ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023м. ДніпроСправа № 904/4817/23

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. за участю секретаря судового засідання Барабанова Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма «Агротехкомплект»

про стягнення 3% річних в розмірі 709грн63коп, інфляційних втрат в розмірі 3110грн76коп..

Представники:

прокурор: Ковальчук О.І., службове посвідчення №077571 від 19.04.2023;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явися.

СУТЬ СПОРУ: Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Східного регіону звернулась в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Агротехкомплект» з позовом про визнання недійсними пункти 2.2. договорів №28/04/22 від 28.04.2022, №17/05-22 від 17.05.2022, №30/05/22 від 30.05.2022, №27/06 від 28.06.2022 та №29/06 від 29.06.2022, укладених між позивачем та відповідачем, в частині включення до ціни договору суми ПДВ; стягнення грошових коштів в розмірі 20301грн46коп, 3% річних в розмірі 764грн92коп, інфляційних втрат в розмірі 3110грн76коп.

В обґрунтування заявлених вимог прокурор посилався на безпідставне включення ПДВ в ціну договорів поставки №28/04/22 від 28.04.2022, №17/05-22 від 17.05.2022, №30/05/22 від 30.05.2022, №27/06 від 28.06.2022 та №29/06 від 29.06.2022 та на порушення відповідачем зобов`язань із повернення безпідставно набутих грошових коштів, отриманих як ПДВ разом з оплатою за товар.

Прокурор вважав, що з огляду на положення постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2022 №178 відповідач безпідставно включив до ціни договору №28/04/22 від 28.04.2022 ПДВ в розмірі 4839грн72коп, №17/05-22 від 17.05.2022 ПДВ в розмірі6298грн32коп, №30/05/22 від 30.05.2022 ПДВ в розмірі3392грн02коп, №27/06 від 28.06.2022 ПДВ в розмірі 3075грн67коп, №29/06 від 29.06.2022 ПДВ в розмірі 2695грн73коп.

На думку прокурора, у відповідача виник обов`язок з поновлення порушеного права позивача шляхом повернення безпідставно отриманих коштів в загальному розмірі 20301грн46коп на наступний день після їх отримання.

На підставі положень ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України прокурор нарахував та заявив до стягнення інфляційні втрати в розмірі 3110грн76коп та 3% річних в розмірі 764грн92коп за загальний період з 28.04.2022 по 28.08.2023.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2023 суд залишив позовну заяву без руху та запропонував прокурору усунути недоліки.

На адресу суду 19.09.2023 та 20.09.2023 надійшли заяви прокурора з доказами усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання на 24.10.2023.

На адресу суду 16.10.2023 надійшло клопотання Військової частини НОМЕР_1 про зупинення провадження у справі №904/4817/23 до набрання законної сили рішенням у справі №320/20717/23.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2023 суд відклав підготовче засідання до 08.11.2023.

На адресу суду 25.10.2023 надійшов відзив на позовну заяву про незгоду із заявленими вимогами.

Відповідач повідомив суд, що платіжної інструкцією №84 від 26.07.2023 повернув позивачу суму в розмірі 20301грн46коп, сплачену як податок на додану вартість.

Призначене на 08.11.2023 о 14:30год. підготовче засідання не відбулось у зв`язку з оголошенням на території Дніпропетровської області повітряної тривоги.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2023 суд продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів та призначив підготовче засідання на 28.11.2023.

На адресу суду 10.11.2023 за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява прокурора від 10.11.2023 про зміну предмету позову.

Прокурор просить стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 709грн63коп та інфляційні втрати в розмірі 3110грн76коп.

Оскільки заява про зміну предмету позову подана прокурором з дотриманням вимог Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв її до розгляду. Таким чином предметом позову є вимоги про стягнення 3% річних в розмірі 709грн63коп та інфляційних втрат в розмірі 3110грн76коп.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2023 суд відмовив у задоволенні клопотання позивача, закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 13.12.2023.

Згідно з довідками Господарського суду Дніпропетровської області ухвала суду від 28.11.2023 доставлена до електронних кабінетів позивача та відповідача 01.12.2023 о 00:07.

У судове засідання 13.12.2023 представники позивача та відповідача не з`явились, про місце дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення прокурора, суд установив таке.

