ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2023м. ДніпроСправа № 904/1255/23
За позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"

до Акціонерного товариства "Дніпроазот"

про стягнення боргу за договором розподілу природного газу

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судових засідань Морозі А.О.

Представники:

Позивача Кузьміна І.С.

Відповідача Вошколуп В.Г.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 10 584,00 грн. - боргу, 246,48 грн. - пені, 14,79 грн. - 3 % річних, мотивуючи неналежним виконанням Відповідачем Договору розподілу природного газу, укладеного шляхом підписання заяви приєднання від 01.01.2016 №094205L5H8AP016.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2023 справу №904/1255/23 призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом зобов`язано: Відповідачів, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що для можливості фізичного отримання природного газу та його використання на власних виробничих об`єктах, Відповідачем укладено з АТ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ", яке є правонаступником ПАТ по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровська" (далі "АТ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ", "Оператор ГРМ"), за типовою формою Договір розподілу природного газу від 01.01.2016 № 09420515Н8АР016. Згідно з п. 6.4 Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Відповідачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Позивача. Якщо згідно із законодавством Відповідач має сплачувати Позивачеві за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Відповідача на поточний рахунок Позивача кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Відповідачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів (п. 6.4. Договору в редакції Додаткової угоди № 2 від 30.11.2016). Відповідач вважає, що на даний час тариф на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу ГРМ, для Позивача не встановлено, і Відповідач, керуючись п. 6.2. Договору, до моменту встановлення Оператору ГРМ нового правомірно визначеного тарифу на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу ГРМ, має сплачувати за послуги Позивача у 2020-2022 роках за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ за фізичний обсяг розподілу природного газу (тобто за тарифом, встановленим постановою НКРЕКП від 24.03.2016 № 425), і в строк до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів (як це визначено п. 6.4. Договору). Також Відповідач стверджує, що до 01.01.2020 оплата послуг з розподілу природного газу за Договором здійснювалася Відповідачем на користь Позивача виходячи з фізичного обсягу розподілу природного газу, як це визначено п. 6.2. Договору, за тарифом, що становить 580,60 грн. за 1000 м3 (без урахування ПДВ) згідно з постановою НКРЕКП від 24.03.2016 № 425 (зі змінами та доповненнями), яка є чинною на цей час. 24.12.2019 НКРЕКП прийнята постанова № 3018 від 24.12.2019, якою для Оператора ГРМ на 2020 рік встановлені тарифи на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу ГРМ, у розмірі: на період з 01.01.2020 до 30.06.2020 включно -1,04 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ); на період з 01.07.2020 до 31.12.2020 включно -1,25 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ). Постановою НКРЕКП від 24.06.2020 № 1156 внесені зміни у постанову НКРЕКП № 3018 від 24.12.2019 і тариф на послуги розподілу природного газу для Позивача на період з 01.07.2020 до 31.12.2020 включно змінено на 1,14 грн. за 1м3 на місяць (без ПДВ). Внаслідок істотного збільшення розміру тарифу, зокрема на 2020 рік, загальна річна сума до сплати коштів за послуги розподілу природного газу за Договором, яка пред`явлена Оператором ГРМ Відповідачеві за 2020 рік, збільшилася до 722 319 851,04.грн. Оскільки Відповідач не згодний з постановою НКРЕКЛ від 24.12.2019 №3018, у тому числі внаслідок відсутності економічного та правового обґрунтування тарифу на послуги Оператора ГРМ на 2020 рік та збільшення у значному розмірі для Відповідача витрат на сотні мільйонів гривень на сплату послуг з розподілу природного газу за Договором, Відповідач оскаржив її у судовому порядку шляхом подання адміністративного позову (справа № 640/1125/20). 