ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023 Справа № 914/2450/22(914/3193/23)

Господарський суд Львівської області у складі судді Чорній Л.З., за участю секретаря судового засідання Артишук В.І., розглянувши матеріали справи за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «БНК-Україна», м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГІСТР-Д», м. Тернопіль

про стягнення 5 437 472,04 грн

у межах провадження у справі №914/2450/22

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю БЕЛ-ПЕТРОЛ ТРЕЙДІНГ, м. Львів

про банкрутство: Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА (79012, м. Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; )

Представники сторін:

від позивача: Коваль В.В.

від відповідача: Шкварок Т.Р.

ВСТАНОВИВ:

5 жовтня 2022 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю БЕЛ-ПЕТРОЛ ТРЕЙДІНГ у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА (79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ).

Ухвалою суду від 07.10.2022 заяву ТОВ БЕЛ-ПЕТРОЛ ТРЕЙДІНГ про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ БНК-УКРАЇНА (79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ) прийнято до розгляду.

Ухвалою суду від 02.11.2022 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА про зупинення провадження у справі за вх. №3562/22 від 01.11.2022 відмовлено; відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА(79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ). Визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю БЕЛ-ПЕТРОЛ ТРЕЙДІНГ до Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА у розмірі 325 736 124,00 грн заборгованості та 24 810,00 грн судового збору. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника. Введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «БНК-Україна» строком на сто сімдесят календарних днів. Призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА (арбітражного керуючого Коваля Віталія Валерійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №122 від 07.02.2013; адреса: 79034, м. Львів, вул. Листопадна, буд. 11, кв. 25.

Офіційно оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА (79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ) у встановленому законодавством порядку.

Постановою суду від 24.05.2023 року припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА (79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ); припинено повноваження розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА (79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ) арбітражного керуючого Коваля Віталія Валерійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №122 від 07.02.2013; затверджено звіт про нарахування і виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого Коваля Віталія Валерійовича за виконання ним повноважень розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА за період з 02.11.2022 по 22.05.2023 на загальну суму 134 000,00 грн; визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА; відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА арбітражного керуючого Коваля Віталія Валерійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №122 від 07.02.2013; адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Судом оприлюднено на офіційному веб-сайті Касаційного господарського суду у складі Верховного суду повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА (79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ) банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Хід розгляду справи викладено в відповідних ухвалах суду.

Справа №914/2450/22 перебуває на стадії ліквідаційної процедури.

25.10.2023 через систему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «БНК-Україна» подало позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістр-Д», в якій просить стягнути заборгованість за Доповненням №1 від 16.03.2022 до Додаткової угоди № 14 від 26.01.2022 до Договору № 145-ДТ-20/Д поставки товару від 04.12.2020 та Доповненням №1 від 16.03.2022 до Додаткової угоди №14 від 26.01.2022 до Договору поставки товару від 04.12.2020 №415-А92-20/Д в сумі 3 071 805, 57 грн., заборгованість з сплати 3 % річних (за період із 14.07.2022 по 23.10.2023) в сумі 117 906,84 грн, інфляційні нарахування (за період із 14.07.2022 по 23.10.2023) в сумі 340 210,45 грн та пеню в розмірі 1 907 549,8 грн; визначити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення (в тому числі приватному виконавцю) право нараховувати 3% річних за формулою: сума 3% річних = С х 3 х Д : 365 : 100 (С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення): - на суму боргу 3 071 805, 57 гривень за період з 24.10.2023 до моменту виконання рішення суду відповідачем та судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 30.10.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БНК-Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГІСТР-Д» про стягнення 5 437 472,04 грн, прийнято до розгляду в межах провадження справи №914/2450/22 про банкрутство ТОВ «БНК-Україна».

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БНК-Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГІСТР-Д» про стягнення 5 437 472,04 грн, прийнято до розгляду в межах провадження справи №914/2450/22 про банкрутство ТОВ «БНК-Україна», справу призначено до розгляду на 22.11.2023.

В судове засідання від 22.11.2023 сторони в судове засідання з`явилися.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Через електронний суд подав відповідь на відзив від 22.11.2023 за вх.№28533/23.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву від 16.11.2023 за вх.№27955, яким позовні вимоги визнач частково.

Підстави відкладення розгляду справи викладено в ухвалі суду від 22.11.2023, розгляд справи відкладено на 13.12.2023.

