ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року

м. Київ

cправа № 921/475/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бакуліна С. В. головуючий (доповідач), Вронська Г.О., Студенець В.І.

за участю секретаря судового засідання - Федорченка В.М.,

представників:

позивача - Литвина П.В.

відповідача - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 (головуючий суддя - Орищин Г.В., судді: Галушко Н.А., Желік М.Б.) та рішення Господарського суду Тернопільської області від 06.06.2023 (суддя Андрусик Н.О.) в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені 2 913 931,78 грн, штрафу 2 661 425, 52 грн, інфляційних втрат 37 981,22 грн

у cправі №921/475/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

до Дочірнього підприємства "Газпостач" Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільміськгаз"

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог

1.1.Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг") звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Дочірнього підприємства "Газпостач" Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільміськгаз" (далі - ДП "Газпостач" ТОВ "Тернопільміськгаз") про стягнення 24 020 866,26 грн боргу, 1 642 124,85 грн інфляційних нарахувань, 357 470,49 грн 3% річних, 5 827 863,57 грн пені, 5 322 851,05 грн штрафу (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

1.2.Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань з оплати вартості поставленого природного газу за умовами рамкового договору купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-ТМГ від 30.09.2021 та індивідуального договору №БГр-21/22-ТМГ від 30.09.2021.

2.Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

2.1.30.09.2021 між ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" (продавець) та ДП "Газпостач" ТОВ "Тернопільміськгаз" (покупець) було укладено рамковий договір купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-ТМГ (далі - рамковий договір), відповідно до пункту 1.1 якого цей договір (включаючи усі зміни та доповнення) регулює відносини сторін щодо купівлі-продажу, передачі та прийому природного газу за угодою, що надалі іменується - "індивідуальний договір". Форма індивідуального договору наведена у додатку 1, що є невід`ємною частиною договору.

2.2.Продавець передає покупцеві природний газ у порядку та на умовах, визначених у індивідуальному договорі; перехід права власності на природний газ відбувається на умовах, передбачених цим договором, якщо інше не передбачено Індивідуальним договором (пункт 3.1 рамкового договору).

2.3.Передача та приймання природного газу здійснюється на ВТТ шляхом надання сторонами оператору ГТС торгових сповіщень на відчуження/набуття природного газу в інформаційній платформі оператора ГТС, відповідно до вимог Кодексу ГТС. Право власності на природний газ переходить від продавця до покупця у ВТТ (пункт 3.3 рамкового договору).

2.4.За змістом пунктів 3.9, 3.10 рамкового договору після закінчення періоду поставки, у якому була здійснена передача газу, але не пізніше 8-го числа місяця, наступного за періодом поставки, якщо інше не передбачено індивідуальним договором, продавець складає, підписує, скріплює своєю печаткою комерційний акт та направляє на підпис покупцю його скановану копію на електронну адресу покупця, вказану у розділі 11 цього договору. Комерційний акт вважається отриманим покупцем в день направлення його продавцем на електронну адресу покупця, також продавець надсилає на підпис покупцю оригінали комерційного акту у двох примірниках, підписані та скріплені печаткою продавця, на поштову адресу покупця, вказану у розділі 11 цього договору.

2.5.Покупець підписує, скріплює печаткою (за наявності) отриману скановану копію комерційного акту та направляє підписану ним скановану копію на електронну адресу продавця, вказану у розділі 11 цього договору; покупець також підписує оригінал отриманого від продавця комерційного акту та повертає один примірник підписаного покупцем комерційного акту продавцю, не пізніше 12-го числа місяця, наступного за періодом поставки на поштову адресу продавця, вказану у розділі 11 цього договору.

2.6.За умовами пункту 4.2 рамкового договору продаж природного газу здійснюється за договірною ціною, що встановлюється між продавцем та покупцем на умовах індивідуального договору.

2.7.Відповідно до пункту 4.4 рамкового договору покупець має здійснити оплату за природний газ на умовах, передбачених індивідуальним договором.