30.12.2020 НКРЕКП прийнята постанова № 2768 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ", якою на 2021 рік Оператору ГРМ встановлений новий тариф на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу ГРМ, у розмірі 1,17 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ). Внаслідок чергового та істотного збільшення розміру тарифу, зокрема на 2021 рік, загальна річна сума до сплати коштів за послуги розподілу природного газу за Договором, яка пред`явлена Оператором ГРМ Відповідачеві у 2021, збільшилася до 878 407 545,60 грн. Оскільки Відповідач також не згодний з постановою НКРЕКП від 30.12.2020 № 2768, Відповідач оскаржив її у судовому порядку шляхом подання адміністративного позову (справа № 640/9962/21). Також Відповідач зазначає, що у зв`язку з військовою агресією РФ та введенням на території України воєнного стану, Відповідач вимушений зупинити виробництво і, як наслідок, майже припинив отримувати природний газ. З огляду на що, починаючи з березня 2022 року, Відповідач фактично не отримував послуг з розподілу природного газу, зокрема у тих обсягах, як це відбувалося у звичайній господарській діяльності. При цьому, скориставшись правом, передбаченим Кодексом ГРМ, Відповідач подав Позивачеві уточнену заявку від 13.09.2022 №102/01-6, якою зменшив величину річної замовленої потужності на календарний 2022 рік до фактичного споживання. Виходячи з Акту приймання-передачі природного газу за січень 2023 рік, обсяг фактичного розподілу природного газу Позивачем Відповідачеві у січні 2023 року становить 7 735,42 м3. З огляду на що, Відповідач, виходячи з тарифу, що становить 580,60 гри. за 1000 м3 (без урахування ПДВ) згідно з постановою НКРЕКП від 24.03.2016 № 425 (зі змінами та доповненнями), яка є чинною, має сплатити Позивачеві за послуги, надані у січні 2023 року в розмірі: 7 735,42 м3 х 0,58060 грн. за 1 м3 + 20% ПДВ = 5 389,42 грн., а не 10 584,00 грн., як це заявляє Позивач у своєму позові. Таким чином, Відповідач, не згоден з підставами, умовами і розміром плати за послуги розподілу природного газу на користь Позивача, не згоден з діями Регулятора стосовно формування та умовами встановлення тарифів на ці послуги для цього суб`єкта природних монополій, які вчинені до та під час прийняття Постанови № 2745, а тому звернулося до суду з відповідним позовом про скасування, визнання протиправною, нечинною та такою, що не підлягає застосуванню з моменту її прийняття, постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 22.12.2021 № 2745 (адміністративна справа №640/7137/22). При цьому на 2023 рік НКРЕКП взагалі не встановлювало тариф на розподіл природного газу для Позивача. У зв`язку з чим, Відповідач вважає, що правові підстави для застосування у 2023 році саме розміру тарифу, який встановлено Постановою №2745, не вбачаються. Також, у відзиві на позов, Відповідач посилається на існування обставин непереборної сили, та зазначає, що останній є одним з провідних та крупніших в країні виробників хімічної промисловості. За мирних часів виробництво небезпечних речовин забезпечується обладнанням та технологічною схемою, пов`язаною з переробкою істотних обсягів (більше 50 млн. метрів кубічних) природного газу, що надає можливість виробляти продукцію в тисячах тон, окрема продукція виробляється в таких обсягах за 1 день, а деяка - за 5-7 днів. Як відомо, у зв`язку з воєнною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. Внаслідок виниклих негативних, форс-мажорних обставин, наявність цілозмінних простоїв у структурних підрозділах, беручи до уваги наявні факти ураження об`єктів інфраструктури України, Відповідач, як об`єкт підвищеної небезпеки і потенційно небезпечний об`єкт, вимушений зупинити виробництво всіх небезпечних продуктів, які надавали основні засоби для економічного функціонування підприємства, невідкладно звільнити підприємство (трубопроводи, цистерни, ємності, тощо) від всіх подібних рідких та газоподібних продуктів, а також припинити використання (переробку) природного газу, інших продуктів, товарів, що мають потенційну небезпеку для громадян та навколишнього середовища у разі настання надзвичайної події. Таким чином, наявність та дія вищенаведених форс-мажорних обставин унеможливили здійснення у 2022-2023 роках платежів на користь Позивача за Договором, що є обґрунтованою та законною підставою для звільнення Відповідача від відповідальності за нездійснення оплати за надані Позивачем послуги відповідно до Договору розподілу у січні 2023 року.

