ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2023 р. Справа№ 911/3072/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Козир Т.П.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

розглянувши заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" про ухвалення додаткового рішення

при розгляді апеляційної скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря"

на рішення Господарського суду Київської області від 10.01.2022

(повний текст рішення складено та підписано 13.03.2023)

у справі № 911/3072/21 (суддя Карпечкін Т.П.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі"

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря"

про стягнення 783 322,14 грн

за участю представників:

від позивача: Безштанько В.В.

від відповідача: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Північного апеляційного господарського суду перебувала апеляційна скарга Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" на рішення Господарського суду Київської області від 10.01.2022 у справі № 911/3072/21.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2023 апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" на рішення Господарського суду Київської області від 10.01.2022 у справі № 911/3072/21 задоволено; рішення Господарського суду Київської області від 10.01.2022 у справі № 911/3072/21 скасовано; прийнято нове рішення про відмову у позові.

22.09.2023 до Північного апеляційного господарського суду від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 39 675,00 грн по суду першої інстанції та 26 030,00 грн по суду апеляційної інстанції, а також 17 753,25 грн судових витрат.

16.10.2023 від позивача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшли заперечення проти заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/3072/21 про розподіл судових витрат на правничу допомогу.

У поданих запереченнях позивач просить відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/3072/21, оскільки вказана заява є необґрунтованою, витрати на професійну правничу допомогу не доведено, а перелік який вказаний у розрахунках визначення розміру за надання правової допомоги по судах обох інстанцій, на думку позивача, не може свідчити про фактичне надання послуг та не дає можливості перевірити фактичність надання вказаних послуг.

30.10.2023 від відповідача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без участі його представника.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2023 прийнято до розгляду заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/3072/21, та призначено на 31.10.2023.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Хрипуна О.О. на довготривалому лікарняному з 31.10.2023, судове засідання, призначене на 31.10.2023, не відбулося.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 призначено розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/3072/21 на 12.12.2023 об 11:30.

В судове засідання призначене на 12.12.2023 представник відповідача не з`явився.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги та доводи заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" заперечив та просив відмовити в її задоволенні.

Дослідивши матеріали справи та доводи сторін на предмет поданої заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний господарський суд вважає її такою, що підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно будь-якої позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.244 ГПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглядаючи клопотання, колегія суддів враховує, що судові витрати, відповідно до приписів статті 123 ГПК України, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, відповідно до ст.126 ГПК України, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вже зазначалося вище, після прийняття постанови апеляційним судом подано заяву Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Зоря" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у сумі 39 675,00 грн по суду першої інстанції, та 26 030,00 грн по суду апеляційної інстанції під час розгляду справи № 911/3072/21.

На підтвердження понесених судових витрат до заяви додано копії договору про надання правової допомоги № 01/04/23 від 04.04.2023, додатку № 1 до договору, платіжної інструкції № від 05.04.2023, детального опису витрат на правову допомогу від 01/04/23.

Матеріали справи, також, містять ордер серії АІ № 1375868 від 06.04.2023 виданий Головку О.С.

Окрім того, матеріалами справи підтверджено, що, 04.04.2023 Головко Олександр Сергійович - адвокат та Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Зоря" - (клієнт) уклали Договір про надання правової допомоги № 01/04/23 (надалі в тексті Договір), згідно п.1.1 якого адвокат бере на себе обов`язок здійснювати захист прав та інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції у справі № 911/3072/21, на умовах цього договору.

Відповідно до п.1.2 договору, правова допомога, визначена п.1.1 полягає у наданні клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з питань визначеним п.1.1 договору, надання юридичних висновків, правового аналізу документації клієнта, направлення адвокатських запитів в інтересах клієнта, підготовка, підписання та направлення заяв, скарг, клопотань, пояснень, заперечень тощо, представництво інтересів клієнта на судових засіданнях, збирання та подання до суду необхідних доказів, представництво інтересів клієнта перед іншими юридичними та фізичними особами з метою встановлення можливості врегулювання спору в досудовому порядку або укладення мирової угоди в рамках судового провадження тощо, а також вчинення інших дій в межах діючого законодавства та договору, якщо вчинення таких дій потребуватимуть інтереси клієнта.

