ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
19.12.2023 Справа № 914/2230/23
За позовом: Фізичної особи-підприємця Рікоти Андрія Юрійовича, м.Львів,
до відповідача: Приватного підприємства «Медичний центр «Інтерсоно», м.Львів,
про стягнення заборгованості,
Суддя Б. Яворський,
при секретарі О. Муравець.
Представники сторін:
від позивача: В. Ярош,
від відповідача: не з`явився.
Відводів складу суду сторонами не заявлялося.
Відповідно до ст.222 ГПК України фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу vkz.court.gov.ua.
Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області 20.07.2023 через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Рікоти Андрія Юрійовича до Приватного підприємства «Медичний центр «Інтерсоно» про стягнення 1'077'952,78 грн заборгованості за договором про надання послуг управління комерційною діяльністю від 18.01.2019 та додатковими угодами до нього.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.12.2023 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат становить 50'000,00 грн.
Під час судового розгляду представник відповідача зазначив, що докази судових витрат будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.
07 грудня 2023 року ПП «Медичний центр «Інтерсоно» подало заяву про стягнення судових витрат (вх.№4920/23), до якої долучено копії договору про надання правової допомоги, ордеру та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, акту наданих послуг, детального опису наданих послуг, довідки, рахунку-фактури, акту здачі-приймання послуг, платіжної інструкції, докази відправлення заяви позивачу.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.12.2023 заяву передано на розгляд судді Б. Яворському.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.12.2023 заяву про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду на 19.12.2023. Явка сторін обов`язковою не визнавалась.
12.12.2023 позивач подав клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги.
18.12.2023 відповідач подав заперечення на клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги.
Представник позивача у засіданні 19.12.2023 підтримав подане клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги, з підстав, викладених у ньому, просив зменшити заявлений розмір витрат до 10'000,00 грн.
Згідно ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Відповідно до ч. 1 та ч.3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ст.126 ГПК України).
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України).
Судові витрати, крім судового збору, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч.4 ст.129 ГПК України).
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.8 ст.129 ГПК України).
Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем надано копію договору про надання правової допомоги б/н від 04.08.2023, укладений ПП «Медичний центр «Інтерсоно» (клієнт) та адвокатом Глодан І.М. (адвокат), відповідно до умов якого адвокат приймає на себе обов`язок надавати правову допомогу щодо захисту прав та представництва клієнта у господарських судах будь-якої інстанції. Сторони узгодили, що винагорода адвоката за цим договором визначатиметься: за підготовку та подання процесуальних документів клієнт сплачує адвокату грошові кошти в сумі, визначеній в акті наданих послуг, виходячи із складності та обсягу підготовленої та поданої кожної заяви по суті справи: позовної заяви, відзиву, заперечень, письмових пояснень, клопотань, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу тощо; за представництво інтересів клієнта в судах за кожне судове засідання в справі, в якому був присутній адвокат незалежно від того, відбулося воно чи ні; дане представництво оплачується окремо в сумі 2'000,00 грн. за кожне судове засідання в справі; винагороди в додатково узгодженому розмірі в разі прийняття судом рішення на користь клієнта, але в будь-якому разі не менше 20'000,00 грн.; оплата здійснюється протягом 5-ти календарних днів з моменту набрання законної сили цим судовим рішенням (п.3.1 договору).
За надання правничої (правової) допомоги клієнт виплачує адвокату гонорар, загальна сума якого визначається відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг, підписаного уповноваженими представниками сторін. До складу фактичних видатків, пов`язаних із наданням правової допомоги за цим договором, відносяться: а) видатки на оплату висновків фахівців, якщо такі висновки запитуються адвокатом; б) видатки на оплату нотаріального посвідчення документів та перекладу; в) транспортні витрати; д) інші видатки. Факт надання правової допомоги, засвідчується актом прийому-передачі виконаних робіт, який підписується сторонами (п.3.3-3.5 договору).
Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
З огляду на предмет договору про надання юридичної допомоги об`єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги.
Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19). Підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду 09.12.2021 у справі №922/3812/19).
Крім того, Великою Палатою Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 викладено правову позицію про те, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
На підставі зазначеного, під час вирішення питання про розподіл судових витрат у цій справі суд враховує, що згідно акту наданих послуг №06-12/2023 від 06.12.2023 та детального опису наданих послуг адвокатом Глодан І.М. надано наступну правову допомогу: вступ у справу, опрацювання позовної заяви та доданих додатків, аналіз укладених договорів між позивачем та відповідачем, аналіз судової практики, обговорення позиції із клієнтом (ціна 5'000,00 грн.); підготовка листа до суду вих. №47 від 14.08.2023, підготовка відзиву на позовну заяву, підготовка додатків, підготовка заяви про застосування строків позовної давності, аналіз судової практики, направлення суду та позивачу (ціна 5'000,00 грн); опрацювання відповіді на відзив, підготовка заперечення на відповідь на відзив (ціна 5'000,00 грн); збір доказів, подача запитів у відповідні підрозділи клієнта (ІТ, бухгалтерію, фінансовий відділ), опрацювання зібраних доказів від фінансового відділу (фінансових звітностей поквартально та щомісячно), опрацювання поштової кореспонденції (вхідної та вихідної) за два роки співпраці позивача та відповідача для з`ясування обставин, підготовка копій електронного листування, запис на флеш-накопичувач, організація відправлення суду та позивачу (ціна 8'000,00 грн.); аналіз заяви про зміну предмету позову, підготовка відзиву на заяву про зміну предмету позову, організація відправлення суду та позивачу (ціна 5'000,00 грн); опрацювання додаткових пояснень позивача на заперечення на відповідь на відзив, організація проведення перекладу Агенцією Руна, підготовка заяви суду від 06.10.2023 про долучення отриманих перекладених документів, підготовка додатків, організація відправки суду та позивачу (ціна 5'000,00 грн); підготовка клопотання від 13.10.2023 та організація отримання письмового роз`яснення (висновку) АФ «Контракти аудит», підготовка копій, організація відправлення суду та позивачу (ціна 2'000,00 грн); представлення інтересів клієнта як відповідача у судових засіданнях у справі № 914/2230/23 (ціна 10'000,00 грн = 5 засідань по 2'000,00); підготовка заяви про стягнення судових витрат, підготовка копій, організація відправлення суду та позивачу (ціна 2'000,00 грн.); гонорар адвоката за прийняття рішення на користь клієнта (ціна 20'000,00 грн); витрати на підготовку копій та поштову кореспонденцію (ціна 700,00 грн). Загальна вартість наданих послуг 67'700,00 грн. Згідно довідки від 06.12.2023 ПП «Медичний центр «Інтерсоно» здійснило повний розрахунок із адвокатом на суму 67'700,00 грн. і претензії щодо розрахунку відсутні.