12.12.2023 позивачем в системі «Електронний суд» сформовано заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГІСТР-Д» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БНК-Україна» заборгованість за Доповненням №1 від 16.03.2022 до Додаткової угоди №14 від 26.01.2022 до Договору поставки товару від 04.12.2020 №145-ДТ-20/Д та Доповненням №1 від 16.03.2022 до Додаткової угоди №14 від 26.01.2022 до Договору поставки товару від 04.12.2020 №415-А92-20/Д в сумі 2 826 347,49 грн, заборгованість із сплати 3 % річних (за період із 14.07.2022 по 23.10.2023) в сумі 108 485,28 грн, інфляційні нарахування (за період із 14.07.2022 по 23.10.2023) в сумі 338 140,31 грн та пеню в розмірі 1 755 123,07 грн. Визначити Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення (в тому числі приватному виконавцю) право нараховувати 3% річних за формулою: сума 3% річних = С х 3 х Д : 365 : 100 (С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення): - на суму боргу 2 826 347,49 гривень за період з 24.10.2023 до моменту виконання рішення суду товариством з обмеженою відповідальністю «МАГІСТР-Д». Судові витрати покласти на відповідача в розмірі пропорційному до зменшення позовних вимог.

У заяві про зменшення позовних вимог позивач зазначає, що отримавши відзив та повторно перевіривши документи фінансово-господарської діяльності, ліквідатором встановлено, що відповідачем дійсно сплачено на користь позивача контрактне забезпечення на суму 245 458,08 грн, тому загальна сума заборгованості становить 2 826 347,49 грн. З огляду на зменшення суми основного боргу позивачем здійснено перерахунок суми штрафних санкцій (пені, 3% річних, інфляційних нарахувань).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження як збільшити, так і зменшити розмір позовних вимог. На будь-якій стадії судового процесу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) (п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку заяву про зменшення розміру позовних вимог прийняти до розгляду та розгляд позовних вимог здійснювати в межах визначених заявою про зменшення позовних вимог, остаточна сума заявленої до стягнення заборгованості становить 2 826 347,49 грн основного боргу, 108 485,28 грн заборгованості зі сплати 3 % річних, 338 140,31 грн інфляційних нарахувань та 1 755 123,07 грн пені.

У судове засідання 13.12.2023 ліквідатор позивача з`явився, просив задовольнити позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві, заяві про зменшення позовних вимог, поясненнях, наданих у судовому засіданні.

Представник відповідача у судове засідання з`явився, просив долучити до матеріалів справи докази сплати відповідачем заборгованості у розмірі 2 826 347,49 грн, у задоволенні позовних вимог щодо стягнення штрафних санкцій (3% річних, інфляційних втрат, пені) з відповідача просив відмовити.

Судом встановлено, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, відповідно до ст. 13 ГПК України, учасникам справи створювались необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У судовому засіданні 13.12.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позиції сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в процесі аналізу фінансово-господарської діяльності ліквідатором встановлено, що в ТОВ «МАГІСТР-Д» є непогашена дебіторська заборгованість перед ТОВ «БНК-Україна» за Договором №415-ДТ-20/Д поставки товару від 04.12.2020, Додатковою угодою №5-1 від 12.05.2021 до Договору поставки товару від 04.12.2020 №415-ДТ-20/Д та за Договором №415-А92-20/Д поставки товару від 04.12.2020, Додатковою угодою №5-1 від 12.05.2021 до Договору поставки товару від 04.12.2020 №415-А92-20/Д, Додатковою угодою №14 від 26.01.2022 до Договору поставки товару від 04.12.2020 №415-А92-20/Д, Доповненням №1 від 16.03.2022 до Додаткової угоди №14 від 26.01.2022 до Договору поставки товару від 04.12.2020 №415-А92-20/Д.

Позивач просить стягнути з відповідача 2 826 347,49 грн заборгованості, 108 485,28 грн 3 % річних, 338 140,31 грн втрат від інфляції та 1 755 123,07 грн пені.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву погоджується з наявністю боргу перед позивачем на суму 2 826 347,49 грн. Проте, не погоджується з застосованими позивачем штрафними санкціями (3% річних, інфляційних втрат, пені), вважає їх безпідставними, оскільки відсутній підписаний акт приймання-передачі, а термін розрахунку остаточної ціни не настав, що виключає застосування до відповідача штрафних санкцій. Відповідач посилається на те, що в договорі жодним чином не прописано порядок нарахування пені за Доповненнями до Додаткових угод. Також, відповідач вказує на те, що позивач, в порушення ст. 201 ПК України не оформив відповідні податкові накладні та не зареєстрував їх в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму визначеного ним в позовній заяві боргу, у зв`язку з чим відповідач позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту, а отже і скористатися правом на зменшення податкового зобов`язання.