2.8.Моментом оплати вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок продавця. У платіжних дорученнях покупець обов`язково має вказувати призначення платежу, номер та дату рамкового договору та індивідуального договору. У випадку виникнення у покупця заборгованості за договором, продавець має право зарахувати грошові кошти, отримані від покупця в поточному періоді поставки, незалежно від призначення платежу, в рахунок погашення існуючої заборгованості (пункти 4.5 - 4.6, 4.8 рамкового договору).

2.9.У пункті 6.1 рамкового договору сторони передбачили, що за невиконання або неналежне виконання своїх договірних зобов`язань вони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України, договором та індивідуальним договором.

2.10.За порушення покупцем строків проведення розрахунків за природний газ, визначених договором та/або індивідуальним договором, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення, покупець зобов`язаний сплатити на користь продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а у випадку порушення покупцем строків оплати за природний газ більше ніж на п`ять робочих днів, покупець зобов`язаний сплатити на користь продавця додатково штраф, розмір якого становить 10% від суми простроченого платежу (пункт 6.3 рамкового договору).

2.11.Відповідно до пунктів 9.1, 9.2 рамкового договору такий набув чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності), але не раніше дати приєднання покупця до договору про утворення балансуючої групи, згідно з яким продавець є стороною, відповідальною за добовий небаланс групи, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до їх повного та належного здійснення, а в частині передачі газу покупцю по 30 квітня 2022 року (включно).

2.12.За умовами пункту 9.6 рамкового договору усі додатки, додаткові угоди до цього договору, у тому числі індивідуальний договір та додаткові угоди до нього, є його невід`ємними частинами та набувають чинності, якщо вони вчинені у письмовій формі, підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками сторін (за наявності).

2.13.30.09.2021 між сторонами було укладено індивідуальний договір №БГр-21/22-ТМГ до рамкового договору купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-ТМГ від 30.09.2021 (далі - індивідуальний договір №БГр-21/22-ТМГ), пунктами 1, 3 якого визначено період поставки природного газу - з 01.10.2021 до 30.04.2022 (включно) з плановим договірним обсягом природного газу 79 000,00 тис. куб. м.

2.14.Пунктом 8 індивідуального договору встановлено, що договірна вартість газу за період поставки розраховується як добуток договірного обсягу відповідно до укладеної сторонами додаткової угоди та наданої покупцем заявки та договірної ціни, визначеної в пункті 10 індивідуального договору.

2.15.Відповідно до пункту 12 індивідуального договору оплата договірної вартості за відповідний період поставки здійснюється покупцем виключно грошовими коштами на банківській рахунок продавця протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів, починаючи з дня, наступного за днем закінчення відповідного періоду поставки.

2.16.За умовами пункту 14 індивідуального договору покупець зобов`язався надавати продавцю не пізніше ніж за 2 (два) банківські дні до початку періоду поставки: жовтень 2021 року, листопад 2021 року, грудень 2021 року, січень 2022 року, лютий 2022 року, березень 2022 року, квітень 2022 року, один з наступних видів забезпечення виконання своїх платіжних зобов`язань за індивідуальним договором:

- у вигляді безвідкличної безумовної банківської гарантії у сумі, що становить 100% договірної вартості газу за відповідний період поставки, визначеної сторонами у додатковій угоді до індивідуального договору, укладеної відповідно до пунктів 7 та 16 індивідуального договору, та закінченням строку такої банківської гарантії не раніше ніж через 31 день після закінчення терміну оплати, визначеного у пункті 12 цього індивідуального договору. Банківська гарантія має бути складена банком-гарантом за формою та відповідати вимогам, що наведені у додатку 2 до цього індивідуального договору. Усі витрати, пов`язані з банківською гарантією, здійснюються за рахунок покупця;

- укласти договір або додаткову угоду до договору банківського рахунку щодо здійснення договірного списання (надалі договір про договірне списання) з рахунку покупця, на який надходять кошти від побутових споживачів. Договір про договірне списання укладається між покупцем, продавцем та банком, в якому обслуговується відповідний рахунок покупця. Покупець також зобов`язується не відкривати інших рахунків в будь-яких банківських установах для отримання коштів від побутових споживачів та не здійснювати розрахунки з побутовими споживачами із застосуванням будь-яких інших рахунків, ніж рахунок, відносно якого укладений договір про договірне списання. Договір про договірне списання має містити умови, викладені у додатку 3 до цього індивідуального договору.