12.04.2023 електронною поштою від Відповідача надійшли клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 640/7137/22, предметом розгляду якої є визнання протиправною, нечинною та скасування Постанови НКРЕКП від 22.12.2021 № 2745; до набрання законної сили рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/5998/20, предметом розгляду якої є зобов`язання АТ "Дніпропетровськгаз" при визначенні вартості наданих АТ "Дніпроазот" послуг з розподілу природного газу в період з 01.01.2020 по 31.12.2020 за договором розподілу природного газу від 01.01.2016 № 09420056EGBP016, застосування тарифу, встановленого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.03.2016 № 425, а саме: 580,60 грн. за 1000 куб.м. (без урахування ПДВ), за фізичний обсяг розподілу природного газу, з зазначенням АТ "Дніпропетровськгаз" цього тарифу у первинних документах, складених на підтвердження виконання Договору розподілу природного газу від 01.01.2016 №09420056EGBP016.

Електронною поштою 14.04.2023 від Відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, мотивоване тим, що Відповідач вважає, що дана справа не може бути розглянута повно, об`єктивно та всебічно за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

21.04.2023 суд перейшов від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/1255/23 за правилами загального позовного провадження.

Електронною поштою 26.04.2023 від Відповідача надійшли клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 640/1125/20, предметом розгляду якої є визнання протиправними дій НКРЕКП щодо встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Дніпропетровськгаз" на 2020 рік, визнання протиправною і скасування постанови НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Дніпропетровськгаз"; до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №640/9962/21, предметом розгляду якої є визнання протиправною та скасування Постанови від 30.12.2020 № 2768 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Дніпропетровськгаз" та такою, що не підлягає застосуванню з моменту її прийняття.