22.11.2023 позивач сформував в системі «Електронний суд» відповідь на відзив, в якій зазначив, що 01 липня 2022 на адресу відповідача надіслано цінний лист, яким надано для підписання 2 примірники: - Акта звіряння розрахунків за період лютий-червень 2022 за Додатковою угодою № 14 від 26.01.2022 до Договору поставки №415-ДТ-20/Д від 04.12.2020; - Акта звіряння розрахунків за період лютий-червень 2022 за Додатковою угодою № 14 від 26.01.2022 до Договору поставки №415-А92-20/Д від 04.12.2020, яке вручене на відділенні 46006 в м. Тернополі 04 липня 2022. Кінцевим терміном оплати заборгованості відповідача на користь позивача є 13 липня 2022. У вказаний строк зобов`язання відповідачем не виконане, заборгованість не повернута.

Також, позивач посилається на те, що як визначено умовами договору та Додаткових угод формула розрахунку остаточної ціни включає в себе податок на додану вартість. Ліквідатором ТОВ «БНК-Україна» визначено остаточну ціну договорів відповідно до узгоджених та підписаних між ТОВ «БНК-Україна» та ТОВ «Магістр-Д» доповнень до додаткових угод, які підписані задовго до порушення провадження у справі про банкрутство позивача. Відповідач не позбавлений права звернутись до позивача з позовом про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних

Обставини справи встановлені судом.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 грудня 2020 між товариством з обмеженою відповідальністю «БНК-Україна» як Постачальником та товариством з обмеженою відповідальністю «МАГІСТР-Д» (надалі «відповідач» або «Покупець»), як Покупцем укладено Договір №415-ДТ-20/Д поставки товару (надалі «Договір»). Відповідно до п.1.1. Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити у період: з січня по грудень 2021 року нафтопродукти, надалі «Товар», паливо дизельне ДТ-Л-К5, сорт С/паливо дизельне ДТ-3-К5, сорт F виробництва ВАТ «Мозирський НПЗ»/ВАТ «Нафтан» (з поліпшеними температурними характеристиками у період січень 2021 березень 2021, листопад 2021 грудень 2021 гранична температура фільтрування не вище «-26» °С, гранична температура помутніння не вище «-16» °С) у кількості до 5 760,00 (п`ять тисяч сімсот шістдесят) тонн (+/- 10% в опціоні Постачальника).

Як визначено в абз. 2 пп. 1.1.1. Договору, кількість Товару в конкретній партії, опціон, термін поставки, ціна та вартість кожної узгодженої до поставки партії Товару визначаються відповідними Додатковими угодами, які є невід`ємною частиною Договору і укладаються Сторонами на місячний період в порядку, передбаченому п.1.1.2 Договору, якщо інше не буде погоджено Сторонами.

16.03.2022 між Товариством та ТОВ «Магістр-Д» укладено Доповнення №1 до Додаткової угоди №14 від 26.01.2022 до Договору, відповідно до умов якого Постачальник передав у власність паливо дизельне ДТ-3-К5, сорт F виробництва ВАТ «Мозирський НПЗ», а Покупець прийняв та зобов`язується його оплатити за остаточною ціною 21 701 395,43 грн.

Відповідно до п.2. Доповнення №1 до Додаткової угоди №14 від 26.01.2022 до Договору, розрахунок остаточної ціни за поставлений Товар здійснюється після поставки узгодженої партії Товару і закінчення котирувального періоду, що зазначені у Додатковій угоді, і оформляється Сторонами даним Доповненням, яке підписується не пізніше 2-х (двох) робочих днів після його оформлення. Розрахунок остаточної ціни за поставлений Товар здійснюється після поставки узгодженої партії Товару і закінчення котирувального періоду, що зазначені у Додатковій угоді, і оформляється Сторонами даним Доповненням, яке підписується не пізніше 2 (двох) робочих днів після його оформлення.

Таким чином, загальний розмір заборгованості ТОВ «МАГІСТР-Д» перед ТОВ «БНК-Україна» за Договором №415-ДТ-20/Д поставки товару від 04.12.2020 становив 1 902 187,43 грн. ТОВ «Магістр-Д» 28.12.2020 перераховано на рахунок ТОВ «БНК-Україна» 163 578,72 грн як контрактне забезпечення за Договору поставки товару від 04.12.2020 року №415-ДП-20/Д.