Як вбачається з договору, сторони узгодили права та обов`язки, термін дії договору та плату за надання правової допомоги.

Сторони у розділі 3 договору погодили, що винагорода за надання правової допомоги є гонораром адвоката і становить 26 030,00 грн без ПДВ. Гонорар адвоката формується на підставі кошторису (додаток № 1 до цього договору). Гонорар за надання правової допомоги адвокатом сплачується клієнтом в наступному порядку: 100% від суми гонорару визначеної п.3.2 договору протягом 10-ти календарних днів з моменту укладення цього договору. Розмір гонорару визначеного п.3.2 договору є фіксованою платою за надання правової допомоги згідно із п.1.1 договору, який визначено виходячи із предмету захисту та представництва інтересів клієнта, складності, важливості, терміновості та значимості суті питання для клієнта, а також часу, який необхідно затратити на виконання умов цього договору.

Розмір винагороди, який визначено цим договором може бути переглянутий за згодою сторін у разі явного перевищення (більше як на 10%) обсягів надання правової допомоги визначених додатком № 1 до договору (п.3.4 договору).

Оплата гонорару за цим договором проводиться клієнтом самостійно на рахунок адвоката реквізити якого визначені цим договором. Підтвердженням оплати клієнтом розміру винагороди є відповідне зарахування суми оплати на відповідний банківський поточний рахунок адвоката. (п.3.5 договору).

За умовами п.3.6. договору, відсутність коштів у клієнта та будь-які інші, незалежні від адвоката обставини, не звільняють клієнта від обов`язку проводити оплату гонорару у розмірі та в терміни, передбачені п.п.3.2, 3.3 цього договору. На вимогу клієнта, в якості підтвердження виконання сторонами своїх зобов`язань може бути підписано відповідний Акт приймання-передачі наданих послуг.

В пункті 9.4 договору, сторони погодили, що Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до ухвалення судом апеляційної інстанції рішення по суті справи, а в частині грошових зобов`язань, до повного їх виконання.

Додатком № 1 до договору про надання правової допомоги № 01/04/23 від 04.04.2023 є Кошторис визначення розміру плати за надання правової допомоги, в якому сторони погодили, що базова норма годин надання правової допомоги становить 8:30:00 год на загальну суму 26 030,00 грн, у тому числі:

- консультація/надання правової інформації 1 330,00 грн за 30хв. (норма правової допомоги 1 год, у відсотках 5.9%);

- письмова підготовка документації 19 950,00 грн (норма правової допомоги 5 год, у відсотках 58.8% = 19 950,00);

- інша правова допомога/представництво 3 990,00 грн (норма правової допомоги 1 год, у відсотках 11,8%);

- виїзд/прибуття до суду 380,00 грн/год (норма правової допомоги 2 год, у відсотках 23.5%).

Також, в матеріалах справи міститься детальний опис витрат на правову допомогу за договором № 01/04/23 від 04.04.2023, де зазначено, що адвокат Головко О.С. надав послуги на загальну суму 26 030,00 грн за 11 год 40 хв, в тому числі:

04.04.2023 консультування, обговорення з клієнтом стратегії захисту в суді апеляційної інстанції - 1 330,00 грн (30 хв, вартість за 1 год - 2 660,00 грн);

06.04.2023 підготовка та направлення апеляційної скарги - 19 950,00 грн (5 год, вартість за 1 год - 3 990,00 грн);

04.07.2023, 18.07.2023, 29.08.2023, 19.09.2023 виїзд до суду для здійснення представництва (обраховується як час витрачений в інтересах клієнта з урахуванням фактичних затрат на переміщення)- 5 год 30хв = 2 090,00 грн (380,00 грн за 1 год);

29.08.2023, 19.09.2023 представництво інтересів клієнта в суді (з часу призначення судового засідання до його розгляду і фактичного закінчення) 40 хв. = 2 660,00 грн. (вартість 3 990,00 грн за 1 год).