01.05.2023 від Позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що всі заперечення Відповідача щодо стчгнення боргу зводяться до незгоди останнього з тарифом, встановленим НКРЕКП від 24.12.2019 №3018, та наполягає на тому, що розрахунки щодо наданих послуг РЗП мають здійснюватися відповідно до постанови НКРЕКП від 24.03.2016 №425, у зв`язку з чим у останнього обліковується переплата за надані послуги. Жодна з вищевказаних постанов не визнана протиправною в судовому порядку. Вказані Постанови НКРЕКП втрачали чинність автоматично з моменту вступу в силу кожної наступної Постанови. Таким чином, Споживач мав сплачувати за надані послуги з розподілу природного газу, відповідно до тарифу, який діяв на момент надання таких послуг. До того ж, уп.3 Постанови НКРЕКП № 2745 від 22.12.2021 зазначено: "Визнати такою, що втратила чинність, постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.12.2020 № 2768 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ". Посилання Відповідача на наявність судової справи №640/1125/20 є недоречним, оскільки, предметом спору у справі 640/1125/20 є постанова НКРЕКП від 24.12.2019 №3018 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Дніпропетровськгаз". Аналіз змісту оспорюваної постанови НКРЕКП свідчить, що вона встановлює нові тарифи на послуги розподілу природного газу для АТ "Дніпропетровськгаз", які починають діяти з 01.01.2020, зокрема: в розмірі 1,04 грн. за 1 м3 на період з 01.01.2020 до 30.06.2020; в розмірі 1,25 грн. за 1 м3 на період з 01.07.2020 до 31.12.2020. Також, у грудні 2020 року Відповідач звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.06.2020 №1156 "Про внесення змін до Постанови НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018". Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.07.2021 у справі №640/31995/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2021 в задоволенні позову відмовлено. Доводи Відповідача зводяться до того, що останній не погоджується з тарифами, встановленими Регулятором та, відповідно до яких, Позивач здійснював нарахування, проте, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду по справі № 640/31995/20 суд обґрунтовано спростував доводи апелянта, та встановив наступне: тарифи, які діяли за постановою НКРЕКП від 24.03.2016 № 425, яка на переконання Відповідача має застосовуватися й на теперішній час, є очевидно збитковими для ліцензіата Позивача; постанова НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018 втратила чинність з 01.07.2020 у зв`язку з набранням чинності постанови НКРЕКП №1156 від 24.06.2020; постанова НКРЕКП від 24.06.2020 №1156 є законною, винесена у межах, на підставі наданих йому повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством. Отже, судом констатовано, що постанова НКРЕКП від 24.12.2019 №3018 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Дніпропетровськгаз"" є нормативно-правовим актом. Таким чином, дана постанова встановлювала тариф виключно на 2020 рік, та автоматично втратила чинність з прийняттям постанови НКРЕКП від 24.06.2020 № 1156. Відповідач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною, нечинною та скасування постанови від 22.12.2021 №2745. В позовній заяві Відповідач просить визнати протиправною, нечинною та скасувати Постанову №2745. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва винесено ухвалу від 07.07.2022 про відкриття провадження за вказаним позовом. Позовні вимоги по справі №640/7137/22. Однак, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду (ч. 2 ст. 265 КАС України). Таким чином, скасування оскаржуваної постанови не призведе до наслідків, які передбачаються здійснення перерахунку суми за надані послуги у минулому. Щодо тарифної політики на 2023 рік, то постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22.12.2021 №2745 встановлено тариф на послуги розподілу природного газу для АТ "Дніпропетровськгаз" у розмірі 1,26 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ). Діючий у 2022 році тариф на послуги розподілу природного газу для АТ "Дніпропетровськгаз" не переглядався у зв`язку з прийняттям Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" №2479-ІХ, яким протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, забороняється підвищення для всіх категорій споживачів тарифів, в т.ч. на послуги з розподілу природного газу. Таким чином, на січень 2023 року діяв тариф, встановлений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22.12.2021 №2745, який є чинним. Щодо боргу за надані послуги за розподіл природного газу за січень 2023 року, то 30.09.2015 НКРЕКП Постановою №2494 затвердила Кодекс газорозподільних систем. Відповідно до п. 2, 3 гл. 1 розд. І Кодексу газорозподільних систем цей Кодекс визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. Дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. Пунктом 2 гл. 6 розд. VI Кодексу ГРМ встановлено, що річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу всіма об`єктами споживача за попередній газовий рік та одночасно повідомити його, що зазначений обсяг споживання газу за замовчуванням споживача буде визначений як розмір річної замовленої потужності споживача на наступний календарний рік. У такому повідомленні Оператор ГРМ одночасно має зазначити про: величину річної замовленої потужності на поточний календарний рік; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у поточному календарному році; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у наступному календарному році; покази лічильника природного газу/інші дані, за якими було сформовано (станом на ЗО вересня поточного року) розмір річної замовленої потужності (за замовчуванням) на наступний календарний рік (для побутових споживачів). Споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність сумарно по всіх його об`єктах, величина перевищення має бути сплачена споживачем за півторакратною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу. На виконання вищевказаних нормативно-правових актів Оператором ГРМ надав Споживачу акт приймання-передачі природного газу №ДГП069513 від 30.09.2022, в якому встановлено РЗП на 2023 рік, вказаний акт приймання-передачі природного газу підписаний Споживачем. Листом від 19.10.2022 вих.№1735/01-6 Споживач скорегував об`єми РЗП до 84000/12 = місячна замовлена потужність 7000,00 м3. У січні 2023 року діяла Постанова НКРЕКП № 2745 від 22.12.2021, якою встановлено тариф на оплата у вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу у розмірі 1,26 грн. за 1 куб. м на місяць (без урахування ПДВ). На виконання умов Договору Позивач надав Відповідачеві послуги з розподілу природного газу (потужності), місячна замовлена потужність 7000,00 м3, що підтверджується актом наданих послуг №ДГП83000263 від 31.01.2023, підписаним сторонами без зауважень. Рахунок на оплату №62024729 від 30.11.2022 за січень 2023 на суму 10 584,00 грн. направлений на адресу Споживача 05.12.2022, що підтверджується описом-вкладення, фіскальним чеком та накладною АТ "Укрпошта". Відповідно до п. 6.3 розд. VI Договору величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу. Щодо посилань Відповідача на виникнення та існування обставин непереборної сили, Позивач наполягає, що лист, оприлюднений ТПП України 28.02.2022, забезпечив можливість визнати за спрощеною процедурою факт форс-мажору. Слід зазначити, що засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) є однією з функцій ТПП, затверджених Статутом ТПП України та Законом України "Про торгово-промислові палати України", надалі закон № 671/97-ВР. Засвідчення форс-мажорних обставин є послугою в розумінні ЦК України, яку ТПП надає для фізичних та юридичних осіб. Звернення суб`єктів господарської діяльності до ТПП України за отриманням сертифіката для засвідчення форс-мажорних обставин є належним доказом їх засвідчення відповідно до законодавства України. Проте сертифікат про форс-мажорні обставини не є актом державного органу, який спричиняє виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків сторін. У разі судового процесу сертифікат ТПП є лише одним із доказів, який не має наперед визначеної сили перед іншими доказами, і лише в їх сукупності на підставі наданих доказів суд приймає рішення. Настання форс-мажорних обставин (непереборної сили), в кожному окремому випадку, засвідчується ТПП України та уповноваженими нею регіональними ТПП, шляхом видачі сертифікату про такі обставини (ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні"). Однак, до відзиву такого сертифікату не долучено, а також не вказано: Яким чином війна перешкоджає оплаті за фактично спожиті послуги з розподілу природного газу.