Пунктом 2.20. Договору передбачено, що контрактне забезпечення беззаперечно в повному розмірі утримується Постачальником на свою користь в разі відмови з боку Покупця, в тому числі у формі бездіяльності, від виконання прийнятих, відповідно до умов цього Договору, зобов`язань по оплаті Товару, що підлягає поставці і оплати повної вартості партії Товару, що підлягає поставці та зобов`язань щодо забезпечення його приймання, на підставі чого Постачальник має право в односторонньому порядку розірвати цей Договір. Згідно п.2.21. Договору, повернення суми контрактного забезпечення проводиться виключно за умови виконання зобов`язань в повному обсязі передбачених умовами цього Договору, або може бути використано в якості оплати місячної партії Товару передбаченої умовами цього Договору, за умови виконання зобов`язань в повному обсязі за попередніми місячними партіями товару, передбаченими умовами Договору.

Позивачем, відповідно до заяви про зменшення позовних вимог, враховано сплату відповідачем 163 578,72 грн контрактного забезпечення за Договором поставки товару від 04.12.2020 за №415-ДП-20/Д.

Таким чином, розмір заборгованості відповідача за Договором поставки товару від 04.12.2020 за №415-ДП-20/Д станом на дату відкриття провадження у справі становив 1 738 608,71 грн.

У судовому засіданні 13.12.2023 представник відповідача надав копію платіжної інструкції №1321 від 11.12.2023 про сплату ТОВ «БНК-Україна» 1 738 608,71 грн за дизельне паливо згідно з договором №415-ДП-20/Д від 04.12.2020.

04 грудня 2020 між товариством з обмеженою відповідальністю «БНК-Україна» як Постачальником та товариством з обмеженою відповідальністю «МАГІСТР-Д» (надалі «відповідач» або «Покупець»), як Покупцем укладено Договір №415-А92-20/Д поставки товару (надалі «Договір»).

Відповідно до п.1.1. Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити у період: з січня по грудень 2021 року нафтопродукти, надалі «Товар», бензин неетильований АИ-92-К5-Евро виробництва ВАТ «Мозирський НПЗ» (Республіка Білорусь) до 2 880,00 (дві тисячі вісімсот вісімдесят) тонн (+/- 10% в опціоні Постачальника).

Як визначено в абз. 2 пп. 1.1.1. Договору, кількість Товару в конкретній партії, опціон, термін поставки, ціна та вартість кожної узгодженої до поставки партії Товару визначаються відповідними Додатковими угодами, які є невід`ємною частиною Договору і укладаються Сторонами на місячний період в порядку, передбаченому п.1.1.2 Договору, якщо інше не буде погоджено Сторонами.

16.03.2022 між Товариством та ТОВ «Магістр-Д» укладено Доповнення №1 до Додаткової угоди №14 від 26.01.2022 до Договору, відповідно до умов якого Постачальник передав у власність бензин неетильований АИ-92-К5-Євро виробництва ВАТ «Мозирський НПЗ», а Покупець прийняв та зобов`язується його оплатити за остаточною ціною 12 712 857,10 грн.

Відповідно до п.2. Доповнення №1 до Додаткової угоди №14 від 26.01.2022 до Договору, розрахунок остаточної ціни за поставлений Товар здійснюється після поставки узгодженої партії Товару і закінчення котирувального періоду, що зазначені у Додатковій угоді, і формується в місяці, коли стали відомі всі складові остаточної ціни, протягом 2-х (двох) банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі нафтопродуктів та оформленням даного Доповнення. Розрахунок остаточної ціни за поставлений Товар здійснюється після поставки узгодженої партії Товару і закінчення котирувального періоду, що зазначені у Додатковій угоді, і формується в місяці, коли стали відомі всі складові остаточної ціни, протягом 2-х (двох) банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі нафтопродуктів та оформлення даного Доповнення.

Загальний розмір заборгованості ТОВ «МАГІСТР-Д» перед ТОВ «БНК-Україна» за Договором №415-А92-20/Д поставки товару від 04.12.2020 становив 1 169 618,14 грн. ТОВ «Магістр-Д» 28.12.2020 перераховано на рахунок ТОВ «БНК-Україна» 81 789,36 грн як контрактне забезпечення за Договором поставки товару від 04.12.2020 за №415-А92-20/Д.

Згідно з умовами укладеного договору, позивачем враховано сплату відповідачем 81 789,36 грн контрактного забезпечення за Договором поставки товару від 04.12.2020 за №415-А92-20/Д.

Враховуючи наведене, розмір заборгованості відповідача за Договором поставки товару від 04.12.2020 за №415-А92-20/Д станом на дату відкриття провадження у справі становив 1 087 828,78 грн.

У судовому засіданні 13.12.2023 представник відповідача надав копію платіжної інструкції №1322 від 11.12.2023 про сплату ТОВ «БНК-Україна» 1 087 828,78 грн за бензин А-92 згідно з договором №415-А92-20/Д від 04.12.2020.

У процесі розгляду справи, судом встановлено сплату відповідачем, після звернення з позовом до суду, заборгованості за укладеними договорами у розмірі 2 826 437,49 грн, що підтвержується долученими до матеріалів справи належним чином засвідченими копіями платіжних інструкцій від 11.12.2023.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі з підстав відсутності предмета спору, якщо наявними в матеріалах справи доказами підтверджується відсутність предмета спору, зокрема, у випадку припинення його існування (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Відповідна позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 905/1584/15, від 06.03.2019 у справі № 914/130/16.

Враховуючи наведене, в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 2 826 437,49 грн, суд закриває провадження у справі.

При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідач заперечуючи щодо стягнення 3% річних, втрат від інфляції та пені посилається на те, що позивачем станом на дату написання відзиву, на адресу відповідача не надано ні видаткових накладних ні актів приймання-передачі товару, що виключає, у відповідності до договорів факт передачу у власність товару, і відповідно нарахування за зазначений позивачем період штрафних санкцій. Також, на думку відповідача, в договорі жодним чином не прописано порядок нарахування пені по Доповненнях до Додаткових угод.

Відповідно до пп. «а» п. 3.16 Договору №415-ДТ-20/Д поставки товару від 04.12.2020 та Договору №415-А92-20/Д поставки товару від 04.12.2020, якщо за результатами звіряння буде встановлено, що сума здійсненої оплати за поставлений Товар недостатня для покриття (оплати) остаточної вартості поставленого Товару, Покупець зобов`язаний протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня підписання сторонами Акта звіряння взаєморозрахунків перерахувати Постачальнику суму нестачі. 01 липня 2022 року на адресу Відповідача надіслано цінний лист, яким надано для підписання 2 примірники: - Акт звіряння розрахунків за період лютий-червень 2022 за Додатковою угодою № 14 від 26.01.2022 до Договору поставки №415-ДТ-20/Д від 04.12.2020 (2 екземпляри); - Акт звіряння розрахунків за період лютий-червень 2022 за Додатковою угодою № 14 від 26.01.2022 до Договору поставки №415-А92-20/Д від 04.12.2020 (2 екземпляри). Вказане підтверджується описом вкладення у цінний лист та службовим чеком (накладною) АТ «УКРПОШТА» з трекінговим номером 990 на адресу ТОВ «МАГІСТР-Д» вул. Князя Острозького, буд. 47а, м. Тернопіль, 46006.

Згідно з інформацією, наданої АТ «УКРПОШТА» ліквідатору поштове відправлення з трекінговим номером 990, яке відправлялось на адресу ТОВ «МАГІСТР-Д» вручене на відділенні 46006 в м. Тернополі 04 липня 2022 року о 15:25:04 год.

Позивач вважає, що кінцевим терміном оплати заборгованості відповідача на користь позивача (з врахуванням пп. «а» п. 3.16. Договору №415-ДТ-20/Д поставки товару від 04.12.2020 та Договору №415-А92-20/Д поставки товару від 04.12.2020) за Доповненням №1 від 16.03.2022 до Додаткової угоди №14 від 26.01.2022 до Договору поставки товару від 04.12.2020 №145-ДТ-20/Д та Доповненням №1 від 16.03.2022 до Додаткової угоди №14 від 26.01.2022 до Договору поставки товару від 04.12.2020 №415-А92-20/Д є 13 липня 2022. У вказаний строк зобов`язання відповідачем не виконане, заборгованість не повернута.

07.07.2023 позивачем на адресу відповідача відправлена вимога вих. № 01- 27/914/2450/22/229 про сплату заборгованості протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання вказаної вимоги, однак відповідач не виконав зобов`язання.

20.07.2023 відповідачем направлено відповідь на вимогу від 18.07.2023, у якій останній не заперечує факт договірних взаємовідносин з ТОВ «БНК-Україна» та просив надати, у зв`язку з відсутністю, первинні документи, які б підтверджували поставку товару (видаткові накладні та акти приймання-передачі), скорегувати суму заборгованості на переплату (контрактне забезпечення) та надати інформацію щодо реєстрації податкових накладних на суму остаточного розрахунку.

Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість зі сплати 3 % річних за період із 14.07.2022 по 23.10.2023 на суму 108 485,28 грн, інфляційні нарахування за період із 14.07.2022 по 23.10.2023 на суму 338 140,31 грн та пеню в розмірі 1 755 123,07 грн за період із 14.07.2022 по 23.10.2023.

Оцінка суду.

Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.

У частині стягнення заборгованості у розмірі 2 826 437,49 грн провадження у справі закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки відповідач виконав зобов`язання на вказану суму після відкриття провадження у справі та підтвердив належними доказами.

Позивач посилається на те, що кінцевим терміном оплати заборгованості відповідача на користь позивача було 13 липня 2022. У вказаний строк зобов`язання відповідачем не виконане, заборгованість не повернута.

Крім основного боргу, за прострочення виконання грошових зобов`язань за укладеними договорами позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за період із 14.07.2022 по 23.10.2023 на суму 108 485,28 грн, інфляційні нарахування за період із 14.07.2022 по 23.10.2023 на суму 338 140,31 грн та пеню в розмірі 1 755 123,07 грн. за період із 14.07.2022 до 23.10.2023.

Відповідальність за порушення грошового зобов`язання передбачена статтею 625 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України).

Відтак, враховуючи положення частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Аналогічна правова позиція наведена у Постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18.

Судом перевірено доданий позивачем розрахунок 3% річних та втрат від інфляції, визнано його арифметично правильним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних на суму 108 485,28 грн та втрат від інфляції на суму 338 140,31 грн є правомірною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені, суд зазначає таке.

Згідно зі статтями 230, 231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку відповідач зобов`язаний сплатити за невиконання чи неналежне виконання господарського зобов`язання. Якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

З огляду на ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 4.2.2. Договору №415-ДТ-20/Д поставки товару від 04 грудня 2020 та п.4.2.2 Договору №415-А92-20/Д від 04 грудня 2020 передбачено, що у разі порушення Покупцем терміну перерахування грошових коштів, що узгоджений Сторонами в Договорі та відповідній Додатковій угоді, Покупець зобов`язаний на вимогу Постачальника сплатити пеню в розмірі до 0,05% від несплаченої вчасно суми за кожен календарний день прострочення оплати, включаючи день зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, а при простроченні платежу понад 50 (п`ятдесят) банківських днів від дати відвантаження - розмір пені становить 2% від несплаченої вчасно суми за кожен календарний день прострочення оплати.

Відповідно до п.4.4. Договору №415-ДТ-20/Д поставки товару від 04 грудня 2020 та п.4.4. Договору №415-А92-20/Д від 04 грудня 2020 сторони узгодили, що до нарахування штрафних санкцій діє подовжений строк нарахування 3 (три) роки. Також Сторонами погоджено, що строк позовної давності по стягненню штрафних санкцій становить 3 (три) роки.

Позивачем на підставі вказаних положень договору розмір пені розраховується за період із 14.07.2022 до 23.10.2023 в розмірі 1 755 123,07 грн.

Перевіривши розрахунки позивача щодо стягнення пені, суд дійшов висновку про правомірність здійснених позивачем нарахувань пені у розмірі 1 755 123,07 грн.

Відповідно до ч. 1. ст. 62 Кодексу України з процедур банкрутства, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами та підлягають задоволенню частково.

Судові витрати.

Відповідно до вимог ст. 238 Господарського процесуального кодексу України при ухвалені рішення у справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Згідно з ч. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

Відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача пропорційно до задоволених позивних вимог у розмірі 26 421,29 грн.

Як вбачається із поданих до позовної заяви доказів сплати судового збору, позивачем згідно з платіжною інструкцією від 24.10.2023 за №35 за подання позовної заяви до суду сплачено судовий збір у розмірі 65 249,66 грн.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила у разі закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 76-79, 86, 123, 129, 231, 236-241 ГПК України, ст.ст. 1, 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Провадження у справі щодо стягнення 2 826 347,49 грн основного боргу закрити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГІСТР-Д» (46006, м.Тернопіль, вул. Острозького, 47а; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БНК-УКРАЇНА» (79012, м. Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ) 108 485,28 грн 3% річних, 338 140,31 грн втрат від інфляції, 1 755 123,07 грн пені та 26 421,29 грн судового збору.

Накази видати згідно з ст. 327 ГПК України після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складений 20.12.2023.

Суддя Чорній Л.З.