2.17.У пункті 15 індивідуального договору сторони погодили, що передача природного газу покупцю у періоді поставки: жовтень 2021 року, листопад 2021 року, грудень 2021 року, січень 2022 року, лютий 2022 року, березень 2022 року, квітень 2022 року здійснюється продавцем за умови належного виконання покупцем вимог пунктів 13 або 14 індивідуального договору.

2.18.Відповідно до пункту 16 індивідуального договору будь-які зміни щодо планового договірного обсягу природного газу за загальний період поставки та/або договірного обсягу, зазначеного у додатковій угоді, укладеній на відповідний період поставки, передбаченому пунктом 3 індивідуального договору, можуть вноситися тільки за погодженням сторін шляхом підписання додаткової угоди до індивідуального договору.

2.19.Додатковими угодами до індивідуального договору сторони визначали обсяг природного газу, який буде прийнятий покупцем від продавця та договірну вартість газу.

2.20.Позивач поставив, а відповідач прийняв природний газ, що підтверджується наявними в матеріалах справи підписаними сторонами комерційними актами приймання-передачі природного газу на загальну суму 586 180 000,00 грн (а.с.44-50, т.1).

2.21.Долучені до матеріалів справи виписки по банківському рахунку позивача, інформації АТ "Державний ощадний банк України" щодо надходження коштів №16/2-09/2220 від 07.11.2022, №16/2-09/1952 від 09.09.2022; довідки АБ "УКРГАЗБАНК" №15932/21023/2022 від 16.09.2022, підтверджують здійснення відповідачем часткової оплати вартості переданого йому природного газу на суму 562 159 133,74 грн, відтак заборгованість відповідача перед позивачем становить 24 020 866,26 грн (586 180 000,00 грн -562159133,74 грн).

2.22.Невиконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо повної оплати вартості природного газу слугувало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом про стягнення 24 020 866,26 грн заборгованості, 1 642 124,85 грн інфляційних втрат, 357 470,49 грн - 3% річних, 5 827 863,57 грн пені та 5 322 851,05 грн штрафу.

3.Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3.1.Господарський суд Тернопільської області рішенням від 06.06.2023 у справі №921/475/22, яке Західний апеляційний господарський суд залишив без змін постановою від 21.09.2023, позовні вимоги ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" задовольнив частково; з ДП "Газпостач" ТОВ "Тернопільміськгаз" на користь позивача стягнув 24 020 866,26 грн боргу, 1 604 143,63 грн інфляційних нарахувань, 357 470,49 грн 3% річних, 2 913 931,79 грн пені, 2 661 425,53 грн штрафу, а також 556 997,93 грн судового збору.

3.2.Приймаючи рішення у справі, суди виходили з такого:

- факт передачі позивачем та прийняття відповідачем у період з листопада 2021 року по квітень 2022 року природного газу на загальну суму 586 180 000,00 грн підтверджено наявними в матеріалах справи комерційними актами приймання-передачі природного газу, котрі підписані обома сторонами без будь-яких зауважень. Відповідачем була здійснена часткова оплата вартості отриманого у вказаний період природного газу на суму 562 159 133,74 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Відтак, розмір заборгованості по оплаті за отриманий у спірний період природний газ станом на 31.10.2022 складає 24 020 866,26 грн, що не заперечується сторонами;