Електронною поштою 05.05.2023 від Позивача надійшло заперечення на клопотання про зупинення розгляду справи.

09.05.2023 електронною поштою від Відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив про заперечення позову, підстави аналогічні тим, що викладені у відзиві.

23.06.2023 електронною поштою від Відповідача надійшла заява про забезпечення доказів, у якій останній просить забезпечити докази, шляхом витребування у Позивача оригіналів усіх документів економічного обґрунтування встановлення розміру тарифу (економічні причини їх істотного збільшення) для послуг Позивача у 2022-2023 роках, мотивована тим, що однією з підстав заперечення позовних вимог з боку Відповідача є необґрунтований розмір тарифу за розподіл природного газу, встановлений постановою НКРЕКП від 22.12.2021 № 2745 на 2022 рік. Цей тариф Позивач застосовує на свої послуги у 2023 році. Належним підтвердженням необґрунтованості та неправомірності тарифу за розподіл природного газу є документи економічного обґрунтування встановлення розміру тарифу (економічні причини їх істотного збільшення) для послуг Позивача у 2022 році. Відповідно до переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, встановлені різні строки для зберігання документів. Так, крім інших, у цьому переліку чимало документів мають встановлений строк зберігання 1 рік, у зв`язку з чим, такі документи можуть бути втраченими чи знищеними за спливом терміну зберігання.

27.06.2023 електронною поштою від Позивача надійшло заперечення на заяву Відповідача про забезпечення доказів, мотивоване тим, що в супереч ст. 111 ГПК України, Відповідач не зазначив: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів. Крім того, предметом даної справи є стягнення з Відповідача основного боргу, пені, 3 % річних та судових витрат. Оригінали всіх документів економічного обґрунтування встановлення розміру тарифу (економічні причини їх істотного збільшення) для послуг Позивача у 2023 не є належним доказом на підтвердження наявності/відсутності заборгованості у Споживача перед Позивачем. Таким чином, подання/витребування даних доказів є нелогічним з огляду на те, що в межах розгляду господарської справи, суд не може давати оцінку обґрунтованості встановлення розміру тарифу через відсутність таких повноважень.

Ухвалою суду від 28.06.2023 у задоволенні заяви Відповідача про забезпечення доказів відмовлено.

Ухвалою суду від 29.06.2023 у задоволенні клопотань Відповідача про зупинення провадження в даній справі до набрання законної сили рішеннями Окружного адміністративного суду міста Києва у справах: № 640/7137/22, № 640/1125/20, № 640/9962/21; рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/5998/20 відмовлено.

05.07.2023 від Відповідача надійшла заява про роз`яснення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 28.06.2023, в якій останній просив роз`яснити: якими належними та допустимими доказами Відповідач має довести свої заперечення стосовно неправомірності визначення вартості наданих у січні 2023 році послуг з боку Позивача; які конкретні підстави є достатніми (необхідними) для задоволення заяви Відповідача про забезпечення доказів, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи № 904/1255/23.

Ухвалою суду від 06.07.2023 заяву Відповідача про роз`яснення ухвали суду від 28.06.2023 у справі повернуто без розгляду.

14.07.2023 до суду надійшла ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 13.07.2023, у якій зазначено, що до Центрального апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Відповідача на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2023 про повернення без розгляду заяви Відповідача про роз`яснення ухвали суду від 28.06.2023, цією ж ухвалою Центральний апеляційний господарський суд витребував у господарського суду матеріали справи № 904/1255/23, у зв`язку з чим, ухвалою суду від 17.07.2023 зупинено провадження у справі №904/1255/23 до перегляду ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2023 в порядку апеляційного провадження.

