ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року Справа № 906/301/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Саврій В.А., суддя Тимошенко О.М. , суддя Миханюк М.В.

при секретарі судового засідання Комшелюку А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області на рішення господарського суду Житомирської області від 23.08.2023 (повний текст - 04.09.2023) у справі №906/301/23 (суддя Прядко О.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Закшевського Олексія Станіславовича

до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області

про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень, визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, зобов`язання вчинити певні дії

за участі представників:

позивач Фізична особа-підприємець Закшевський О.С.;

відповідач (апелянт) - Бесараб О.Д.;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 23.08.2023 у справі №906/301/23 задоволено частково позовну заяву Фізичної особи-підприємця Закшевського Олексія Станіславовича до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області. Визнано протиправною бездіяльність Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області щодо неприйняття за заявами покупця Фізичної особи-підприємця Закшевського Олексія Станіславовича рішення Про затвердження Переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації. Визнано незаконним та скасовано рішення 31-ї сесії 8-го скликання Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 20.12.2022 №1125 Про відмову ФОП Закшевському О.С. у включенні орендованого майна до переліку об`єктів, що підлягають приватизації і вирішено винести на розгляд чергової сесії поточного скликання, включити до порядку денного пленарного засідання та розглянути заяви Фізичної особи-підприємця Закшевського Олексія Станіславовича від 27.04.2020, 23.11.2020, 22.04.2021 про затвердження Переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації та про включення об`єкта права комунальної власності - нежитлового приміщення №38890043, розташованого в смт.Гуйва, Житомирського району, Житомирської області по вул. Бердичівська, 2 до переліку об`єктів, що підлягають приватизації. Стягнуто з відповідача на користь позивача 5368,00 грн судового збору та 516,39 грн поштових витрат.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Новогуйвинська селищна рада Житомирського району Житомирської області звернулася до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

В скарзі апелянт, зокрема, зазначає, що з аналізу ч.4 ст.11 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» вбачається можливість формування переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, який ухвалюється місцевою радою. Ініціаторами розгляду даного питання можуть бути покупці, які подають до органів приватизації територіальних громад відповідні заяви, що розглядаються ними в порядку, встановленому відповідними місцевими радами.

Відповідно до тексту ст.11 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» не передбачено спеціально визначених підстав органу приватизації територіальних громад для відмови у включенні об`єкта до Переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації.

Вважає, що за відсутності у відповідача порядку розгляду заяв покупців про приватизацію, повинні застосовуватися норми матеріального права, а саме - положення п.30 ч.1 ст.26, ч.1 ст.46, ч.3 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», які передбачають порядок прийняття органом приватизації територіальних громад відповідного рішення за результатами розгляду заяв потенційного покупця.

Вважає, що висновок господарського суду Житомирської області в частині обов`язкового затвердження органом приватизації територіальних громад Переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації на підставі заяв потенційних покупців помилковим, адже у даному випадку зазначені питання приймаються шляхом відкритого поіменного голосування на пленарному засіданні сесії селищної ради, яка приймає відповідне рішення, що є дискреційними повноваженнями власникам комунального майна, який визначає напрями використання комунального майна на власний розсуд.

Апелянт стверджує, що орган приватизації комунального майна не зобов`язаний в імперативному порядку затверджувати переліки об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, а також, що ухвалення відповідачем рішення про відмову у включені до переліку об`єктів приватизації шляхом викупу на підставі заяв позивача є правомірним і таким, що відповідає приписам законодавства.

Відповідач зазначає, що з наданих звіту №412/04.20 «Про визначення вартості невід`ємних поліпшень в нежитлових приміщеннях №25» від 30.04.2020, висновку експерта №408/03.20 «Про здійснення та склад невід`ємних поліпшень за результатами проведення будівельно-технічних експертних досліджень» від 30.03.2020, Зведеного кошторисного розрахунку на поточний ремонт від 08.10.2015 вбачається, що викладені відомості містять розбіжності, що призводять до відсутності підтвердження позивачем права на викуп в силу ст.18 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» та відповідно до законності відмови відповідача у формі прийнятого рішення Новогуйвинської селищної ради.