Згідно зі статтею 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

Відповідно до матеріалів справи, на виконання статті 53 Господарського процесуального кодексу України та частин третьої, четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор при поданні позовної заяви обґрунтував неналежне здійснення захисту інтересів держави в особі Військової частини НОМЕР_1 , яка не вжила заходів щодо стягнення грошових коштів у судовому порядку.

Державна спеціальна служба транспорту є спеціалізованим військовим формуванням і має визначену законом загальну структуру, у систему якої входить і Військова частина НОМЕР_1 .

А тому, саме вона визначена позивачем у цій справі та саме вона мала б захищати інтереси держави за вказаних у позовній заяві обставин.

Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Східного регіону направляла на адресу позивача листи-повідомлення від 16.06.2023 №07-74вих-23, від 13.07.2023 №07-128вих-23 про виявлені порушення та необхідність вжиття заходів до захисту інтересів держави шляхом повернення зайво сплачених коштів, стягнення відповідних втрат за користування ними відповідачем. Прокурор надав розумний строк для вжиття таких заходів та інформування його про результати розгляду повідомлення.

В листах-відповідях від 27.06.2023 №760, від 24.07.2023 №917 позивач повідомив, що відповідач не повернув суми податку на додану вартість за договорами №28/04/22 від 28.04.2022, №17/05-22 від 17.05.2022, №30/05/22 від 30.05.2022, №27/06 від 28.06.2022 та №29/06 від 29.06.2022. Позивач також зазначив, що підтримує позовні вимоги прокурора про необхідність повернення зайво сплачених коштів.

У прокурора були наявні підстави для звернення до суду із позовом на захист інтересів позивача щодо безпідставно набутих відповідачем бюджетних коштів.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введений воєнний стан, що триває по теперішній час.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення оборонних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану» №169 від 28.02.2022 (діяла до 15.11.2022) оборонні та публічні закупівлі товарів, робіт і послуг здійснюються без застосування процедур закупівель та спрощених закупівель, визначених Законами України "Про публічні закупівлі" та "Про оборонні закупівлі". Замовники повинні відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі" дотримуватися принципів здійснення публічних закупівель, серед яких є ефективність використання коштів, результативність. Такі закупівлі не включаються до річного плану закупівель тощо.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Агротехкомплект» (далі постачальник) та Військовою частиною НОМЕР_1 (далі покупець) був укладений договір поставки №28/04/22 від 28.04.2022 (далі договір від 28.04.2022).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору від 28.04.2022 постачальник приймає на себе зобов`язання поставити замовникові запчастини для транспортних засобів спеціального призначення, зазначені в специфікації до цього договору, ДК021:2015:34330000-9 «Запасні частини до вантажних транспортних засобів, фургонів та легкових автомобілів» (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти поставлений товар і оплатити його в терміни і на умовах, передбачених цим договором згідно з постановою Кабінету Міністрів України №169 від 28.02.2022.

Найменування, кількість, ціна, умови і терміни поставки товару вказуються сторонами в специфікаціях до цього договору. Кожна специфікація є окремою угодою, укладеною в рамках цього договору. Кожна наступна специфікація не скасовує і не зупиняє дію попередніх специфікацій ні повністю, ні в частині, якщо тільки в ній (них) не вказано інше.

Пунктами 2.1 2.3, 3.3 договору від 28.04.2022 визначено, що договірна ціна товару і витрати постачальника, понесені ним на виготовлення товару, вказуються сторонами у відповідних специфікаціях.

Загальна вартість договору на момент його укладення становить 29038грн32коп, в тому числі ПДВ 4839грн72коп.

Договірні ціни можуть бути за погодженням сторін змінені, що оформляється шляхом підписання додаткової угоди до цього договору.

Покупець здійснює оплату в розмірі 100% вартості товару (29038грн32коп, в тому числі ПДВ 4839грн72коп) протягом 3 календарних днів з дати фактичної поставки товару постачальником.