- за неналежне виконання умов договору в частині оплати поставленого газу позивачем нараховано відповідачу 1 642 124,85 грн інфляційних втрат, 357 470,49 грн - 3% річних, 5 827 863,57 грн пені та 5 322 851,05 грн штрафу. Здійснивши перевірку проведених позивачем обрахунків, суди встановили, що вимоги про стягнення 5 827 863,57 грн пені, 5 322 851,05 грн штрафу та 3 574 710,49 грн 3% річних є правомірними та обґрунтованими. Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат 1 642 124,85 грн суди встановили помилковість такого, відтак дійшли висновку про те, що правомірно заявленим до стягнення є розмір інфляційних втрат в сумі 1 604 143,63 грн; у задоволенні стягнення 37 981,22 грн інфляційних втрат суди відмовили у зв`язку з невірним їх обрахунком;

- водночас, вирішуючи спір, суди, враховуючи інтереси обох сторін, дійшли висновків про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача та зменшення розміру штрафних санкцій (пені та штрафу), з огляду на ступінь виконання зобов`язання відповідачем та поведінку винної сторони, яка полягала у систематичному погашенні заборгованості шляхом договірного списання.Тому позовні вимоги в частині стягнення пені та штрафу судами задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 2 913 931,79 грн пені та 2 661 425,53 грн штрафу.

4.Короткий зміст вимог касаційної скарги та її обґрунтування. Доводи інших учасників справи

4.1.ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 06.06.2023 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 2 913 931,78 грн пені, 2 661 425,52 грн штрафу, 37 981,22 грн інфляційних втрат та прийняти нове рішення в цих частинах про задоволення вимог щодо стягнення відповідних сум.

4.2.ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, посилається на пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), зазначаючи, що судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень не враховано висновків Верховного Суду, викладених у постановах: (1) від 26.06.2020 у справі №905/21/19, від 05.07.2019 у справі №905/600/18, щодо застосування статті 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), норм Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003; (2) від 04.05.2018 у справі №908/1453/14, від 04.02.2020 у справі №918/116/19, щодо застосування статті 551 ЦК та статті 233 Господарського кодексу України (далі - ГК).

4.3.ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" подало до Верховного Суду клопотання про зупинення провадження у справі №921/475/22, яке обґрунтовано тим, що на розгляді Верховного Суду перебуває справа №911/2269/22, яка ухвалою від 04.10.2023 була передана на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з огляду на те, що колегія суддів під час розгляду зазначеної справи вважала за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 15.02.2023 у справі №920/437/22 про можливість зменшення заявленої пені до 1%. ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" зазначає, що оскільки правові висновки Верховного Суду у справі №911/2269/22 (стосовно наявності/відсутності підстав для відступу від правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 15.02.2023 у справі №920/437/22) можуть мати суттєве значення для вирішення питання у справі №921/475/22 щодо застосування приписів статей 551 ЦК та 233 ГК, є підстави зупинити провадження у справі №921/475/22 відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК.

4.4.Розглядувши вказане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на таке.

4.5.Ухвалою від 04.10.2023 Верховний Суд у складі колегії суддів: Зуєв В.А. - головуючий, Берднік І.С., Міщенко І.С., справу №911/2269/22 разом із касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2023 та рішення Господарського суду Київської області від 07.04.2023 передав на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

4.6.Передаючи справу на розгляд об`єднаної палати колегія суддів зазначила, що у справі №920/437/22 Суд дійшов висновку про можливість зменшення заявленої до стягнення пені на 99% в залежності від оцінки судами фактичних обставин справи та обґрунтованості доводів і заперечень сторін. Водночас колегія суддів у справі №911/2269/22 не погодилася із такими висновками, адже вважала, що зменшення розміру заявленої до стягнення з відповідача пені на 99% фактично не просто зменшує розмір штрафної санкції, а звільняє останнього від їх сплати, що не відповідає суті відповідальності, яку сторони передбачають при укладенні відповідного правочину.