Апелянт звертає увагу, що орендар нерухомого майна одержує право звернутися з ініціативою щодо приватизації комунального майна за умови дотримання ним вимог, які визначені у ч.2 ст.18 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», яких позивачем дотримано не було.

На підставі викладеного відповідач просить суд апеляційної інстанції скасувати повністю рішення господарського суду Житомирської області від 23.08.2023 у справі №906/301/23 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №906/301/23 у складі: головуючий суддя Саврій В.А., суддя Миханюк М.В., суддя Коломис В.В.

Листом від 26.09.2023 матеріали справи витребувано з господарського суду Житомирської області.

13.10.2023 матеріали справи №906/301/23 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.10.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області на рішення господарського суду Житомирської області від 23.08.2023 у справі №906/301/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на 29.11.2023 об 11:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 59 у залі судових засідань №4. Запропоновано позивачу у строк до 03.11.2023 подати письмовий відзив на апеляційну скаргу.

02.11.2023 до суду від Фізичної особи-підприємця Закшевського Олексія Станіславовича надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві позивач, зокрема зазначає, що ч.9 cт.11 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» передбачає підстави для відмови у включенні до Переліку для органів приватизації як державного, так і комунального майна відповідно до ч.6 ст.3 у зв`язку з відсутністю у відповідача на час виникнення спору свого затвердженого Порядку.

Позивач вважає, що суд дійшов правильного висновку про обов`язковість формування та затвердження «Переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації» на виконання вимог ч.1 ст.2 та ч.ч.1,3 ст.4 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», і відповідно про неправомірність (незаконність) рішення відповідача,.

На думку позивача, ч.4 ст.11 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» не передбачає можливість формування Переліку, а зобов`язує місцеву раду ухвалити такий Перелік на виконання Закону.

Також зазначає, що заяви покупців розглядаються органами приватизації в порядку, встановленому відповідними місцевими радами, при цьому, у відповідача такого порядку на час виникнення спору встановлено не було, а тому він зобов`язаний керуватися положеннями Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», що передбачено ч.6 ст.3 цього Закону і зазначалося позивачем у позовній заяві та не спростовано відповідачем.

Вважає, що суд прийшов до правильного висновку про відсутність в тексті рішення органу приватизації комунального майна обґрунтування відмови у задоволенні заяв від 27.04.2020, 23.11.2020 і 22.04.2021.

Також стверджує, що зазначені апелянтом докази не підлягали розгляду і оцінюванню судом у цій справі тому, що не були предметом позову, і відповідно, предметом розгляду у цій справі, про що позивачем зазначалося у відповіді на відзив і відповідачем не спростовано. Висновок та Звіт експерта відповідачем не оскаржені.

Суд в даному випадку правомірно послався на обставини, встановлені рішенням суду від 14.02.2022 в господарській справі №906/858/21, що набрало законної сили.

Позивач набув права покупця незалежно від дотримання умов, передбачених ч.2 ст.18 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», так як цією нормою не передбачено набуття права покупця, а передбачено набуття права покупцем на приватизацію орендованого майна шляхом викупу без проведення аукціону.

На підставі викладеного позивач просить суд апеляційної інстанції залишити без задоволення апеляційну скаргу Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, а рішення господарського суду Житомирської області від 23.08.2023 у справі №906/301/23 залишити без змін.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді - члена колегії Миханюк М.В. у період з 28.11.2023 по 05.12.2023, судове засідання 29 листопада 2023р. об 11:00год. не відбулося.

Ухвалою від 06.12.2023 розгляд апеляційної скарги призначено на 18 грудня 2023 року об 11:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м.Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №4.

Розпорядженням керівника апарату суду від 15.12.2023, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Коломис В.В. з 18.12.2023 по 12.01.2024 включно, призначено заміну судді - члена колегії у справі.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №906/301/23 у складі: головуючий суддя Саврій В.А., суддя Тимошенко О.М., суддя Миханюк В.В.