Згідно з пунктом 4.2 договору від 28.04.2022 перехід права власності на кожну партію поставленої товару від постачальника до покупця відбувається в момент поставки кожної відповідної партії товару. Всі ризики втрати або пошкодження поставки товару несе покупець. Датою поставки і переходу ризиків вважається дата передачі товару від постачальника до покупця/вантажоодержувача, відповідно до умов поставки, узгоджених у відповідній(них) специфікації(ціях), зазначена у видатковій і товарно-транспортній накладних.

Пунктами 9.1 9.3 договору від 28.04.2023 передбачено, що терміном дії договору є час, протягом якого сторони будуть здійснювати свої права виконувати та свої зобов`язання відповідно до цього договору.

Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до завершення воєнного стану, оголошеного Указам Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного в Україні» та подовженого Указом Президента України від 14.03.2022 №133 та від 18.04.2022 №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" до 24 травня 2022. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від виконання своїх зобов`язань, що виникли під час дії договору або в зв`язку з його виконанням.

Строк дії договору може бути продовжений за згодою сторін у разі продовження строку дії воєнного стану в Україні понад період, визначений Указом Президента України від 14.03.2022 №133 та 18.04.2022 №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», але не довше між 31.12.2022.

У специфікації до договору від 28.04.2022 сторони визначили код товару, найменування товару, одиниці виміру, кількість, ціну за одиницю товару без ПДВ. Загальна вартість товару дорівнювала 29038грн32коп (з ПДВ 4839грн72коп).

Згідно з підписаною сторонами накладною №РБ-00275 від 29.04.2022 на виконання договору від 28.04.2022 відповідач поставив позивачу товар на суму 29038грн32коп (з ПДВ 4839грн72коп). В свою чергу, платіжними дорученнями від 29.04.2022 №277 на суму 25200грн та від 29.04.2022 №278 на суму 3232грн32коп позивач сплатив відповідачу вартість поставленого товару.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Агротехкомплект» (далі постачальник) та Військовою частиною НОМЕР_1 (далі покупець) був укладений договір поставки №17/04-22 від 17.05.2022 (далі договір від 17.05.2022).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору від 17.05.2022 постачальник приймає на себе зобов`язання поставити замовникові запчастини для транспортних засобів спеціального призначення, зазначені в специфікації до цього договору, ДК021:2015:34330000-9 «Запасні частини до вантажних транспортних засобів, фургонів та легкових автомобілів» (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти поставлений товар і оплатити його в терміни і на умовах, передбачених цим договором згідно з постановою Кабінету Міністрів України №169 від 28.02.2022.

Найменування, кількість, ціна, умови і терміни поставки товару вказуються сторонами в специфікаціях до цього договору. Кожна специфікація є окремою угодою, укладеною в рамках цього договору. Кожна наступна специфікація не скасовує і не зупиняє дію попередніх специфікацій ні повністю, ні в частині, якщо тільки в ній (них) не вказано інше.

Пунктом 2.2 договору від 17.05.2022 визначено, що загальна вартість договору на момент його укладення становить 37789грн91коп, в тому числі ПДВ 6298грн32коп.

Зміст решти положень договору від 17.05.2022 тотожний договору від 28.04.2022.

У специфікації до договору від 17.05.2022 сторони визначили код товару, найменування товару, одиниці виміру, кількість, ціну за одиницю товару без ПДВ. Загальна вартість товару дорівнювала 37789грн91коп (з ПДВ 6298грн32коп).

Згідно з підписаною сторонами накладною №276 від 17.05.2022 на виконання договору від 17.05.2022 відповідач поставив позивачу товар на суму 37789грн91коп (з ПДВ 6298грн32коп). В свою чергу, платіжним дорученням від 18.05.2022 №320 на суму 37789грн91коп позивач сплатив відповідачу вартість поставленого товару.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Агротехкомплект» (далі постачальник) та Військовою частиною НОМЕР_1 (далі покупець) був укладений договір поставки №30/05-22 від 30.05.2022 (далі договір від 30.05.2022).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору від 30.05.2022 постачальник приймає на себе зобов`язання поставити замовникові запчастини для транспортних засобів спеціального призначення, зазначені в специфікації до цього договору, ДК021:2015:34330000-9 «Запасні частини до вантажних транспортних засобів, фургонів та легкових автомобілів» (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти поставлений товар і оплатити його в терміни і на умовах, передбачених цим договором згідно з постановою Кабінету Міністрів України №169 від 28.02.2022.

