РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.12.2023Справа № 910/12706/23
За позовом Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Голосіївського району м. Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОУЛ КОНСАЛТ"

1) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Північний офіс Держаудитслужби

2) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Моя Графіка"

про стягнення 524 544,00 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Секретар судового засідання Літовка М.В.

Представники учасників справи:

від позивача: Карпічев Ю.Г.

від відповідача: не з`явились

від третьої особи-1: не з`явились

від третьої особи-2: не з`явились

У судовому засіданні 11.12.2023 в порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Голосіївського району м. Києва звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Соул Консалт" про стягнення 524544,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані не виконанням відповідачем робіт за договором від 02.08.2021 № 99, яке встановлено за результатами перевірки Північним офісом Держаудитслужби. Оскільки роботи за договором були оплачені позивачем, останній вважає, що йому завдано збитків на суму вартості не виконаних робіт.

Ухвалою суду від 21.08.2023 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

28.08.2023 від позивача через канцелярію суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали від 21.08.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.10.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - 1) Північний офіс Держаудитслужби та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Моя Графіка". Підготовче засідання у справі було призначено на 23.10.2023.

23.10.2023 у підготовчому засіданні суд протокольною ухвалою оголосив перерву до 16.11.2023 року.

10.11.2023 третьою особою-1 до суду були надані пояснення щодо позову, в яких по суті третя особа підтримує позовні вимоги та просить врахувати викладені нею обставини при прийнятті рішення.

16.11.2023 у підготовчому засіданні суд протокольною ухвалою оголосив перерву до 23.11.2023.

23.11.2023 в судовому засіданні представник позивача подав пояснення-обгрунтування залучення до матеріалів справи попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат.

Ухвалою суду від 23.11.2023 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті на 07.12.2023.

В судовому засіданні 07.12.2023 оголошено перерву до 11.12.2023.

В судове засідання 11.12.2023 представники відповідача та третіх осіб не з`явились, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 11.12.2023 представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у заявах по суті спору.

Відповідно до ст. 217 ГПК України про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами суд зазначає в протоколі судового засідання і переходить до судових дебатів.

В судових дебатах представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Голосіївського району м. Києва (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Соул Консалт" (виконавець) укладено договір № 99 від 02.08.2021, відповідно до п. 1.1 якого виконавець надає, а замовник приймає й оплачує: Послуги з поливу зелених насаджень, в кількості і за цінами зазначеними у акті наданих послуг та специфікації, на умовах, визначених цим договором та специфікації, що узгоджена сторонами та є невід`ємною частиною цього договору.

В специфікації сторони повинні погодити наступні умови: назва послуг визначена родовими або індивідуальними ознаками, асортимент послуг, кількість послуг, інші умови та вимоги до якості послуг, надання яких зобов`язується здійснити виконавець (п. 1.2 договору).

До матеріалів справи долучено специфікацію в редакції додаткової угоди № 1 від 30.12.2021 на загальну суму 524544,00 грн. Специфікацією передбачено надання наступних послуг та їх вартість: полив дерев у пристовбурові лунки вартістю 87600,00 грн, полив кущів живої огорожі у пристовбурові рівчаки вартістю 259200,00 грн, полив газонів вартістю 177744,00 грн.

Відповідно до п. 2.1 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 30.12.2021, п. 2.3 договору загальна вартість послуг за цим договором становить 524544,00 грн. У вартість послуг включені витрати на страхування, транспортування, сплату митних тарифів, податків та інших зборів і обов`язкових платежів щодо послуг. Умови оплати після надання послуг (згідно акту наданих послуг) на підставі ст. 49 Бюджетного кодексу України на умовах відтермінування платежів на 30 банківських днів.

Надання послуг здійснюється виконавцем в межах, визначених замовником. Послуги надаються виконавцем в межах Голосіївського району міста Києва у місцях, визначених замовником. Датою надання послуг вважається дата отримання замовником та підписання уповноваженими сторонами акту надання послуг. Кожна послуга повинна супроводжуватись актом надання послуг (п. 4.1-4.3 договору).

Згідно п. 8.1 договору він набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2021.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В підтвердження обставин надання відповідачем позивачу послуг підтверджується долученими до матеріалів справи актами здачі-приймання робіт (надання послуг): № 1/12 від 21.12.2021 на суму 252960,00 грн; № 2/12 від 21.12.2021 на суму 203196,00 грн, № 3/12 від 21.12.2021 на суму 68388,00 грн. Акти підписані та скріплені печатками обох контрагентів. Загальна вартість наданих послуг згідно долучених актів складає 524544,00 грн.