Ухвалою суду від 15.12.2023 апеляційну скаргу Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області на рішення господарського суду Житомирської області від 23.08.2023 у справі №906/301/23 прийнято до провадження у складі суду: головуючий суддя Саврій В.А., суддя Тимошенко О.М., суддя Миханюк М.В.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції 18.12.2023 представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та надав пояснення по справі. Просив скасувати рішення господарського суду Житомирської області від 23.08.2023 у справі №906/301/23 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Позивач заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, надав пояснення по справі. Просив суд апеляційну скаргу Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області залишити без задоволення, а рішення господарського суду Житомирської області від 23.08.2023 у справі №906/301/23 - без змін.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 14.02.2022 у справі №906/858/21 за позовом Фізичної особи-підприємця Закшевського Олексія Станіславовича до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною (незаконною) та зобов`язання вчинити певні дії (т.1, а.с.19-24), яке залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2022 у справі №906/858/21 (т.1, а.с.25-31), позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області щодо неприйняття рішення у передбачений законодавством спосіб та строк з розгляду заяв Фізичної особи - підприємця Закшевського Олексія Станіславовича від 27.04.2020, від 23.11.2020 і від 22.04.2021 про включення об`єкта права комунальної власності до переліку об`єктів, що підлягають приватизації та участь у приватизації, стосовно нежитлового приміщення за реєстраційним номером 38890043, розташованого в смт Гуйва Житомирського району Житомирської області по вул.Бердичівській, буд.2;

- зобов`язано Новогуйвинську селищну раду Житомирського району Житомирської області винести на розгляд чергової сесії поточного скликання, включити до порядку денного пленарного засідання та розглянути заяви Фізичної особи-підприємця Закшевського Олексія Станіславовича від 27.04.2020, від 23.11.2020 і від 22.04.2021 про включення об`єкта права комунальної власності до переліку об`єктів, що підлягають приватизації та участь у приватизації, стосовно нежитлового приміщення за реєстраційним номером 38890043, розташованого в смт Гуйва Житомирського району Житомирської області по вул.Бердичівській, буд.2.

- стягнуто з Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області на користь Фізичної особи - підприємця Закшевського Олексія Станіславовича 2270,00 грн судового збору;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Під час розгляду справи №906/858/21 господарським судом Житомирської області, зокрема, встановлено, що 29.04.2014 між Новогуйвинською селищною радою (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Закшевським Олексієм Станіславовичем (орендар) укладено договір №105 оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що перебуває у спільній власності територіальної громади селищ Новогуйвинської селищної ради (далі - Договір оренди). За змістом п.1.1 даного Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно, вбудоване нежитлове приміщення, надалі - майно, площею 69,7кв.м., розміщене за адресою: смт Гуйва, вул. Бердичівська, буд.2, на першому поверсі житлового будинку №2, що знаходиться на балансі Новогуйвинської селищної ради. Майно передається в оренду з метою розміщення крамниці-складу. Згідно п.10.1 Договору оренди останній укладено строком на три роки, та діє з 29.04.2014 до 28.04.2017 включно. У разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором (п.10.5 Договору оренди). Також, у матеріалах справи міститься додаткова угода №107 від 23.12.2014 про зміну терміну дії до договору оренди №105 від 29.04.2014, яка є невід`ємною частиною останнього, відповідно до змісту якої Договір оренди №105 від 29.04.2014 укладено строком на 2 роки і 360 днів, що діє з 29 квітня 2014р. до 23 квітня 2017р. включно. При цьому, варто зазначити, що сторонами договору оренди №105 від 29.04.2014 жодних заяв про припинення цього договору після закінчення строку його чинності не подавалося, і такі докази в матеріалах справи відсутні. Таким чином, мала місце пролонгація даного договору, тому, станом на день подання позивачем до Новогуйвинської селищної ради заяв про включення об`єкта права комунальної власності до переліку об`єктів, що підлягають приватизації та участь у приватизації від 27.04.2020, від 23.11.2020 і від 22.04.2021 ФОП Закшевський О.С. мав статус орендаря спірного нерухомого майна.

Відповідач за результатами розгляду заяв позивача від 27.04.2020, від 23.11.2020 і від 22.04.2021 про включення об`єкта права комунальної власності до переліку об`єктів, що підлягають приватизації та участь у приватизації, стосовно нежитлового приміщення за реєстраційним номером 38890043, розташованого в смт Гуйва Житомирського району Житомирської області по вул. Бердичівській, буд. 2, зобов`язаний був прийняти рішення про їх задоволення або про мотивовану, нормативно обґрунтовану відмову в їх задоволенні.