4.7.Отже, на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду передано вирішення питання щодо можливості/неможливості зменшення розміру пені на 99% в контексті, зокрема, оцінки того, чи буде настільки велике зменшення неустойки, фактично нівелювати суть відповідальності, яку сторони передбачають при укладенні відповідного правочину.

4.8.Водночас, у справі №921/475/22 суди зменшили розмір заявлених до стягнення штрафних санкцій на 50%, відтак, правові висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо можливості/неможливості зменшення розміру пені на 99%, не матимуть значення для здійснення касаційного перегляду у справі №921/475/22.

5.Позиція Верховного Суду

Щодо доводів про неправильне застосування судами статті 551 ЦК та статті 233 ГК

5.1.Відповідно до частини першої статті 300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

5.2.Предметом касаційного оскарження є рішення судів попередніх інстанцій в частині розгляду вимог щодо стягнення пені та штрафу за прострочення виконання грошового зобов`язання, а саме вирішення питання правомірності зменшення пені та штрафу на 50% на підставі статей 551 ЦК та 233 ГК, відповідно, правомірності відмови в задоволенні цих вимог на суму їх зменшення.

5.3.Порушенням зобов`язання на підставі статті 610 ЦК є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

5.4.Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК).

5.5.У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК).

5.6.Частинами першою, третьою статті 549 ЦК визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

5.7.Штрафними санкціями, відповідно до частини першої статті 230 ГК, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

5.8.Пунктом 6.3 Рамкового договору сторони передбачили, що за порушення покупцем строків проведення розрахунків за природний газ, визначених договором та/або індивідуальним договором, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення, покупець зобов`язаний сплатити на користь продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а у випадку порушення покупцем строків оплати за природний газ більше ніж на 5 (п`ять) робочих днів, покупець зобов`язаний сплатити на користь продавця додатково штраф, розмір якого становить 10% від суми простроченого платежу.

5.9.На підставі наведених вище норм чинного законодавства та умов укладеного правочину, з врахуванням здійснених відповідачем оплат, позивачем заявлено до стягнення 5 827 863,57грн пені та 5 322 851,05 грн штрафу.

5.10.Установивши правомірне нарахування позивачем пені та штрафу в указаних розмірах, а також правильність розрахунку штрафних санкцій, апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції про можливість їх зменшення на 50%.

5.11.Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

5.12.Відповідно до статті 233 ГК, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому належить взяти до уваги ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; а також не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

5.13.Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

5.14.Закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути враховані судом при зменшенні розміру неустойки, тому боржник і кредитор мають право посилатися й на інші обставини, які мають довести, а суд - оцінити при ухваленні рішення.

5.15.Реалізуючи своє право на зменшення розміру штрафних санкцій відповідно до положень частини третьої статті 551 ЦК та статті 233 ГК, суди повинні виходити з фактичних обставин, встановлених у кожній справі на підставі доказів, наданих учасниками справи на підтвердження їх вимог і заперечень, яким повинна надаватися оцінка згідно з вимогами статті 86 ГПК, тобто судами повинні досліджуватися конкретні обставини справи щодо ступеня виконання умов договорів, розміру заборгованості, майнового стану сторін тощо.

5.16.Застосоване у статті 233 ГК та статті 551 ЦК словосполучення "суд має право" та "може бути зменшений за рішенням суду" свідчить про те, що саме суди першої та апеляційної інстанцій користуються певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи розмір збитків та інші обставини, які мають істотне значення. Натомість, вирішення цих питань не відноситься до повноважень Верховного Суду, завдання якого полягає лише у перевірці правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи (постанови Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №916/2259/18, від 24.02.2020 у справі №917/686/19, від 26.02.2020 у справі №922/1608/19, від 15.04.2020 у справі №922/1607/19).