Найменування, кількість, ціна, умови і терміни поставки товару вказуються сторонами в специфікаціях до цього договору. Кожна специфікація є окремою угодою, укладеною в рамках цього договору. Кожна наступна специфікація не скасовує і не зупиняє дію попередніх специфікацій ні повністю, ні в частині, якщо тільки в ній (них) не вказано інше.

Пунктом 2.2 договору від 30.05.2022 визначено, що загальна вартість договору на момент його укладення становить 20352грн12коп, в тому числі ПДВ 3392грн02коп.

Зміст решти положень договору від 30.05.2022 тотожний договору від 28.04.2022.

У специфікації до договору від 30.05.2022 сторони визначили код товару, найменування товару, одиниці виміру, кількість, ціну за одиницю товару без ПДВ. Загальна вартість товару дорівнювала 20352грн12коп(з ПДВ 3392грн02коп).

Згідно з підписаною сторонами накладною №277 від 30.05.2022 на виконання договору від 30.05.2022 відповідач поставив позивачу товар на суму 20352грн12коп(з ПДВ 3392грн02коп). В свою чергу, платіжним дорученням від 30.05.2022 №337 на суму 20352грн12коп позивач сплатив відповідачу вартість поставленого товару.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Агротехкомплект» (далі постачальник) та Військовою частиною НОМЕР_1 (далі покупець) був укладений договір поставки №27/06 від 28.06.2022 (далі договір від 28.06.2022).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору від 28.06.2022 постачальник приймає на себе зобов`язання поставити замовникові запчастини для транспортних засобів спеціального призначення, зазначені в специфікації до цього договору, ДК021:2015:34330000-9 «Запасні частини до вантажних транспортних засобів, фургонів та легкових автомобілів» (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти поставлений товар і оплатити його в терміни і на умовах, передбачених цим договором згідно з постановою Кабінету Міністрів України №169 від 28.02.2022.

Найменування, кількість, ціна, умови і терміни поставки товару вказуються сторонами в специфікаціях до цього договору. Кожна специфікація є окремою угодою, укладеною в рамках цього договору. Кожна наступна специфікація не скасовує і не зупиняє дію попередніх специфікацій ні повністю, ні в частині, якщо тільки в ній (них) не вказано інше.

Пунктом 2.2 договору від 28.06.2022 визначено, що загальна вартість договору на момент його укладення становить 18454грн02коп, в тому числі ПДВ 3075грн67коп.

Зміст решти положень договору від 28.06.2022 тотожний договору від 28.04.2022.

У специфікації до договору від 28.06.2022 сторони визначили код товару, найменування товару, одиниці виміру, кількість, ціну за одиницю товару без ПДВ. Загальна вартість товару дорівнювала 18454грн02коп (з ПДВ 3075грн67коп).

Згідно з підписаною сторонами накладною №27/06 від 28.06.2022 на виконання договору від 28.06.2022 відповідач поставив позивачу товар на суму 18454грн02коп (з ПДВ 3075грн67коп). В свою чергу, платіжним дорученням від 28.06.2022 №403 на суму 18454грн02коп позивач сплатив відповідачу вартість поставленого товару.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Агротехкомплект» (далі постачальник) та Військовою частиною НОМЕР_1 (далі покупець) був укладений договір поставки №29/06 від 29.06.2022 (далі договір від 29.06.2022).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору від 29.06.2022 постачальник приймає на себе зобов`язання поставити замовникові запчастини для транспортних засобів спеціального призначення, зазначені в специфікації до цього договору, ДК021:2015:34330000-9 «Запасні частини до вантажних транспортних засобів, фургонів та легкових автомобілів» (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти поставлений товар і оплатити його в терміни і на умовах, передбачених цим договором згідно з постановою Кабінету Міністрів України №169 від 28.02.2022.

Найменування, кількість, ціна, умови і терміни поставки товару вказуються сторонами в специфікаціях до цього договору. Кожна специфікація є окремою угодою, укладеною в рамках цього договору. Кожна наступна специфікація не скасовує і не зупиняє дію попередніх специфікацій ні повністю, ні в частині, якщо тільки в ній (них) не вказано інше.