Справа направлено до Центрального апеляційного господарського суду.

Справа повернулася до Господарського суду Дніпропетровської області.

23.10.2023 ухвалою суду поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання.

У судовому засіданні досліджено надані сторонами докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (Позивач, Оператор ГРМ) з ПАТ "Дніпроазот", яке в подальшому змінило назву на АТ "Дніпроазот" (Відповідач, Споживач) уклали Договір розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовими) шляхом підписання заяви-приєднання від 01.01.2016 № 094205L5H8AP016 (далі Договір), за п. 1.1. якого Типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності.

Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 1.3 Договору).

Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором (п. 2.1 Договору).

Оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.1 Договору).

Тариф встановлений згідно з пунктом 6.1. цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення.

До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта Споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу (п. 6.2 Договору в редакції додаткової угоди №7 від 01.08.2018).

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 6.4 Договору).

Згідно з п. 6.6 Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ.

Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

Споживач має право здійснювати оплату за Договором розподілу природного газу через банківську платіжну систему, онлайн-переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Оператора ГРМ та в інший не заборонений законодавством спосіб.

Надання Оператором ГРМ послуг з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.8 Договору).

Споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку визначені цим Договором (п. 7.4 Договору).

Відповідно до п. 8.2. Договору в редакції додаткової угоди № 7 від 01.08.2018, у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Нарахування пені здійснюється з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим Договором.

Цей Договір укладається на невизначений строк (п. 12.1 Договору).

Споживачеві присвоєний персональний код ідентифікації Споживача як суб`єкта ринку природного газу (ЕІС код) 56ZO06A05L5H8024, 56ZO06A05L5H8016.

Згідно з Постановою НКРЕКП від 22.12.2021 № 2745, для клієнтів АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" затверджено тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,26 грн. за 1 куб, м на місяць (без урахування ПДВ).

Відповідач листами № 508/01-6 від 28.02.2022, № 635/01-6 від 29.03.2022, № 826/01-6 від 27.04.2022, № 1524/01-6 від 25.08.2022№ 1658/01-6 від 29.09.2022, № 1726/01-6 від 18.10.2022, № 1902/01-6 від 23.11.2022, № 1033/01-6 від 26.05.2022, № 1218/01-6 від 23.06.2022, 1402/01-6 від 25.07.2022 повідомляв Позивача про настання форс-мажорних обставин, та неможливість виконання зобов`язань за Договором, в частині оплати вартості послуг з розподілу природного газу на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду (березень 2022 грудень 2022).

За твердженням Відповідача, останній направив Позивачеві листа № 1602/01-6 від 13.09.2022 щодо коригування річної замовленої потужності на календарний рік 2022, яка складатиме: сумарно по всіх об`єктах 102 216 000,00 м3, з розбивкою по об`єктах: нитка 1 Б (ЕІС-код символ "Z" 56ZO06A05L5H8024) 90 033 884,51 м3; нитка ТЕЦ (ЕІС-код символ "Z" 56ZO06A05L5H8016) 12 182 115,49 м3.

30.09.2022 сторони підписали Акт приймання-передачі природного газу №ДГП0069513, яким погодили річну замовлену потужність на 2023 рік у розмірі 270 050 154,03 м3, місячна замовлена потужність 22 304 180,34 м3.

За твердженням Відповідача, останній направив Позивачеві листа № 1735/01-6 від 19.10.2022 щодо коригування річної замовленої потужності на календарний рік 2023, яка складатиме: сумарно по всіх об`єктах 84 000,00 м3, з розбивкою по об`єктах: нитка 1 Б (ЕІС-код символ "Z" 56ZO06A05L5H8024) 0,00 м3; нитка ТЕЦ (ЕІС-код символ "Z" 56ZO06A05L5H8016) 84 000,00 м3.

04.01.2023 Відповідач направив Позивачеві листа № 06/01-6 від 04.01.2023, в якому повідомляв Позивачеві про настання форс-мажорних обставин, та неможливість виконання зобов`язань за Договором, в частині оплати вартості послуг з розподілу природного газу на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду (січень 2023).