5.17.Надаючи оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, враховуючи інтереси обох сторін, виходячи із загальних засад, встановлених статтею 3 ЦК, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суди попередніх інстанцій прийняли до уваги:

- ступінь виконання зобов`язання відповідачем та поведінку винної сторони: відповідач не ухилявся від виконання взятих на себе зобов`язань за договором, основний борг систематично погашається шляхом договірного списання (в ході розгляду цієї справи така суми погашення склала 7 734 953,73грн (сплата за період з 31.07.2022 по 31.10.22) та 3 861 484,19 грн (погашено з 01.11.2022 по 31.05.2023), всього 11 596 437,92 грн;

- позивач скористався правом та застосував до відповідача також таку міру відповідальності як стягнення 3% річних та інфляційні втрати, які виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

- пеня та штраф є лише санкцією за невиконання зобов`язання, а не основним боргом, а тому при зменшенні їх розміру позивач не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому становищі з урахуванням задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат;

- основною метою інституту неустойки є стимулювання боржника до виконання основного грошового зобов`язання; при цьому остання не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора, відповідно, зважаючи на суму основного боргу який підлягає до стягнення (24 020 866,26) та заявлені сумарно суму пені й штрафу (11 150 714,62), розмір яких становить 46,4% від суми боргу.

5.18.З огляду на викладене вище, суди дійшли висновку про наявність об`єктивних підстав та доцільність зменшення пені та штрафу на 50%. Таке зменшення розміру пені та штрафу суди визнали розумним та оптимальним для забезпечення балансу інтересів сторін у цьому спорі та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків як для позивача, так і для відповідача.

5.19.Отже, суди попередніх інстанцій, оцінивши наведені сторонами доводи, надані докази та обставини справи в їх сукупності, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 ЦК та 233 ГК, цілком обґрунтовано виснували про можливість зменшення розміру пені та штрафу на 50%, виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 ЦК, а саме, справедливості, добросовісності та розумності, а також дотримавшись принципу розумного балансу інтересів сторін.

5.20.У касаційній скарзі ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" зазначає, що суди попередніх інстанцій не врахували висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 04.02.2020 у справі №918/116/19, та не прийняли до уваги, що зменшення розміру штрафних санкцій на 50% нівелюватиме саме значення пені як відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

5.21.Колегія суддів відхиляє зазначені доводи ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", оскільки у вказаній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що нівелювати мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання буде її зменшення на 99%. Водночас Суд визнав обґрунтованими висновки судів про зменшення розміру пені на 50%.

5.22.Відтак у цій справі №921/475/22 суди, зменшуючи розмір штрафних санкцій також на 50%, не застосували приписи статей 551 ЦК та 233 ГК інакше, ніж Верховний Суд у постанові від 04.02.2020 у справі №918/116/19.

5.23.Посилання позивача на те, що суди не врахували висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.05.2018 у справі №908/1453/14, щодо застосування норм статей 551 ЦК та 233 ГК, відхиляються колегією суддів, оскільки висновки судів про зменшення розміру пені та штрафу у цій справі №921/475/22 не суперечать висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 04.05.2018 у справі №908/1453/14 про відмову у задоволенні клопотання боржника про зменшення розміру стягуваної пені, адже право суду зменшити розмір штрафних санкцій було реалізоване судами у обох справах у конкретних випадках за наслідками оцінки обставин кожної справи, наведених учасниками справ обґрунтувань та дослідження доказів, які є відмінними у порівнюваних справах.

Щодо доводів скарги про неправильний розрахунок судами інфляційних втрат

5.24.Розглядаючи доводи скаржника про незаконність судових рішень щодо відмови у стягненні інфляційних втрат у заявленому позивачем розмірі, Верховний Суд приймає до уваги, що при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин за аналогією закону підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, і Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 27.07.2007 № 265. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №1078).

5.25.Статтею 625 ЦК передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - "дефляція", то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.

5.26.Установлення компетентним органом (Кабінетом Міністрів України) механізму перемножування індексів інфляції за певний період для обрахування інфляційних збитків означає, що "вартість грошей з індексом інфляції за попередній період" є визначальною при індексації грошової суми за кожний наступний період. У математиці це називається "послідовність, утворена за певною закономірністю".

