ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
14.12.2023 Справа № 914/2623/23
Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., за участі секретаря судового засідання Гриб І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви (клопотання) представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ФІЧ», місто Київ
про стягнення витрат на професійну правничу допомогу
у справі №914/2623/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ФІЧ», місто Київ
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Україна», село Ставчани, Пустомитівський район, Львівська область
про стягнення 333 172,68 грн.
За участю представників:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився.
На розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ФІЧ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Україна» про стягнення 333 172,68 грн заборгованості, з яких 312 148,27 грн основний борг, 6 414,00 грн три проценти річних, 14 610,41 грн інфляційні втрати.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.11.2023 позов задоволено повністю.

Представник позивача до закінчення судових дебатів, в судовому засіданні 27.11.2023 заявив про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та подання відповідних доказів у строк визначений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

30.11.2023 на електронну адресу суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ФІЧ» надійшла заява (клопотання) б/н від 29.11.2023 (вх.№4804/23) про покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу у справі №914/2623/23. У поданій заяві представник позивача просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ФІЧ» понесені витрати, а саме: судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 4 997,59 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 34 500,00 грн.

04.12.2023 суд прийняв заяву (клопотання) представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ФІЧ» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу до розгляду та призначив судове засідання для розгляду заяви на 14.12.2023, постановив провести судове засідання, призначене на 14.12.2023 в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, явку представників учасників справи для розгляду заяви визнав не обов`язковою.

Представники сторін у судове засідання 14.12.2023 не з`явились. Від представника позивача 05.12.2023 надійшла заява про розгляд заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу без його участі.

Сторони були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у спосіб надіслання ухвали суду у справі від 04.12.2023 на електронну адресу представника позивача та засобами поштового зв`язку на юридичну адресу відповідача (ідентифікатор поштового відправлення 383).

Відповідач отримав ухвалу суду від 04.12.2023 про призначення судового засідання для розгляду заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу 07.12.2023, що підтверджується інформацією про трекінг поштових відправлень з веб-сайту Акціонерного товариства «Укрпошта».

Заяви, клопотання від відповідача на момент судового засідання не надходили.

Відводів судді та секретарю судового засідання сторонами не заявлено.

Враховуючи заяву представника позивача про розгляд заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу без участі представника позивача, відсутність заяв та клопотань від представника відповідача, з огляду на те, що явка представників учасників справи у судовому засіданні з розгляду заяви не визнавалась судом обов`язково, суд розглянув заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ФІЧ» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за відсутності представників учасників справи в межах процесуальних строків, визначних частиною 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 14.12.2023. До матеріалів справи долучив вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Обставини встановлені судом.

Представництво інтересів позивача у справі здійснювалось адвокатом Мамчиком Дмитром Олеговичем (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КВ №000106 від 19.02.2018) на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АА №1268522 від 21.02.2023.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ФІЧ» (замовник згідно договору про надання правової допомоги) укладено договір про надання правової допомоги №2102/23 від 21.02.2023 з Адвокатським бюро «Дмитра Мамчика» (виконавець згідно договору про надання правової допомоги).

У п. 1.1. договору про надання правової допомоги сторони договору погодили, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надати правову допомогу (юридичні послуги) підзахисному в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, а замовник в свою чергу виконувати обов`язки на умовах даного договору. Обсяг надання правової допомоги (юридичних послуг) визначається додатковою угодою №1 до даного договору укладеною між сторонами.

Крім того, відповідно до 5.1., 5.3. договору про надання правової допомоги сторони договору визначили: ціна даного договору (розмір винагороди) та обсяг робіт виконавця визначається гонораром, розмір якого обумовлені сторонами у відповідних додаткових угодах до даного договору. Факт оплати гонорару та надання правової допомоги підтверджується актом здачі-приймання наданої правової допомоги.

Позивачем долучено до матеріалів позовної заяви складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ФІЧ» та Адвокатським бюро «Дмитра Мамчика» додаткову угоду № 6 від 23.08.2023 до договору про надання правової допомоги №2102/23 від 21.02.2023, у п. 1 якої домовились визначити обсяг робіт наданий за договором наступним чином: за обсяг робіт з підготовки та направлення позовної заяви до суду про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Україна», юридичний супровід справи вартість наданих послуг становить 18 500, 00 грн.