На виконання умов Договору Позивач надав Відповідачеві послуги з розподілу природного газу (потужності) (7000,00 м3): у січні 2023 року на суму 10 584,00 грн. з ПДВ, що підтверджується актом наданих послуг №ДГП83000263 від 31.01.2023, підписаним сторонами без зауважень.

Позивач виставив Відповідачеві рахунок на оплату № 62024729 від 30.11.2022 за січень на суму 10 584,00 грн., направлений Відповідачеві поштою 05.12.2022.

Відповідач виставлений рахунок не оплатив, у зв`язку з чим, за останнім обліковується борг у розмірі 10 584,00 грн.

06.02.2023 Позивач направив Відповідачеві Вимогу № 49004.1-Сл-2537-0223 від 03.02.2023, в якій запропонував погасити 10 584,00 грн. боргу за січень 2023 в семиденний строк з дня отримання цієї вимоги шляхом перерахування грошових коштів на рахунок АТ "Дніпропетровськгаз" (реквізити вазано).

Відповідач отримав вимогу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 218.

За даними Позивача, зазначена претензія залишена Відповідачем без відповіді та задоволення.

На прострочений борг Відповідача, Позивач за період з 13.02.2023 по 01.03.2023, з посиланням на п. 8.2. Договору нарахував пеню у розмірі 246,48 грн., та з посиланням на ст. 625 ЦК України нарахував 14,79 грн. - 3 % річних.

Також сторони підписали Акт приймання-передачі природного газу № ДПГП0074523 від 31.01.2023, відповідно до якого обсяг спожитого газу за період січень 2023 рік становить 7 735,42 м3.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування є обставини, пов`язані з наданням Позивачем послуг з розподілу природного газу та виконанням/невиконанням Відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих послуг, наявність підстав та правильність нарахування стягуваних сум.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування є обставини, пов`язані з наданням Позивачем послуг з розподілу природного газу та виконанням/невиконанням Відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих послуг, наявність підстав та правильність нарахування стягуваних сум.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Згідно із ст. 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Частинами 1,2 ст. 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу (п. 5 гл. 3 розд. І Кодексу ГРМ).

На підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ: присвоює споживачу (точці комерційного обліку), у тому числі побутовому споживачу, персональний EIC-код суб`єкта ринку природного газу та передає його Оператору ГТС для ідентифікації споживача в інформаційній платформі Оператора ГТС, у тому числі для цілей закріплення споживача в Реєстрі споживачів відповідного постачальника та здійснення оперативних заходів при запровадженні процедури зміни його постачальника; надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності його об`єкта для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу; забезпечує формування та передачу даних прогнозів відборів/споживання природного газу та обсягів фактичного споживання природного газу споживачем Оператору ГТС у порядку, визначеному Кодексом ГТС та цим Кодексом (п. 6 гл. 3 розд. І Кодексу ГРМ).

Згідно з п. 1, 2 гл. 1 розд. VI Кодексу ГРМ суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Відповідно до п. 1 гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Згідно з п. 3, 4 гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого вебсайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач позов заперечує з викладених у відзиві підстав.

Перевіривши надані сторонами доводи і докази, суд погоджується з Позивачем та не приймає позицію Відповідача.

Так, сторони уклали Договір розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовими) шляхом підписання заяви-приєднання від 01.01.2016 № 094205L5H8AP016, за п. 1.1. якого Типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності.

Вказаний договір є чинним, доказів звернення Відповідачем до Позивача чи суду з вимогою розірвати Договір розподілу природного газу від 01.01.2016 №094205L5H8AP016 суду не надано.

На виконання умов Договору Позивач надав Відповідачеві послуги з розподілу природного газу (потужності) (7000,00 м3): у січні 2023 року на суму 10 584,00 грн. з ПДВ, що підтверджується актом наданих послуг №ДГП83000263 від 31.01.2023, підписаним сторонами без зауважень.

Також сторони підписали Акт приймання-передачі природного газу №ДПГП0074523 від 31.01.2023, відповідно до якого обсяг спожитого газу за період січень 2023 рік становить 7 735,42 м3.

Позивач виставив Відповідачеві рахунок на оплату № 62024729 від 30.11.2022 за січень на суму 10 584,00 грн., направлений Відповідачеві поштою 05.12.2022.