Щодо судових витрат у суді першої інстанції колегія суддів зазначає наступне.

У відзиві на позовну заяву від 09.11.2021 відповідачем заявлено суму попереднього орієнтовного розміру судових витрат, наведено обґрунтування та докази понесення таких витрат.

До відзиву на позов від 09.11.2021 відповідачем було додано копії Договіру про надання правової допомоги у суді першої інстанції № 02/11/21 від 04.11.2021, а також платіжного доручення № 1060 від 05.11.2021, про оплату 40% від суми гонорару адвоката за договором в розмірі 15 870,00 грн та детального опису витрат на правову допомогу від 09.11.2021.

Згідно з п.3.3. договору від 04.11.2021, гонорар за надання правової допомоги адвокатом сплачується клієнтом в наступному порядку: 40% від суми гонорару визначеної п.3.2 договору - протягом 5-ти календарних днів з моменту укладення цього договору, інші 60% - протягом 10-ти календарних днів з моменту постановлення судом відповідного рішення по суті справи. В матеріалах справи міститься платіжне доручення № 1060 від 05.11.2021, з призначенням платежу: за надані послуги правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги № 02/11/21 від 04.11.21, сума - 15 870,00(сума що становить 40% від вартості загальної суми, відповідно до умов договору).

Згідно із п.3.2. договору № 02/11/21 від 04.11.21, винагорода за надання правової допомоги є гонораром адвоката і становить 39 675,00 грн.

Додатком № 1 до договору про надання правової допомоги № 02/11/21 від 04.11.2021 є Кошторис визначення розміру плати за надання правової допомоги, в якому сторони погодили, що базова норма годин надання правової допомоги становить17:30:00 год на загальну суму 39 675,00 грн, у тому числі:

- консультація/надання правової інформації 2 100,00 грн за 1 год (норма правової допомоги 1 год, у відсотках 5.7%);

- письмова підготовка документації 3 150,00 грн за 1 год (норма правової допомоги 9 год, у відсотках 51.4%= 28 350,00);

- перевірка та аналіз правової документації 1 575,00 грн за 1 год (норма правової допомоги 1 год, у відсотках 5,7%);

- інша правова допомога/представництво 3 150,00 грн за 1 год (норма правової допомоги 2 год, у відсотках 11,4%= 6 300,00грн);

- виїзд 300,00 грн за год (норма правової допомоги 4:30 год, у відсотках 25.7% = 1350,00 грн).

Також, в матеріалах справи міститься детальний опис витрат на правову допомогу за договором № 02/11/21 від 04.11.2021, де зазначено, що адвокат Головко О.С. надав послуги на загальну суму 39 675,00 грн за 17 год 30хв, в тому числі:

04.11.2023 консультування, обговорення з клієнтом суті позовної заяви, стратегії захисту в суді 2 100,00 грн (1 год, вартість за годину 2 100,00 грн);

04.11.2021 аналіз матеріалів справи -1 575,00 грн (1 год, вартість за 1 год -1 575,00 грн);

08.11.2021-09.11.2021 підготовка відзиву на позов (6 год, вартість за 1 год 3 150,00 грн = 18 900,00 грн);

виїзд до суду для здійснення представництва (обраховується як час витрачений в інтересах клієнта з урахуванням фактичних затрат на переміщення)- 4 год 30хв (300,00грн за 1 годину = 1 350,00 грн);

підготовка заперечень на відповідь на відзив - 2 год (3 150,00 грн за 1 годину = 6 300,00 грн);

представництво інтересів клієнта в суді (з часу призначення судового засідання до його розгляду і фактичного закінчення) 2 год використаного часу (вартість 3 150,00 грн за 1 год = 6 300,00грн).