У п. 2 додаткової угоди до договору про надання правової допомоги сторони домовились визначити ціну договору (розмір винагороди виконавця) передбачену пунктом 5.1. договору у розмірі 18500, 00 грн за виконання обсягу робіт, визначеного у п.1 даної додаткової угоди.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ФІЧ» та Адвокатське бюро «Дмитра Мамчика» 23.08.2023 склали та підписали акт здачі приймання надання правової допомоги до договору №2102/23 від 21.02.2023, яким встановили наступне: 1. На дату складання цього акту виконавець надав правничу допомогу замовнику визначену в договорі та додатковій угоді № 6 до договору. 2. Сторони дійшли згоди, що правнича допомога надана якісно та в повному обсязі на умовах договору та в сумі встановленій додатковими угодами до даного договору. 3. Сторони підтверджують, що на день підписання цього акту у замовника не існує боргу з оплати за надану правничу' допомогу за договором, а виконавець в повному обсязі та якісно надав правничу допомогу замовнику. 4. Сторони цим актом підтверджують надання та отримання обумовлених договором послуг в повному обсязі та відсутність взаємних претензій до ціни, якості, кількості, повноти та строків надання послуг.

Позивачем долучено до матеріалів заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу долучено також складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ФІЧ» та Адвокатським бюро «Дмитра Мамчика» додаткову угоду № 8 від 27.11.2023 до договору про надання правової допомоги №2102/23 від 21.02.2023, у п. 1 якої домовились визначити обсяг робіт наданий за договором наступним чином: за представництво інтересів та участь у судових засіданнях (02.10.2023 року, 16.10.2023 року, 06.11.2023 року, 27.11.2023 року) у справі №914/2623/23 про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Україна», юридичний супровід справи вартість наданих послуг становить 16 000, 00 грн.

У п. 2 додаткової угоди до договору про надання правової допомоги сторони домовились визначити ціну договору (розмір винагороди виконавця) передбачену пунктом 5.1. договору у розмірі 16 000, 00 грн за виконання обсягу робіт, визначеного у п.1 даної додаткової угоди.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ФІЧ» та Адвокатське бюро «Дмитра Мамчика» 27.11.2023 склали та підписали акт здачі приймання надання правової допомоги до договору №2102/23 від 21.02.2023, яким встановили наступне: 1. На дату складання цього акту виконавець надав правничу допомогу замовнику визначену в договорі та додатковій угоді № 8 до договору. 2. Сторони дійшли згоди, що правнича допомога надана якісно та в повному обсязі на умовах договору та в сумі встановленій додатковими угодами до даного договору. 3. Сторони підтверджують, що на день підписання цього акту у замовника не існує боргу з оплати за надану правничу допомогу за договором, а виконавець в повному обсязі та якісно надав правничу допомогу замовнику. 4. Сторони цим актом підтверджують надання та отримання обумовлених договором послуг в повному обсязі та відсутність взаємних претензій до ціни, якості, кількості, повноти та строків надання послуг.

Позивачем також долучено до матеріалів позовної заяви платіжну інструкцію №905 від 24.08.2023, як доказ оплати Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ФІЧ» Адвокатському бюро «Дмитра Мамчика» 18 500, 00 грн, призначення платежу: «оплата підготовки та направлення позовної заяви до суду про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Україна», юридичний супровід справи згідно договору №2102/23 від 21.02.2023, додаткової угоди №6 від 23.08.2023; платіжну інструкцію №1212 від 29.11.2023, як доказ оплати Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ФІЧ» Адвокатському бюро «Дмитра Мамчика» 16 000, 00 грн, призначення платежу: «оплата представництва інтересів та участь у судових засіданнях у справі про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Україна», юридичний супровід справи згідно договору №2102/23 від 21.02.2023, додаткової угоди №8 від 27.11.2023.

Заявник просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме: судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 4 997,59 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 34 500,00 грн.

При ухваленні додаткового рішення суд керувався наступним.

За приписами пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією із засад (принципів) господарського судочинства.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 1, частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Суд зауважує, що питання про розподіл судових витрат в частині витрат на оплату судового збору вирішено під час ухвалення рішення у справі 27.11.2023.

Зокрема, у п. 2 резолютивної частини рішення ухвалено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ФІЧ» судовий збір в сумі 4 997, 59 грн.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1, частини 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Представник позивача у позовній заяві зазначив, що у зв`язку із зверненням до суду позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 500, 00 грн.

Суд зауважує, що попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладена зокрема у постанові від 12 жовтня 2022 року у справі № 725/42/21-ц).

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно статті 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні 27.11.2023 до закінчення судових дебатів звернувся до суду із заявою про намір подати до суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу надійшла від представника позивача 30.11.2023, тобто в порядку та в межах строків, встановлених процесуальним законом.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зробленим у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

За приписами статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За приписами частин 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 34 500, 00 грн надано: договір про надання правової допомоги №2102/23 від 21.02.2023, додаткова угода до договору №6 від 23.08.2023 року, акт здачі приймання наданої правової допомоги від 23.08.2023 до договору, додаткова угода до договору №8 від 27.11.2023 року, акт здачі приймання наданої правової допомоги від 27.11.2023 до договору, платіжну інструкцію №905 від 24.08.2023 на суму 18 500,00 грн та №1212 від 29.11.2023 на суму 16 000, 00 грн.