Проте, Новогуйвинською селищною радою, в порушення зазначених вище норм чинного законодавства, жодного конкретного рішення по суті з розгляду згаданих заяв позивача прийнято не було.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, рішення господарського суду Житомирської області від 14.02.2022 у справі №906/858/21, яке набрало законної сили, не може бути поставлене під сумнів, а інші рішення, у тому числі у даній справі, не можуть йому суперечити, обставини, встановлені у такому рішенні, не потребують доказування.

Як вбачається з матеріалів справи №906/301/23, на виконання рішення господарського суду Житомирської області від 14.02.2022 у справі №906/858/21 до порядку денного засідання 31 сесії 8 скликання Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області 20.12.2022 було включено, зокрема, питання щодо затвердження Переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, та про відмову ФОП Закшевському О.С. у включенні орендованого майна до переліку об`єктів, які підлягають приватизації.

За результатами поіменного голосування рішення з питання щодо затвердження Переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, прийнято не було, що вбачається з Витягу з Протоколу №12 засідання 31 сесії 8 скликання Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 20.12.2022 та підтверджується Результатом поіменного голосування депутатів 31 сесії 8 скликання Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 20.12.2022 (т.1, а.с.32-34, 38).

При цьому, за результатами розгляду питання "Про відмову ФОП Закшевському О.С. у включенні орендованого майна до переліку об`єктів, що підлягають приватизації", прийнято рішення №1125 від 20.12.2022, яке направлено на адресу останнього з листом №05-19/1402 від 30.12.2022 (т.1, а.с.40).

Посилаючись на невиконання відповідачем обов`язку щодо поновлення порушених прав і законних інтересів позивача, останній знову звернувся з позовом до суду, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області в частині, що стосується неприйняття за заявами покупця Закшевського О.С. рішення Про затвердження Переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації;

- визнати незаконним та скасувати рішення 31-ї сесії 8-го скликання Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 20.12.2022 №1125 Про відмову ФОП Закшевському О.С. у включенні орендованого майна до переліку об`єктів, що підлягають приватизації;

- зобов`язати Новогуйвинську селищну раду Житомирського району Житомирської області сформувати та затвердити Перелік об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, включивши до нього орендоване ФОП Закшевським О.С. нежитлове приміщення №38890043, розташоване в смт.Гуйва Житомирського району Житомирської області по вул.Бердичівській, 2;

- зобов`язати Новогуйвинську селищну раду Житомирського району Житомирської області прийняти рішення Про приватизацію орендованого нежитлового приміщення №38890043 шляхом викупу орендарем Закшевським Олексієм Станіславовичем;

- стягнути з відповідача судові витрати в сумі 13136,00 грн, з яких 10736,00 грн судового збору та 2400,00 грн витрат, пов`язаних з підготовкою позовної заяви.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються зі ст.20 ГК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п.22 ч.1 ст.1 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна", приватизація державного або комунального майна (далі - приватизація) - платне відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб, які відповідно до цього Закону можуть бути покупцями. Викупом вважається спосіб продажу об`єкта приватизації одному покупцю (п.9 ч.1 ст.1 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна").

Як передбачено ч.1 ст.3 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна", законодавство України про приватизацію складається з цього Закону, інших законодавчих актів.

Як встановлено ч.6 ст.3 вказаного Закону, галузеві особливості приватизації об`єктів державної власності можуть встановлюватися виключно законами. Приватизація (відчуження) майна, що перебуває у комунальній власності, здійснюється органами місцевого самоврядування відповідно до вимог цього Закону.

До об`єктів державної і комунальної власності, що підлягають приватизації, належать усі об`єкти права державної і комунальної власності, крім тих, приватизація яких прямо заборонена цим Законом та іншими законами України (ч.1 ст.4 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна").

Суб`єктами приватизації є державні органи приватизації; місцеві ради, органи приватизації територіальних громад; покупці (ст.6 Закону).

Згідно п.20 ч.1 ст.1 Закону органи приватизації - Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим, органи приватизації територіальних громад.

У ч.1 ст.10 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" визначено порядок приватизації державного і комунального майна, який передбачає, зокрема, формування та затвердження переліків об`єктів, що підлягають приватизації.

Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна", перелік об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, ухвалюється місцевою радою. Включення нових об`єктів до цього переліку здійснюється шляхом ухвалення окремого рішення щодо кожного об`єкта комунальної власності.

Отже процес приватизації комунального майна розпочинається з формування та затвердження переліків об`єктів, що підлягають приватизації, що є повноваженням представницького органу місцевого самоврядування.

Проте, як вже зазначалося вище, рішення з питання щодо затвердження Переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, відповідачем прийнято не було, а прийнято рішення "Про відмову ФОП Закшевському О.С. у включенні орендованого майна до переліку об`єктів, що підлягають приватизації" №1125 від 20.12.2022.

Тобто, позивачу зазначеним рішенням селищної ради було відмовлено у включенні орендованого майна до неіснуючого Переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, який, всупереч нормам чинного законодавства, не був сформований і затверджений Новогуйвинською селищною радою Житомирського району Житомирської області.

Варто зазначити, що за ч.ч.1, 2 ст.18 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна", приватизація об`єктів державної або комунальної власності, переданих в оренду, здійснюється шляхом продажу на аукціоні або шляхом викупу, якщо виконуються умови, передбачені частиною другою цієї статті. Орендар одержує право на викуп орендованого майна (будівлі, споруди, нежитлового приміщення) за ціною, визначеною за результатами його незалежної оцінки, якщо виконується кожна з таких умов:

- орендарем здійснено поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від відповідного об`єкта без заподіяння йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, визначеної суб`єктом оціночної діяльності для цілей оренди майна;

- орендар отримав письмову згоду орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень, які надають йому право на приватизацію майна шляхом викупу;

- невід`ємні поліпшення виконані в межах трирічного строку з дати визначення ринкової вартості майна для цілей укладання договору оренди або для цілей продовження договору оренди;

- здійснення і склад невід`ємних поліпшень, у тому числі невід`ємний характер поліпшень, підтверджені висновком будівельної експертизи, а вартість невід`ємних поліпшень, підтверджених висновком будівельної експертизи, визначена суб`єктом оціночної діяльності;

- орендар належно виконує умови договору оренди, відсутня заборгованість з орендної плати;

- договір оренди є чинним на момент приватизації.

Надання згоди орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень здійснюється в порядку, визначеному Фондом державного майна України або представницьким органом місцевого самоврядування.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна", ініціювати приватизацію об`єктів можуть органи приватизації, уповноважені органи управління, інші суб`єкти управління об`єктами державної і комунальної власності або покупці.

Заяви про включення об`єктів права комунальної власності до переліків об`єктів, що підлягають приватизації, подаються покупцями до органів приватизації територіальних громад і розглядаються ними в порядку, встановленому відповідними місцевими радами (абз.1 ч.7 ст.11 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна").

При цьому, ч.5 ст.7 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" передбачено, що повноваження органів місцевого самоврядування у сфері приватизації визначаються законами України і правовими актами органів місцевого самоврядування.

Так, за змістом ч.ч.5, 6 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Доцільність, порядок та умови відчуження об`єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою.

Як встановлено п.30 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, прийняття рішення про здійснення державно-приватного партнерства щодо об`єктів комунальної власності, у тому числі на умовах концесії, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Частинами 1, 5 статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.59 вказаного Закону, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за результатом розгляду наявних в матеріалах справи заяв позивача від 27.04.2020, 23.11.2020 та 22.04.2021 про включення об`єкта права комунальної власності до переліку об`єктів, що підлягають приватизації та участь у приватизації (т.1, а.с.50-54), мало бути рішення відповідача, що, у свою чергу, належить до виключної компетенції його як органу місцевого самоврядування.

Проте Новогуйвинською селищною радою в порушення вищезазначених норм чинного законодавства конкретного рішення по суті розгляду заяв позивача від 27.04.2020, 23.11.2020 та 22.04.2021 в частині формування та затвердження Переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, не було прийнято.

Таким чином, з огляду на викладені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання протиправною бездіяльності Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області щодо неприйняття за заявами покупця Фізичної особи-підприємця Закшевського Олексія Станіславовича рішення Про затвердження Переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації.