Пунктом 2.2 договору від 29.06.2022 визначено, що загальна вартість договору на момент його укладення становить 16174грн38коп, в тому числі ПДВ 2695грн73коп.

Зміст решти положень договору від 29.06.2022 тотожний договору від 28.04.2022.

У специфікації до договору від 29.06.2022 сторони визначили код товару, найменування товару, одиниці виміру, кількість, ціну за одиницю товару без ПДВ. Загальна вартість товару дорівнювала 16174грн38коп (з ПДВ 2695грн73коп).

Згідно з підписаною сторонами накладною №29/06 від 29.06.2022 на виконання договору від 29.06.2022 відповідач поставив позивачу товар на суму 16174грн38коп (з ПДВ 2695грн73коп). В свою чергу, платіжним дорученням від 01.07.2022 №414 на суму 16174грн38коп позивач сплатив відповідачу вартість поставленого товару.

Загальна сума податку на додану вартість перерахована позивачем на користь відповідача за переліченими вище договорами дорівнює 20301грн46коп.

Постановою Кабінету Міністрів України №178 від 02.03.2022 «Про деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Міністерства внутрішніх справ, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших утворених відповідно до законів військових формувань, їх з`єднань, військових частин, підрозділів, установ або організацій, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Відповідно до норм вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України зазначено, що її прийняття обумовлене виконанням мобілізаційних завдань в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні".

Постанова Кабінету Міністрів України №178 від 02.03.2022 містить посилання на норми підпункту "г" підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту «г» підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 Податкового кодексу України за нульовою ставкою оподатковуються операції для заправки (дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту чи іншого спеціального контингенту Збройних Сил України, що бере участь у миротворчих акціях за кордоном України, або в інших випадках, передбачених законодавством.

Укладання договорів поставки №28/04/22 від 28.04.2022, №17/05-22 від 17.05.2022, №30/05/22 від 30.05.2022, №27/06 від 28.06.2022 та №29/06 від 29.06.2022 та їх фактичне виконання відбулось після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №178 від 02.03.2022.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про Державну спеціальну службу транспорту» №1449-IV від 05.02.2004 (із змінами та доповненнями) Державна спеціальна служба транспорту є спеціалізованим військовим формуванням, що входить до системи Міністерства оборони України, призначеним для забезпечення стійкого функціонування транспорту в мирний час та в особливий період.

Основними функціями Державної спеціальної служби транспорту в особливий період є забезпечення постійної готовності підрозділів Державної спеціальної служби транспорту до виконання покладених на них завдань.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну спеціальну службу транспорту, затвердженого Указом Президента України №873/2004 від 06.08.2004 (із змінами та доповненнями), Державна спеціальна служба транспорту (Держспецтрансслужба) є спеціалізованим військовим формуванням, що входить до системи Міністерства оборони України, призначеним для забезпечення стійкого функціонування транспорту, що використовується в інтересах оборони держави, в мирний час та в особливий період.

Із введенням воєнного стану Держспецтрансслужба приводиться в готовність до виконання завдань за призначенням в умовах дії правового режиму воєнного стану і підпорядковується Генеральному штабу Збройних Сил України.

Пунктом 24 Положення про Державну спеціальну службу транспорту, затвердженого Указом Президента України №873/2004 від 06.08.2004 (із змінами та доповненнями), передбачено, що Адміністрація Держспецтрансслужби, бригади, полки, окремі батальйони, підрозділи охорони, органи забезпечення, навчальний центр, заклади, підприємства та установи Держспецтрансслужби є юридичними особами, мають рахунки в органах Державної казначейської служби України, печатки і штампи із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про Державну спеціальну службу транспорту» №1449-IV від 05.02.2004 (із змінами та доповненнями) фінансування Державної спеціальної служби транспорту здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України в межах обсягів бюджетних призначень, визначених головному розпоряднику - Міністерству оборони України і передбачених окремим рядком у Державному бюджеті України, а також з інших джерел, передбачених законом.

Відповідно до Положення про Військову частину НОМЕР_1 , затвердженого наказом Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту №250 від 20.10.2021, Військова частина НОМЕР_1 є структурним підрозділом Державної спеціальної служби транспорту.