Судом встановлено, що у Господарському суді Львівської області під час розгляду справи здійснювалось адвокатом Мамчик Дмитром Олеговичем (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КВ №000106 від 19.02.2018) на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АА №1268522 від 21.02.2023.

Згідно частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем надано докази сплати витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 34 500, 00 грн, зокрема: платіжну інструкцію №905 від 24.08.2023 на суму 18 500, 00 грн та платіжну інструкцію №1212 від 29.11.2023 на суму 16 000, 00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Крім того, суд, при вирішенні питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу керуються висновками, викладеними у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Водночас з врахуванням вищенаведених норм, виходячи зі змісту норм статей 3, 11, 15 Господарського процесуального кодексу України, питання про співмірність заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.

При вирішенні питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що спір виник у зв`язку з допущенням відповідачем заборгованості з оплати поставленого товару у розмірі основного боргу в сумі 312 148, 27 грн, яку відповідач не спростовував, відзиву на позовну заяву не подав, проти позову не заперечив, власного контррозрахунку не надав, у судові засідання не з`являвся. Тобто представник позивача не вчиняв дій щодо спростування заперечень відповідача проти заявлених позовних вимог, заяв та клопотань по суті спору, крім заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та клопотання про стягнення судових витрат, інших не подавав.

З аналізу акту додаткової угоди № 6 від 23.08.2023 та додаткової угоди № 8 від 27.11.2023 до договору про надання правової допомоги №2102/23 від 21.02.2023, вбачається, що сторонами погоджено оплату послуг адвоката за обсяг робіт з підготовки та направлення позовної заяви до суду про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Україна», юридичний супровід справи у розмірі 18 500, 00 грн та за представництво інтересів та участь у судових засіданнях (02.10.2023 року, 16.10.2023 року, 06.11.2023 року, 27.11.2023 року) у розмірі 16 000, 00 грн.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015р., пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009р., пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006р., пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р., пункті 268 рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України" від 02.06.2014р., заява N 19336/04, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Ознайомившись із поданими позивачем доказами, поданими в обґрунтування заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи процесуальну поведінку учасників справи в ході розгляду господарським судом справи, суд дійшов висновку, що розмір заявлених витрат, що поніс позивач на професійну правничу допомогу є частково обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, зокрема в сумі 5 000, 00 грн за виконання робіт з підготовки та направлення позовної заяви до суду про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Україна», юридичний супровід справи та у сумі 3 000, 00 грн за участь у трьох судових засіданнях у справі (02.10.2023, 16.10.2023 та 27.11.2023).

У задоволенні решти суми витрат слід відмовити.

Наведений висновок суду обґрунтовується тим, що розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи, обсягом матеріалів у справі; кількістю підготовлених процесуальних документів; тривалістю розгляду справи судом; наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин під час розгляду справи у суді не змінювалося, розгляд справи здійснювався без участі відповдіача та/або його повноваженого представника); є завищеним щодо іншої сторони спору порівняно з ринковими цінами на аналогічні послуги.

При визначенні суми відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру.

Відповідно до змісту статті 28 Правил адвокатської етики, які затверджені звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 із змінами, адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною Верховним Судом у постанові від 30.01.2023 у справі 910/7032/17.

Щодо клопотання представника позивача про стягнення з відповідача судового збору в сумі 4 997,59 грн, таке не підлягає задоволенню, оскільки вказаний судовий збір стягнуто з відповідача, про що вказано в пункті 2 резолютивної частини рішення Господарського суду Львівської області від 27.11.2023.

Відповідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною першою статті 244 Господарського процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік випадків, коли суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення: 1) якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись статтями 2, 16, 18, 74, 78, 123, 126, 129, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Заяву (клопотання) представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ФІЧ» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Україна» (юридична адреса: 81118, Львівська область, Пустомитівський район, село Ставчани, вулиця Шевченка, 9А, ідентифікаційний код юридичної особи 36808029) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ФІЧ» (юридична адреса: 03035, місто Київ, вулиця Солом`янська, будинок 2, офіс 709, ідентифікаційний код юридичної особи 44822398) 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволенні решти заяви (клопотання) відмовити.

4. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Додаткове рішення набирає законної відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені в статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Повне додаткове рішення складено 20.12.2023

Суддя Сухович Ю.О.