Також ПП «Медичний центр «Інтерсоно» 06.12.2023 оплатило 1'077,07 грн ТзОВ Агенція іноземних мов Наталії Дячук «Руна» за перекладацькі послуги згідно рахунку від 31.10.2023 і дані кошти просить стягнути з позивача.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Позивач, заперечуючи заявлені відповідачем до стягнення витрати, зазначає, зокрема, що вимоги ч.4 ст.126 ГПК України не були дотримані, а тому розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, слід зменшити. Так, зазначається, що в акті наданих послуг вказана оплата таких послуг, які не були передбачені (погоджені) договором оплата за вступ в справу в розмірі 5'000,00 грн, збір доказів, подача запитів у відповідні підрозділи 8'000,00 грн, підготовка клопотання від 13.10.2023 2'000,00 грн (не заява по суті справи, окрім того в клопотанні було відмовлено за безпідставністю), підготовка заяви про стягнення судових витрат 2'000,00 грн (не заява по суті справи), підготовка відзиву на заяву про зміну предмета позову (не є заявою по суті справи, оскільки не передбачена ст.161 ГПК України) 5'000,00 грн.; заперечується обґрунтованість оплати за збір доказів у сумі 8'000,00 грн. та опрацювання додаткових пояснень позивача на заперечення в сумі 5'000,00 грн., а також гонорару у розмірі 20'000,00 грн. Також позивач наголошує, що позиція відповідача по справі була узгоджена та сформована ним ще до пред`явлення позивачем позову, оскільки повністю відповідає аргументам зазначених в листі №210 від 15 квітня 2021 року (відповідь на претензію позивача), що свідчить про завищеність вартості підготовки відзиву на позовну заяву в сумі 5'000 грн, оскільки основні аргументи вже були сформовані до цього.
Суд частково погоджується із зауваженнями позивача щодо необхідності зменшення витрат відповідача на правову допомогу. Зокрема, у частині 2'000,00 грн. за підготовку клопотання та організацію отримання письмового роз`яснення (висновку) АФ «Контракти аудит», підготовка копій, організація відправлення суду та позивачу, адже у судовому засіданні 07.11.2023 відповідачу відмовлено у залученні спеціаліста. Крім того, підготовка заяви про стягнення судових витрат, підготовка копій, організація відправлення суду та позивачу (ціна 2'000,00 грн.) не є правовою допомогою, а витрати на підготовку копій та поштову кореспонденцію (ціна 700,00 грн.) документально не підтверджені.
Щодо розміру оплати за збір доказів, подачу запитів у відповідні підрозділи клієнта, опрацювання зібраних доказів від фінансового відділу, опрацювання поштової кореспонденції, підготовка копій електронного листування, запис на флеш-накопичувач, організація відправлення суду та позивачу, аналіз заяви про зміну предмету позову, підготовка відзиву на заяву про зміну предмету позову, організація відправлення суду та позивачу, опрацювання додаткових пояснень позивача на заперечення на відповідь на відзив, організація проведення перекладу Агенцією Руна, підготовка заяви суду від 06.10.2023 про долучення отриманих перекладених документів, підготовка додатків, організація відправки суду та позивачу (загальна сума 18'000,00 грн.), то, враховуючи наведені вище обґрунтування, суд вважає достатнім за такі послуги стягнути 10'000,00 грн.
Вирішуючи питання про підставність заявлення відповідачем «гонорару успіху» суд бере до уваги те, що Верховний Суд у справі №904/4507/18 визначив подібний різновид винагороди як витрати на послуги, передбачені договором про надання правничої допомоги, у вигляді бонусу, залежного від результатів розгляду справи. У Законі України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» йдеться лише про фіксований розмір та погодинну оплату послуг адвоката. Тому сторони договору вільні у його застосуванні виключно як додаткову винагороду послуг виконавця, що у даній справі може бути обов`язком для її відшкодування.
Решта заявлених судових витрат, які просить стягнути відповідач, є наближеними до вартості послуг адвоката, який представляв інтереси позивача, тому заперечення останнього щодо їх вартості не є справедливими.
Витрати відповідача на оплату послуг перекладача у розмірі 1'077,07 грн. є підтвердженими, а тому суд стягує їх з позивача.
Керуючись ст.ст. 13, 74, 86, 126, 126, 129, 130, 221, 244, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Заяву Приватного підприємства «Медичний центр «Інтерсоно» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
3. У задоволенні решти вимог за заявою відмовити.
Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.
Повний текст додаткового рішення складено 21.12.2023.
Суддя Б. Яворський.