивачу в рамках субвенції з державного бюджету, відповідачу передані не були, що спростовує доводи апеляційної скарги в частині завдання державі негативних наслідків.

У відповідності з ч. 1 ст. 604 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється за домовленістю сторін.

Згідно ст. 651, 653 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Оскільки суд першої інстанції дійшов цілком правомірних висновків, з якими погоджується суд апеляційної інстанції, стосовно відсутності підстав для визнання додаткових угод № 1 та № 2 недійсними, а також зважаючи на те, що сторонами було досягнуто домовленості про розірвання Договору № 373 від 23.12.2021, внаслідок чого зобов`язання відповідача по виконанню робіт з капітального ремонту внутрішньої системи опалення припинилися, тому підстав для покладення на відповідача відповідальності за порушення строків виконання робіт також відсутні. А позовні вимоги прокурора про стягнення штрафних санкцій та пені правильно не задоволено судом першої інстанції.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про необґрунтованість позовних вимог із заявлених підстав. Тоді як інші доводи апеляційної скарги фактично направлені на переоцінку обставин, які були досліджені судом першої інстанції.

А тому апеляційну скаргу у даній справі слід залишити без задоволення як необґрунтовану, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки останнє було прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства. Суд апеляційної інстанції зазначає, що підстав для виходу за межі вимог та доводів апеляційної скарги (в розумінні ч. 4 ст. 269 ГПК України) суд апеляційної інстанції не встановив.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Отже, Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог та відзиляє доводи апеляційної скарги як необгрунтовані.

Таким чином, на підставі ст. 2, 74-80, 126, 129, 244, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції- без змін.

9. Судовий збір

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги по суті, понесений судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу керівника Чернігівської окружної прокуратури на рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.09.2023 у справі № 927/863/23 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.09.2023 у справі № 927/863/23 - залишити без змін.

3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Порядок та строки оскарження постанови передбачено ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 14.12.2023.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич