ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

20.12.2023м. ДніпроСправа № 904/6519/23

за заявою Державного підприємства "Адміністрація річкових портів"

про забезпечення позову у справі

за позовом Державного підприємства "Адміністрація річкових портів", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кам`янський термінал", м. Кам`янське Дніпропетровської області

про стягнення 152 574,35 грн,-

Суддя Бажанова Ю.А.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Адміністрація річкових портів" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кам`янський термінал" на свою користь заборгованість за договором надання послуг №110621/1 від 11.06.2021 що складається з 38 429,85 грн 3% річних, 114 144,50 грн. інфляційних нарахувань.

Позовні вимоги обґрунтовані не виконанням відповідачем своїх обов`язків за договором про надання послуг від 11.06.2021 №110621/1 заборгованість за яким стягнута за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2022 у справі №904/2433/22. У зв`язку з тим, що відповідач продовжує не виконувати зобов`язання за договором, позивач нарахував та просить стягнути три проценти річних та інфляційні втрати (за наступний період після тих періодів, які були предметом розгляду у справі №904/2433/22).

18.12.2023 Державне підприємство "Адміністрація річкових портів" подано заяву про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на активи (грошові кошти) Товариства з обмеженою відповідальністю "Кам`янський термінал" (51925, Дніпропетровська обл., місто Кам`янське, вулиця Портова, будинок 2, вбудоване приміщення 01, ідентифікаційний код: 38422473), що знаходяться на рахунках НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 а Акціонерному товаристві "Перший український міжнародний банк", а також будь-яких банківських установах та/ або в інших фінансових установах в межах суми позову в розмірі 152 574,35 грн.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що у зв`язку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Кам`янський термінал" рішення від 29.12.2022 у справі №904/2433/22 в добровільному порядку, у зв`язку із чим Державне підприємство "Адміністрація річкових портів" передало наказ від 24.01.2023 на примусове виконання приватному виконавцю Русецькій Оксані Олександрівні (ВП № 72606409). Інформація з виконавчого провадження свідчить про відсутність на момент стягнення грошових коштів у боржника (відповідача), у зв`язку із чим, приватним виконавцем було звернено стягнення на майно боржника. Державне підприємство "СЕТАМ", 23.11.2023 на підставі поданих для проведення реалізації майна документів приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною, та у відповідності до вимог ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження", Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 в редакції наказу Міністерства Юстиції України №2832/5 від 29.09.2016, Порядку реалізації арештованого майна шляхом, затвердженого наказом Міністерства юстиції України року №2831/5, здійснило реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронного аукціону через веб-сайт в мережі Інтернет.

Таким чином Державне підприємство "Адміністрація річкових портів" вважає, що оскільки сума заявлених позовних вимог (152 574,35 грн.) ґрунтується виключно на приписах статті 625 Цивільного кодексу України та на підставі вже встановлених обставин справи Господарського суду Дніпропетровської області №904/2433/22, наявні обґрунтовані припущення, що відповідач, розуміючи відсутність перспективи у відмові в позові буде вживати заходи направлені на витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем.

Позивач звертає увагу, що грошові кошти на які просить накласти арешт, підлягають передачі відповідачу як залишок грошових коштів від реалізації майна, здійсненого в порядку примусового виконання рішення суду прийнятого за наслідками порушення відповідачем договору. На думку позивача, факт триваючого порушення відповідачем господарського зобов`язання за договором, поза сумнівом є свідченням того, що виконання обов`язків за договором не відноситься до інтересів відповідача.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, підлягає доказуванню.

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За приписами частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з положеннями статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач (заявник) просить накласти арешт на активи (грошові кошти) Товариства з обмеженою відповідальністю "Кам`янський термінал", що знаходяться на рахунках НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 а Акціонерному товаристві "Перший український міжнародний банк", а також будь-яких банківських установах та / або в інших фінансових установах в межах суми позову в розмірі 152 574,35 грн.

Заявник зазначає про наявність у відповідача заборгованості перед ним за договором надання послуг №110621/1 від 11.06.2021. Також зазначає, що інформація з виконавчого провадження (що стосується справи 904/2433/22) свідчить про відсутність на момент стягнення грошових коштів у боржника (відповідача), у зв`язку із чим, приватним виконавцем було звернено стягнення на майно боржника. Державне підприємство "СЕТАМ" На підставі чого вважає, що даний факт може ускладнити або/та унеможливити виконання рішення суду по справі №904/6519/23.

Суд звертає увагу на те, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, звертаючись з відповідною заявою позивач серед іншого, повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову; наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення і предметом позовної вимоги; взаємопов`язаність заходу забезпечення з обставиною утруднення виконання чи невиконання рішення господарського суду, а саме, що обраний спосіб забезпечення спроможний запобігти відповідним утрудненням; імовірність утруднення виконання рішення або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову (позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в п.6.4 постанови від 25.02.2019 у справі №908/685/18, п.14 постанови від 15.01.2019 у справі №915/870/18).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в п.17 постанови від 26.02.2019 у справі №914/1353/16, в п.6.3. постанови від 25.02.2019 у справі №924/789/18, в п.14 постанови від 25.02.2019 у справі №922/2673/18).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в п.6.4 постанови від 25.02.2019 у справі №908/658/18, п.14 постанови від 15.01.2019 у справі №915/870/18).

Разом з цим, позивачем не обґрунтовано наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, зокрема не надано до суду доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, наприклад, але не виключно, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після направлення претензії чи подання позову до суду такі як: реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації (подання оголошень, здійснення оцінки майна); витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, за наявності такої можливості; укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання, тощо.

В заяві позивач зазначає, що 23.11.2023 здійснило реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронного аукціону через веб-сайт в мережі Інтернет та зазначає, що залишок коштів після погашення стягнутої суми за рішенням суду у справі 904/2433/22 приватний виконавець перерахує на рахунок відповідача, тому позивач фактично (як зазначено безпосередньо у заяві про забезпечення позову) просить накласти арешт на кошти, які залишаться з продажу майна, між тим, у заяві про забезпечення позову позивач не зазначив за якою ціною 23.11.2023 було реалізоване арештоване майно відповідача, не надав докази на підтвердження реалізації такого майна.

Тобто позивачем не доведено (не обґрунтовано) наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача.

Згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13 січня 2020 року у справі № 922/2163/17 забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Оцінюючи наведені заявником доводи на відповідність критерію ймовірного утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, суд зазначає, що заявником не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено в порядку приписів статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнень у виконавчих провадженнях може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду.

Суд звертає увагу, що обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Отже, з урахуванням наведених заявником підстав для вжиття заходів до забезпечення позову та наявних у матеріалах справи доказів, позивачем не доведено наявність підстав для вжиття таких заходів, а тому заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню із такою заявою, зокрема, за наявності належного обґрунтування.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" про забезпечення позову відмовити.

Відмова в задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню із такою заявою, за наявності до того підстав.

Ухвала набирає законної сили 20.12.2023 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.А. Бажанова