13.12.2023Справа № 910/7643/23
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістична Компанія "ЦЕНТР про розподіл судових витрат у справі №910/7643/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістична Компанія "ЦЕНТР"
до Приватного підприємства "ЧУДСЕРВІС"
про стягнення 806111,58 грн
Суддя Сташків Р.Б.
Секретар судового засідання Гарашко Т.В.
від позивача - Мовчанюк М.М.,
від відповідача - Бегма А.П.
На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Приватного підприємства "ЧУДСЕРВІС" (далі - Відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ "ЦЕНТР" (далі - Позивач) гарантійної суми у розмірі 838458 грн, яка була перерахована Позивачем на рахунок Відповідача на підставі Договору оренди залізничного рухомого складу №01/07/2021 від 01.07.2021.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.12.2023 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 631163,82 грн.

У судовому засіданні 04.12.2023 представник позивача заявив усне клопотання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, зазначивши, що докази які підтверджують розмір понесених ним судових витрат будуть подані протягом 5-ти днів після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Ухвалою суду від 04.12.2023 призначено вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу понесених позивачем у судовому засіданні на 13.12.2023.

Через систему Електронний суд 05.12.2023 від позивача надійшла заява із доказами понесених ним судових витрат.

Відповідачем 11.12.2023 через Електронний суд було подано клопотання про зменшення судових витрат позивача.

У судовому засіданні 13.12.2023 представник позивача підтримав свою заяву про розподіл судових витрат, представник відповідача заперечив щодо заявленої позивачем суми витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень ст.221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розгляднувши заяву позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомоу, враховуючи подані заперечення відповідача, суд зазначає наступне.

У своїй заяві про відшкодування витрат на правову допомогу позивач просить суд стягнути із відповідача 50000 грн та на підтвердження наданих послуг до заяви надав копії:

- договір про надання правової допомоги №14/03 від 14.03.2023 укладений між позивачем та Адвокатом Мовчанюк Максимом Миколайовичем;

- акт приймання-передачі наданих юридичних послуг (правової допомоги) від 05.12.2023 на 50000 грн;

- довіреність від 14.03.2023.

Судом перевірено в Єдиному реєстрі адвокатів України (https://erau.unba.org.ua/profile/65552), що Мовчанюк Максим Миколайович діє як адвокат на підставі свідоцтва №2540 від 17.01.2019.

Судом встановлено, що відповідні докази подано позивачем у строки встановлені частиною 8 статті 129 ГПК України.

14.03.2023 між позивачем та адвокатом Мовчанюк М. М. було укладено договір про надання правової допомоги №14/03 від 14.03.2023 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором.

За умовами п. 4.1 Договору за надання правової допомоги за цим договором клієнт сплачує адвокату фіксований розмір гонорару в розмірі 50000 грн.

Відповідно до п. 4.3 Договору гонорар за надання правової допомоги визначеної у цьому договорі сплачується клієнтом протягом 10 робочих днів з дня підписання акту приймання-передачі наданих послуг.

Так, між позивачем та адвокатом 05.12.2023 було підписано акт приймання-передачі наданих юридичних послуг.

Частинами 2-6 ст. 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Заперечуючи проти заяви позивача відповідач вказує про наступне:

- позовна заява до суду про стягнення заборгованості, на відміну від інших документів, поданих до суду, підписана не адвокатом, а директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістична компанія "Центр" П`ятницьким Д.А., що ніяким чином не підтверджує заяву про те, що даний документ складався саме адвокатом;

- відповідачем по справі не подавалися клопотання про долучення доказів, відповідно, адвокатом не могли готуватися заперечення на такі клопотання;

- справа не є складною, її розгляд по суті відбувся протягом двох засідань, тому відповідач не погоджується з таким розміром витрат, вважає його неспівмірним зі складністю справи та часом, витраченим адвокатом, а також обсягом наданих послуг.

На зауваження відповідача щодо того, що позовну заяву було підписано не адвокатом, а директором позивача, то це не спростовує той факт, що позовну заяву було підготовано саме адвокатом.

Що стосується надання тих чи інших правових послуг під час розгляду справи, т позивач зі своїм адвокатом погодили чітку суму гонорару, яка не залежить від об`єму виконаної адвокатом роботи.

Суд, з урахуванням вимог ст.ст. 123, 124, 126, 129 ГПК України дослідивши надані позивачем докази щодо витрат на професійну правничу допомогу понесених при розгляді даного спору вважає, що заявлена позивачем сума у розмірі 50000 грн (гонорар) є правомірною, враховуючи складність справи та оскільки справа розглядалася за правилами загального позовного провадження, натомість, у зв`язку із частковим задоволенням вимог позову, понесені позивачем витрати на правничу допомогу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

У зв`язку із наведеним вище, з відповідача підлягає стягненню 39148,66 грн понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу при розгляді даної справи у межах первісного та зустрічного позову. Решта суми заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу йому не відшкодовується.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Приватного підприємства "ЧУДСЕРВІС" (м. Київ, вул. Булаховського, 5-Г; ідентифікаційний код 35545924) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістична Компанія "ЦЕНТР" (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 13; ідентифікаційний код 43145722) 39148 (тридцять дев`ять тисяч сто сорок вісім) грн 66 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення підписано 19.12.2023.

Суддя Р.Б. Сташків