5.27.При зменшенні суми боргу внаслідок часткового виконання зобов`язання боржником, сума погашення має відніматися не від суми основного боргу, який існував на початок розрахункового місяця, а від суми основного боргу, помноженої на індекс інфляції у цьому місяці (фактичної вартості грошей на кінець розрахункового місяця з урахуванням інфляційних процесів). А подальший розрахунок інфляційних збитків здійснюється з урахуванням саме проіндексованого залишку основного боргу за попередній місяць у тій же послідовності (шляхом перемножування на індекс інфляції за наступний місяць та віднімання конкретної суми погашення боргу у новому розрахунковому місяці). Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19 та постановах Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №924/534/19 та від 23.09.2021 у справі №924/2/21.

5.28.Як вбачається з матеріалів справи, розрахунок інфляційних втрат у спірних правовідносинах мав здійснюватися з урахуванням часткової оплати відповідачем основної заборгованості.

5.29.Так, сума основного боргу без урахування індексу інфляції, що існувала на останній день місяця розрахункового періоду з 01.07.2022 по 31.07.2022 складала 31 755 819,99 грн. Відповідно, інфляційні втрати за вказаний період від прострочення сплати зазначеної суми складають 222 290,74 грн (31 755 819,99 x 1.00700000 - 31 755 819,99).

5.30.Згідно з наведеними вище правовими позиціями Верховного Суду, розрахунок інфляційних втрат наступного розрахункового періоду мав здійснюватися з урахуванням зазначеної інфляційної складової попереднього періоду. Сума основного боргу без урахування індексу інфляції, що існувала на останній день місяця розрахункового періоду з 01.08.2022 по 31.08.2022 складала 28 043 445,47 грн, а з урахуванням інфляційної складової - 28 265 736,21 (28 043 445,47 + 222 290,74). Відповідно, інфляційні втрати за вказаний період від прострочення сплати зазначеної суми з урахуванням інфляційної складової становлять 310 923,10 грн (28 265 736,21 x 1.01100000 - 28 265 736,21).

5.31.Розрахунок інфляційних втрат наступного розрахункового періоду мав здійснюватися з урахуванням зазначеної інфляційної складової попереднього періоду. Сума основного боргу без урахування індексу інфляції, що існувала на останній день місяця розрахункового періоду з 01.09.2022 по 30.09.2022 складала 24 887 017,58 грн, а з урахуванням інфляційної складової - 25 197 940,68 (24 887 017,58 + 310 923,10). Відповідно, інфляційні втрати за вказаний період від прострочення сплати зазначеної суми з урахуванням інфляційної складової становлять 478 760,87 грн (25 197 940,68 x 1.01900000 - 25 197 940,68).

5.32.Розрахунок інфляційних втрат наступного розрахункового періоду мав здійснюватися з урахуванням зазначеної інфляційної складової попереднього періоду. Сума основного боргу без урахування індексу інфляції, що існувала на останній день місяця розрахункового періоду з 01.10.2022 по 31.10.2022 складала 24 020 866,26 грн, а з урахуванням інфляційної складової - 24 499 627,13 (24 020 866,26 + 478 760,87). Відповідно, інфляційні втрати за вказаний період від прострочення сплати зазначеної суми з урахуванням інфляційної складової становлять 612 490,68 грн (24 499 627,13 x 1.02500000 - 24 499 627,13).

5.33.Отже, загальний розмір інфляційних втрат у спірному періоді становить 222 290,74 грн + 310 923,10 грн + 478 760,87 грн + 612 490,68 грн = 1 624 465,39 грн, що відповідає порядку розрахунку інфляційних втрат, який наведено у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19.

