ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

19.12.2023м. ХарківСправа № 922/5298/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

розглянувши заяву про видачу судового наказу

заявник Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз", м. Харків
боржник Приватної фірми "ТІМУР", м. Харків

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз", м. Харків звернулося до господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Приватної фірми "ТІМУР", м. Харків 27950,01 грн заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу за березень 2023 року - липень 2023 року.

Розглянувши заяву та подані Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частини 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні. Разом із тим лише той факт, що договірні зобов`язання не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. Звертаючись із заявою про видачу судового наказу, заявник повинен, в тому числі, подати документи, що свідчать про безспірність його вимог.

Наведене зумовлено тим, що під час розгляду заяви про видачу судового наказу суд не розглядає справу по суті, не встановлює обставин справи та не здійснює оцінку доказів щодо їх змагальності та достовірності, адже наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частин 1, 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на порушення Приватною фірмою "ТІМУР" умов публічного типового договору розподілу природного газу, до якого Приватна фірма "ТІМУР" приєдналася шляхом підписання заяви-приєднання №42АР611-12295-21 від 21 грудня 2021 року.

На підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує надання послуг Приватній фірмі "ТІМУР" з розподілу природного газу в розмірі 27950,01 грн, надані наступні Акти наданих послуг: №2201 від 31 березня 2023 року на суму 5590,00 грн, № 4905 від 30 квітня 2023 року на суму 5590,00 грн, №7600 від 31 травня 2023 року на суму 5590,020 грн, №10452 від 30 червня 2023 року на суму 5590,00 грн, №13155 від 31 липня 2023 року суму 5590,00 грн.

Відповідно до пункту 6.8. Типового договору розподілу природного газу надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Натомість, надані заявником Акти наданих послуг не підписані зі сторони Приватної фірми "ТІМУР", а відтак вимоги за заявою про видачу судового наказу не мають ознак безспірності в розумінні частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, заявником не надано суду доказів існування в нього безумовного права на стягнення заборгованості саме в заявленому розмірі.

Крім того, відповідно до абзацу 2 пункту 10 розділу 6 Глави VI Кодексу газорозподільних систем оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником Оператором ГРМ.

Натомість, належних доказів надсилання Актів наданих послуг (опису вкладення до цінного листа) матеріали заяви не містять, а з наданого заявником згрупованого списку не можливо встановити, яка поштова кореспонденція надсилалася на адресу боржника .

Згідно пункту 8 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (частина 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" у видачі судового наказу про стягнення з Приватної фірми "ТІМУР" 27950,01 грн заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу за березень 2023 року - липень 2023 року.

Відповідно до частини 1 статті 153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 76, 148, 152, 153, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз", м. Харків у видачі судового наказу про стягнення з Приватної фірми "ТІМУР", м. Харків 27950,01 грн заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, в порядку статтей 255-257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Ухвалу підписано 19.12.2023 року.

СуддяХотенець П.В.