Зазначені у актах послуги були оплачені позивачем, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями: № 1328 від 28.12.2021 на суму 252960,00 грн, № 1329 від 28.12.2021 на суму 203196,00 грн, № 1330 від 28.12.2021 на суму 68388,00 грн.

Звертаючись до суду позивач зазначає, що Північним офісом Держаудитслужби України, проведено перевірку закупівель Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Голосіївського району м. Києва (оголошення про проведення яких опубліковано в інформаційно-телекомунікаційній системі публічних закупівель Prozorro за наступним номером ID: UA-2021-06-22-001765-с), в ході якої встановлені порушення чинного законодавства, що викладені в акті перевірки від 21.11.2022 № 10-30/317.

Позивач направив до Північного офісу Держаудитслужби України свої заперечення від 29.11.2022 № 077/227-1001.

05.12.2022 Північним офісом Держаудитслужби України складено висновок з приводу заперечень щодо їх необгрунтованості.

07.12.2022 Північним офісом Держаудитслужби України складено лист № 262610-14/6961-2022 з вимогою усунення виявлених порушень: забезпечити відшкодування матеріальної шкоди заподіяної шкоди у сумі 524544,00 грн та проводити закупівлі згідно вимог чинного законодавства.

Позивач звернувся до відповідача з претензією від 30.12.2022 № 077/227-1106, в якій просив відшкодувати матеріальну шкоду у сумі сплачених йому коштів за послуги, які не були надані - 524544,00 грн. Докази направлення в матеріалах справи.

30.03.2023 позивач звернувся до відповідача з претензією № 077/227-379, в якій вимагав відшкодувати шкоду у сумі 524544,00 грн. Докази направлення в матеріалах справи.

Відповідач відповіді на претензію не надав, кошти у сумі 524544,00 грн не сплатив.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині третій статті 203 ЦК України закріплено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Долученими до матеріалів справи актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №1/12 від 21.12.2021, № 2/12 від 21.12.2021, № 3/12 від 21.12.2021, які підписані та скріплені печатками обох контрагентів, підтверджено надання відповідачем позивачу послуг на загальну суму 524544,00 грн.

Долучені до матеріалів справи платіжні доручення свідчать про належну оплату позивачем наданих йому послуг на суму 524544,00 грн.

Разом з тим, як стверджує позивач, посилаючись на Акт Північного офісу Держаудитслужби України від 21.11.2022 № 10-30/317, відповідачем не було надано послуги, оскільки, при проведенні процедури закупівель позивачем було допущено процедурні порушення щодо допуску не належного учасника.

В акті перевірки зазначено, що з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку КП УЗН Голосіївського району м. Києва за період з 01.06.2021 по 17.10.2022 року проведено зустрічну звірку в ТОВ "СОУЛ КОНСАЛТ"; до зустрічної звірки не надано первинних документів щодо понесених витрат ТОВ "СОУЛ КОНСАЛТ" щодо послуг з поливу зелених насаджень, а саме: штатні розписи, відомості про нарахування та виплату заробітної плати працівникам товариства, які приймали участь у виконанні робіт (наданні послуг) передбачених відповідним договором; списання ПММ, використання води, наявність за даними бухгалтерського обліку автомобіля МАЗ 5340 С2; ТОВ "СОУЛ КОНСАЛТ" до виконання передбачених договором робіт (надання послуг) залучало ТОВ "МОЯ ГРАФІКА" відповідно до укладеного договору від 05.09.2021 року № 05/0921;з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що проводились з ТОВ "СОУЛ КОНСАЛТ" для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку КП УЗН Голосіївського району м.Києва здійснено вихід для проведення зустрічної звірки в ТОВ "МОЯ ГРАФІКА" за результатом якого об`єкт зустрічної звірки за юридичною адресою не знайдено про що складено акт про неможливість проведення зустрічної звірки та направлено листи на правоохоронні та податкові органи; в порушення вимог частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, вимог пункту 4.3 договору про закупівлю від 02.08.2021 року № 99, статті 4 та пункту 5 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пункту 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" (П(С)БО 16), затвердженого наказом Мінфіну від 31.12.1999 № 318, підпунктів 2.1 та 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 документально не підтверджено за даними обліку ТОВ "СОУЛ КОНСАЛТ" в грудні 2021 року витрати щодо поливу зелених насаджень на загальну суму 524544,00 грн. (з урахуванням відображених взаєморозрахунків з субпідрядною організацією ТОВ "МОЯ ГРАФІКА"). Документальне не підтвердження витрат щодо поливу зелених насаджень за даними обліку ТОВ "СОУЛ КОНСАЛТ" призвело до завищення вартості наданих послуг за Договором № 99 від 02.08.2021 року на загальну суму 524544,00 грн. з урахуванням ПДВ та внаслідок оплати КП УЗН Голосіївського району м.Києва завдано матеріальної шкоди на зазначену суму.