Отже, згідно поданих адвокатом Головком О.С. документів, він надав послуги клієнту під час розгляду справи у суді першої інстанції та суді апеляційної інстанції на загальну суму 65 705,00 грн (39 675,00+26 030,00) розмір якої згідно договору № 02/11/21 від 04.11.2021 та договору № 01/04/23 від 04.04.2023 є фіксованими.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з позивача на користь відповідача в порядку розподілу витрат адвоката відповідача витрат на виїзд для участі в судових засіданнях, з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Отже, положення абзацу 2 частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розрізняють витрати сторони на професійну правничу допомогу адвоката та витрати сторони, понесені у зв`язку з компенсацією витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, витрати на проїзд адвоката до суду є сумою, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (пункт 2 частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Подібні висновки Верховного Суду викладені у пункті 31 постанови від 03.10.2019 у справі № 908/1654/18 та у постанові від 21.01.2021 у справі № 922/3812/19.

Зі змісту укладеного між Відповідачем та адвокатом Головком О.М. договору про надання правової допомоги № 02/11/21 від 04.11.21 та договору про надання правової допомоги № 01/04/23 від 04.04.2023 вбачається, що у зазначеному договорі його сторони передбачили можливість понесення адвокатом витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та обов`язок Клієнта відшкодувати ці витрати.

Суд зазначає про те, що умовою для розподілу витрат сторони, понесених на компенсацію витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, є факт понесення таких витрат стороною спору.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у пункті 140 постанови від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15, для розподілу витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), необхідною умовою згідно з положеннями пункту 2 частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, якою регламентовано порядок компенсації, є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

Однак, проаналізувавши надані відповідачем докази понесення витрат на компенсацію транспортних витрат адвоката, Північний апеляційний господарський суд встановив, що договір не містить відомостей щодо витрат адвоката, зокрема транспортних витрат, пов`язаних з наданням відповідачеві правничої допомоги при здійсненні представництва в судах першої та апеляційної інстанцій згідно вищевказаних договорів.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Договір про надання правової допомоги, згідно п.4 ч.1 ст.1 зазначеного Закону це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ч. 3 ст. 30 зазначеного Закону, при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частинами 5, 6 статті 126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Колегія суддів також враховує, що Верховний Суд в постанові від 01.10.2020 у справі № 910/15191/19 звертає увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд також приймає до уваги правову позицію щодо розумності та співмірності розміру витрат на правову допомогу, яка відображена в постановах Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18 і від 01.08.2019 у справі № 915/237/18.

Вирішуючи питання розподілу витрат на правничу допомогу, суд апеляційної інстанції звертає увагу учасників справи на висновки Великої Палати Верховного Суду, які містяться в постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, в якій суд зробив такі висновки.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи; стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Такі правові висновки послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі № 922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19.

Окрім того, в заяві про ухвалення додаткового рішення відповідач вказує про не вирішення судом апеляційної інстанції, при розгляді апеляційної скарги, питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 17 753,25 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що вказані доводи не відповідають дійсності, оскільки у постанові Північного апеляційного господарського суду у справі № 911/3072/21 вказане питання було вирішено, зокрема у частині 4 резолютивної частини.

Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, а також з урахуванням поданого представником позивача заперечення щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу та його доводів щодо їх неспівмірності, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви представника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" та стягнення з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" 28 505,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на встановлене та враховуючи подані позивачем заперечення, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд доходить висновку, що заява Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" про винесення додаткового рішення у справі № 911/3072/21 підлягає частковому задоволенню на суму 28 505, 00 грн.

Керуючись статтями 76, 86, 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі № 911/3072/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" (04136, м. Київ, вул. Стеценка, 1-А, ідентифікаційний код 23243188) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" (08842, Київська обл., Миронівський р-н., с. Владиславка, вул. Центральна, 183, код 30830840) 28 505, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. Доручити Господарському суду Київської області видати наказ.

4. Матеріали справи № 911/3072/21 повернути до суду першої інстанції.

5. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді Т.П. Козир

О.В. Агрикова