Вартість послуг з розподілу газу АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" визначено на підставі постанови НКРЕКП від 22.12.2021 № 2745, якою для клієнтів АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" затверджено тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,26 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ).

Щодо оскарження Відповідачем постанов НКРЕКП, у тому числі від 22.12.2021 №2745 стосовно встановлення тарифів на послуги Позивача, то суд виходить з того, що постанови НКРЕКП, у тому числі від 22.12.2021 №2745, на час надання послуг у спірний період і вирішення спору в даній справі, не визнані протиправними, нечинними, не скасовані судом. Відповідно до ч. 2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

З приводу тарифу, який мав застосовуватися Позивачем у 2023 році, суд погоджується з Позивачем, що постановою НКРЕКП від 22.12.2021 №2745 встановлено тариф на послуги розподілу природного газу для АТ "Дніпропетровськгаз" у розмірі 1,26 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ). Діючий у 2022 році тариф на послуги розподілу природного газу для АТ "Дніпропетровськгаз" не переглядався у зв`язку з прийняттям Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" №2479-ІХ, яким протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, забороняється підвищення для всіх категорій споживачів тарифів, в т.ч. на послуги з розподілу природного газу. Таким чином, на січень 2023 року діяв тариф, встановлений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22.12.2021 №2745, який є чинним.

Оскільки п. 6.6 Типового договору визначені умови оплати вартості послуг з розподілу за цим договором Споживачем, що не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду (яким згідно з п. 6.4 Договору є календарний місяць), на підставі рахунка Оператора ГРМ та з огляду на своєчасне направлення цього акту та рахунку Відповідачеві і їх не оплату останнім, є правомірними позовні вимоги про стягнення вартості наданих послуг в сумі 10 584,00 грн.

Перевіривши розрахунки Позивача, за допомогою "Юридична інформаційно-пошукова система "Законодавство", судом встановлено, що розрахунки пені та 3% річних проведено правильно.

Щодо посилання Відповідача на форс-мажорні обставини господарський суд, бере до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів (ст. 218 ГК України).

Статтею 617 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 1 ст. 617 ЦК України).

З наведеного вбачається, що учасник господарського зобов`язання може бути звільнений від відповідальності за невиконання, а не від виконання в цілому. В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 по справі № 904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 16.07.2019 по справі №917/1053/18, зазначивши, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Відповідачем не надано належних та допустимих, у розумінні статей 76, 77 ГПК України, доказів існування форс-мажорних обставин у взаємовідносинах із Позивачем по договору про надання послуг, як і не надано обґрунтованих причинно-наслідкових зв`язків між введенням 24.02.2022 в Україні воєнного стану та неможливістю виконання Відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором.

Слід відзначити, що введення воєнного стану на території України не означає, що Відповідач не може здійснювати господарську діяльність та набувати кошти, адже протилежного Відповідачем не доведено відповідними доказами. Відповідач не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом, що всі працівники (чи їх частина), керівник підприємства, інші посадові особи мобілізовані та перебувають у складі Збройних Сил України, тимчасово не виконують професійні обов`язки у зв`язку з воєнними діями, все, або частина складу рухомого майна підприємства задіяні під час тих чи інших заходів, що б перешкоджало суб`єкту господарювання здійснювати підприємницьку діяльність під час введеного воєнного стану.

В даному випадку сторона не надала доказів, що саме введення воєнного стану унеможливило виконання конкретних зобов`язань за Договором. Матеріали справи не містять відомостей про те, що Позивач перебуває в кращому становищі порівняно з Відповідачем, з огляду на запровадження в державі воєнного стану, тобто такі форс-мажорні обставини, стосуються обох сторін Договору.

Форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання, тому суд відхиляє заперечення Відповідача як недоведені документально і такі, що ґрунтуються на бажанні уникнути виконання грошового зобов`язання.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, до стягнення належить 10 584,00 грн. основного боргу, 246,48 грн. пені, 14,79 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроазот" (51909, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. С.Х. Горобця, 1, код 05761620) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2, код 03340920) 10 584,00 грн. боргу, 246,48 грн. пені, 14,79 грн. - 3% річних, 2 684,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк, передбачений статтею 256 ГПК України.

Повне судове рішення складене 18.12.2023.

Суддя С.Г. Юзіков