Частиною 2 ст. 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" встановлено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.10.2018 у справі № 917/1064/17 зауважено, що акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії у даному випадку фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась. Акт ревізії не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2020 у справі № 910/17984/16 акт ревізії не є беззаперечною підставою для задоволення позовних вимог про стягнення збитків, оскільки виявлені таким органом порушення не можуть впливати на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати. Акт ревізії не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені укладеними договорами та які підтверджені відповідним актами здачі-приймання наданих послуг. Акт ревізії є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ній висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору. Акт ревізії не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася. Акт ревізії є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Зважаючи на викладене, суд зазначає, що сам по собі Акт Північного офісу Держаудитслужби України від 21.11.2022 № 10-30/317 не є доказом, який беззаперечною свідчить про порушення відповідачем умов Договору та відповідно такий акт не може бути беззаперечною підставою для задоволення позовних вимог.

У той же час, виявлення порушень може бути підставою для притягнення до відповідальності посадових осіб у встановленому чинним законодавством України порядку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Збитки є матеріальною шкодою, яка характеризується зовнішніми (фізичними) та внутрішніми (якісними) змінами майнової бази суб`єкта господарювання. Тому збитки в господарських відносинах - це завжди вартісний (грошовий) вираз майнової шкоди.

Згідно зі ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 22 ЦК України також унормовано, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідальність у вигляді відшкодування збитків та інших способів відшкодування майнової шкоди, у тому числі стягнення збитків, заявлених позивачем, настає за наявності таких умов як неправомірна поведінка особи, негативний результат такої поведінки (факт і розмір завданих збитків), причинний зв`язок між неправомірною поведінкою та негативним наслідком.

При цьому, стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань здійснюється в порядку ст. 623 ЦК України, при застосуванні норм якої враховується і те, що згідно норм ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з положеннями частини 1 ст. 614 Цивільного кодексу України передбачено, що майнову відповідальність несе особа, яка порушила зобов`язання, лише за наявності її вини (умислу або необережності), крім випадків, встановлених договором або законом.

У відповідності з вимогами п.4 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді відшкодування збитків.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; наявність збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини.

Відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань, оскільки в даному випадку його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Тобто, для застосування відповідальності у вигляді стягнення збитків, позивач повинен довести наявність у нього збитків, протиправних винних дій відповідача у вигляді неналежного виконання договірних зобов`язань, та причинного зв`язку між збитками позивача та діями відповідача.

Фактично наявність збитків в акті перевірки мотивована неможливістю проведення зустрічної звірки з ТОВ "Моя Графіка", в зв`язку з відсутністю товариства за місцем його реєстрації.

Суд розцінює ці обставини критично, оскільки, вони не підтверджують не надання відповідачем послуг за договором № 99 від 02.08.2021. Натомість, первинні документи долучені до матеріалів справи свідчать про виконання сторонами своїх договірних зобов`язань.

Отже, позивачем не надано суду вірогідних доказів в підтвердження обставин щодо порушення відповідачем умов договору № 99 від 02.08.2021 та завдання позивачу збитків на суму 524544,00 грн, а тому вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Голосіївського району м. Києва (03041, м. Київ, проспект Голосіївський, 87-Г, ідентифікаційний код 03359799) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Соул Консалт" (04128, м. Київ, вулиця Туполєва Академіка, 17, квартира 31, ідентифікаційний код 43716231) про стягнення збитків у розмірі 524544,00 грн - відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 15.12.2023

Суддя І.В.Усатенко