5.34.Водночас, вирішуючи спір у цій справі №921/475/22, суди попередніх інстанцій хоча й послались на висновки, які наведені у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19, однак, фактично, не застосували цих висновків, адже як вбачається із суми задоволених судами вимог щодо стягнення інфляційних втрат (1 604 143,63 грн), розрахунок такої суми здійснювався судами з розміру основного боргу без урахування індексу інфляції попереднього періоду.

5.35.Отже, наведені скаржником доводи про неврахування судами висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 26.06.2020 у справі №905/21/19, від 05.07.2019 у справі №905/600/18, щодо застосування статті 625 ЦК, норм Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, знайшли підтвердження.

5.36.Як вже було зазначено вище, належна до стягнення сума інфляційних втрат складає 1 624 465,39 грн, тоді як наведений позивачем розрахунок цих втрат є арифметично неправильним, у зв`язку з чим, касаційна скарга у частині стягнення інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню, а судові рішення у відповідній частині підлягають зміні.

6.Висновки за результатами розгляду касаційної скарги та розподіл судового збору

6.1.Відповідно до частин першої та другої статті 300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

6.2.Згідно з приписами пунктів 1, 3 частини першої статті 308 ГПК суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

6.3.За змістом статті 309 ГПК суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.4.Оскільки зменшуючи розмір заявлених до стягнення пені та штрафу на 50% суди попередніх інстанцій не припустились порушення або неправильного застосування норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваних судових рішень у вказаній частині.

6.5.Відповідно до частини першої статті 311 ГПК суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

6.6.Господарські суди першої та апеляційної інстанцій припустились порушень норм матеріального та процесуального права та, визначаючи розмір належних до стягнення інфляційних втрат, не врахували висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19, у зв`язку з чим безпідставно відмовили у задоволенні інфляційних втрат у сумі 20 321,76 грн (1 624 465,39 - 1 604 143,63).

6.5.Ураховуючи викладене вище, касаційна скарга в частині вимог, що стосуються стягнення інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню, а ухвалені у справі судові рішення - зміні у частині сум інфляційних втрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

6.6.Відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 ГПК якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

6.7.Оскільки судами попередніх інстанцій було безпідставно відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат у сумі 20 321,76 грн, судовий збір сплачений позивачем за подання позовної заяви з цієї суми, а також щодо оскарження судових рішень у цій частині в апеляційному та касаційному порядку, підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача. Загальна сума таких судових витрат складає 1 371,69 грн (304,82 грн за подання позовної заяви, 457,23 грн за апеляційне оскарження та 609,64 грн за касаційне оскарження). Верховний Суд вважає доцільним стягнути зазначену суму судового збору додатково, не змінюючи судові рішення попередніх інстанцій у частині розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про зупинення провадження у справі №921/475/22.

2.Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" задовольнити частково.

3.Постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 06.06.2023 у справі №921/475/22 змінити, виклавши пункт 2 рішення Господарського суду Тернопільської області в наступній редакції: "Стягнути з Дочірнього підприємства "Газпостач" Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільміськгаз" (вул.Г.Коллонтая, будинок 2, приміщення А, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 39456152) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (вул.Шолуденка, будинок 1, м.Київ, ідентифікаційний код 42399676) - 24 020 866,26 грн боргу, 1 624 465,39 грн інфляційних нарахувань, 357 470,49грн - 3% річних, 2 913 931,79 грн пені, 2 661 425,53 грн штрафу та 556 997,93 грн в повернення сплаченого судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.".

4.У решті постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 06.06.2023 у справі №921/475/22 залишити без змін.

5.Стягнути з Дочірнього підприємства "Газпостач" Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільміськгаз" (вул.Г.Коллонтая, будинок 2, приміщення А, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 39456152) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (вул.Шолуденка, будинок 1, м.Київ, ідентифікаційний код 42399676) 1 371 (одну тисячу триста сімдесят одну) грн 69 коп. судового збору.

6.Доручити Господарському суду Тернопільської області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Бакуліна

Судді Г.О. Вронська

В.І. Студенець