Відповідно до частини другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з приписами статті 11 Цивільного кодексу України та статті 174 Господарського кодексу України, договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші (частина перша статті 177 Цивільного кодексу України).

Положеннями частини першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними (частина п`ята статті 180 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 11 Закону України «Про ціни і ціноутворення» вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Податок на додану вартість включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку.

Порядок та механізм нарахування і сплати податку на додану вартість чи навпаки (операції, які не є об`єктом оподаткування або звільнені від оподаткування тощо) врегульовано відповідними нормами Податкового кодексу України та не можуть встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто в договірному порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.05.2023 у справі №910/59/22, від 01.06.2021 у справі №916/2478/20, від 03.12.2021 у справі №910/12764/20.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про невідповідність положень договорів №28/04/22 від 28.04.2022, №17/05-22 від 17.05.2022, №30/05/22 від 30.05.2022, №27/06 від 28.06.2022 та №29/06 від 29.06.2022 в частині визначення ціни товару з урахуванням податку на додану вартість вимогам чинного законодавства України.

Відповідач набув кошти в розмірі за рахунок позивача не в порядку виконання договірного зобов`язання. Це виключає застосування до правовідносин сторін норм зобов`язального права, а поза підставами, передбаченими договором поставки, внаслідок їх перерахування на рахунок відповідача понад вартість товару, який було поставлено.

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України.

Отже, предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають, у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права (висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постановах від 20.11.2018 у справі №922/3412/17 (провадження №12-182гс18) та від 13.02.2019 у справі №320/5877/17 (провадження №14-32цс19)).

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Основна умова частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 Цивільного кодексу України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або звертає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок меж збільшенням майна в однієї особи i відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувачем), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення (постанови Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №916/2478/20, від 04.05.2022 у справі №903/359/21, від 05.10.2022 у справі №904/4046/20).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (постанови Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №910/13271/18, від 23.01.2020 у справі №910/3395/19, від 23.04.2019 у справі №918/47/18, від 01.04.2019 у справі №904/2444/18, від 16.09.2022 у справі №913/703/20).

Враховуючи звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання відповідачем позивачу товару за договорами №28/04/22 від 28.04.2022, №17/05-22 від 17.05.2022, №30/05/22 від 30.05.2022, №27/06 від 28.06.2022 та №29/06 від 29.06.2022, відповідач отримав суму податку на додану вартість в загальному розмірі 20301грн46коп поза підставою, передбаченою законом.

Згідно з матеріалами справи платіжною інструкцією №84 від 26.07.2023 відповідач повернув позивачу суму в розмірі 20301грн46коп.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України за порушення строку повернення безпідставно отриманої суми в розмірі 20301грн46коп прокурор нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 709грн63коп за загальний період з 29.04.2022 по 26.07.2023, інфляційні втрати в розмірі 3110грн76коп за загальний період травень 2022року липень 2023року.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 625, 1212 Цивільного кодексу України положення статті 625 Цивільного кодексу України поширюють свою дію на всі види грошових зобов`язань, а тому в разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема, щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених коштів нараховуються 3% річних та інфляційні втрати відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/10156/17.

Положення статті 1212 Цивільного кодексу України не визначають строк, в межах якого таке повернення (повернення коштів у порядку виконання кондикційного зобов`язання) має бути здійснене, і до настання якого, вимога про таке повернення не підлягає задоволенню. Це зумовлено природою правовідносин з набуття/збереження/знаходження майна без достатньої правової підстави та вказує на необхідність негайного повернення майна. Особливості правового регулювання кондикційних зобов`язань виключають існування строку для належного/непростроченого виконання таких зобов`язань у розумінні статті 530 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.02.2020 у справі №922/748/19.

Таким чином боржник був зобов`язаний повернути безпідставно одержані кошти не пізніше наступного дня після їх отримання (з урахуванням положення частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України), а саме:

- за договором №28/04/22 від 28.04.2022 на підставі платіжних доручень від 29.04.2022 №277 та від 29.04.2022 №278 кошти перераховані казначейською службою на рахунок відповідача 29.04.2023.

З урахуванням положення частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України сума податку на додану вартість в розмірі 4839грн72коп мала бути повернена позивачу до 02.05.2022 включно.

- за договором №17/05/22 від 17.05.2022 на підставі платіжного доручення від 18.05.2022 №320 кошти перераховані казначейською службою на рахунок відповідача 19.05.2022.

Сума податку на додану вартість в розмірі 6298грн32коп мала бути повернена позивачу до 21.05.2022 включно.

- за договором №30/05/22 від 30.05.2022 на підставі платіжного доручення від 30.05.2022 №337 кошти перераховані казначейською службою на рахунок відповідача 31.05.2022.

Сума податку на додану вартість в розмірі 3392грн02коп мала бути повернена позивачу до 02.06.2022 включно.

- за договором №27/06 від 28.06.2022 на підставі платіжного доручення від 29.06.2022 №403 кошти перераховані казначейською службою на рахунок відповідача 30.06.2022.

Сума податку на додану вартість в розмірі 3075грн67коп мала бути повернена позивачу до 02.07.2022 включно.

- за договором №29/06 від 29.06.2022 на підставі платіжного доручення від 01.07.2022 №414 кошти перераховані казначейською службою на рахунок відповідача 02.07.2022.

З урахуванням положення частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України сума податку на додану вартість в розмірі 2695грн73коп мала бути повернена позивачу до 04.07.2022 включно.

Суд перевірив складений прокурором розрахунок інфляційних втрат та не виявив порушень чинного законодавства. Позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат в розмірі 3110грн76коп за загальний період травень 2022року липень 2023року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд перевірив складений прокурором розрахунок 3%річних. Прокурор визначив помилкові дати початку та закінчення нарахування сум 3%річних та не врахував повернення 26.07.2023 відповідачем сум податку на додану вартість; дати фактичного перерахування казначейською службою коштів на рахунок відповідача; положення частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України.

За розрахунком суду обґрунтований розмір 3% дорівнює 702грн41коп за загальний період з 03.05.2022 по 25.07.2023 та складається з сум:

- в розмірі 178грн61коп за період з 03.05.2022 по 25.07.2023 за договором №28/04/22 від 28.04.2022;

- в розмірі 223грн12коп за період з 21.05.2022 по 25.07.2023 за договором №17/05/22 від 17.05.2022;

- в розмірі 116грн82коп за період з 02.06.2022 по 25.07.2023 за договором №30/05/22 від 30.05.2022;

- в розмірі 98грн34коп за період з 02.07.2022 по 25.07.2023 за договором №27/06 від 28.06.2022;

- в розмірі 85грн52коп за період з 05.07.2023 по 25.07.2023 за договором №29/06 від 29.06.2022.

В задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 7грн22коп слід відмовити.

При зверненні до суду із позовом (в первісній редакції) прокурором сплачений судовий збір у розмірі 16104грн. В подальшому, прокурор надав заяву про зміну предмету позову та наполягав на стягненні 3% річних в розмірі 709грн63коп, інфляційних втрат в розмірі 3110грн76коп. Заява про зміну предмету позову була прийнята судом до розгляду. Належний розмір судового збору в даному випадку становить 2684грн.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідне клопотання прокурора на адресу суду не надходило.

Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог майнового характеру, суд покладає на відповідача витрати прокурора зі сплати судового збору в розмірі 2678грн93коп.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України №178 від 02.03.2022, статтями 2, 3, 4, 13, 20, 41, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Агротехкомплект» про стягнення 3% річних в розмірі 709грн63коп, інфляційних втрат в розмірі 3110грн76коп задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма «Агротехкомплект» (ідентифікаційний код: 21881235; місцезнаходження: 50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ракітіна, 19) на користь Військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ; місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) 3% річних в розмірі 702грн41коп, інфляційні втрати в розмірі 3110грн76коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма «Агротехкомплект» (ідентифікаційний код: 21881235; місцезнаходження: 50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ракітіна, 19) на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону (Ідентифікаційний код 39969443; місцезнаходження: 84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Маяковського, 21) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2678грн93коп.

В задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 7грн22коп відмовити.

Видати накази після набрання рішенням суду законної сили.

В судовому засіданні 13.12.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в строки, передбачені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення підписаний 18.12.2023.

Суддя Р.Г. Новікова