Як вірно відмічено судом першої інстанції, відмова державними органами приватизації у включенні до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, відповідно до ч.9 ст.11 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна", можлива у разі: коли підприємство, що пропонується приватизувати, перебуває у процесі ліквідації; коли законодавством установлено обмеження щодо приватизації об`єкта; вмотивованої відмови органу, уповноваженого управляти державним майном, у погодженні щодо включення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації; невключення Кабінетом Міністрів України за поданням Фонду державного майна України до переліку об`єктів великої приватизації, що підлягають приватизації.

Тобто, відповідач на виконання рішення господарського суду Житомирської області від 14.02.2022 у справі №906/858/21 за результатами розгляду заяв позивача від 27.04.2020, 23.11.2020, 22.04.2021 у частині включення об`єкта права комунальної власності до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, стосовно нежитлового приміщення №38890043, розташованого в смт.Гуйва Житомирського району Житомирської області по вул.Бердичівській, 2, зобов`язаний був прийняти рішення про їх задоволення або про мотивовану, нормативно обґрунтовану відмову у їх задоволенні.

При цьому, як вірно відмітив місцевий господарський суд, зміст оспорюваного рішення 31 сесії 8 скликання Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області №1125 від 20.12.2022 "Про відмову ФОП Закшевському О.С. у включенні орендованого майна до Переліку об`єктів, що підлягають приватизації", не містить будь-якого, у тому числі нормативного, обґрунтування відмови позивачу у задоволенні його заяв від 27.04.2020, 23.11.2020, 22.04.2021.

Тобто, всупереч нормам чинного законодавства в сфері приватизації комунального майна, відповідачем невмотивовано відмовлено у включенні об`єкта права комунальної власності - нежитлового приміщення №38890043, розташованого в смт.Гуйва Житомирського району Житомирської області по вул.Бердичівській, 2, до переліку об`єктів, що підлягають приватизації.

При цьому, відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановленоч.3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

За змістом ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням органу місцевого самоврядування, які вона вважає неправомірними, й ці наслідки призвели до виникнення цивільних прав, і такі правовідносини мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових інтересів, то визнання незаконним такого рішення є способом захисту цивільних прав та інтересів

Аналогічні правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №542/1403/17.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до ст.13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту), кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому як ефективний спосіб слід розуміти такий, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Згідно з ч.1 ст.21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч.10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

З огляду на зазначене та враховуючи, що відповідачем не виконано належним чином рішення господарського суду Житомирської області від 14.02.2022 у справі №906/858/21, а також при прийнятті оспорюваного рішення №1125 від 20.12.2022 порушено встановлені чинним законодавством порядок та умови приватизації об`єктів комунальної власності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову в частині визнання незаконним та скасування рішення 31-ї сесії 8-го скликання Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 20.12.2022 №1125 Про відмову ФОП Закшевському О.С. у включенні орендованого майна до переліку об`єктів, що підлягають приватизації.

Місцевий господарський суд також правильно відмітив, що згідно Рекомендації №R(80)2 Комітету Міністрів Ради Європи державам - членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Отже дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Тому, оскільки суд не може фактично перебрати на себе функції і повноваження з розгляду заяв позивача від 27.04.2020, 23.11.2020 та 22.04.2021, які належать відповідачу як органу місцевого самоврядування, колегія суддів погоджується з висновком про відмову у позові в частині вимог про зобов`язання Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області сформувати та затвердити Перелік об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, включивши до нього орендоване ФОП Закшевським О.С. нежитлове приміщення №38890043, розташоване в смт.Гуйва Житомирського району Житомирської області по вул.Бердичівській, 2, а також про зобов`язання Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області прийняти рішення Про приватизацію орендованого нежитлового приміщення №38890043 шляхом викупу орендарем Закшевським Олексієм Станіславовичем,

При цьому, з метою ефективного захисту прав позивача, судом першої інстанції правомірно задоволено вимогу про зобов`язання Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області винести на розгляд чергової сесії поточного скликання, включити до порядку денного пленарного засідання та розглянути заяви Фізичної особи-підприємця Закшевського Олексія Станіславовича від 27.04.2020, 23.11.2020, 22.04.2021 про включення об`єкта права комунальної власності до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, та участь у приватизації стосовно нежитлового приміщення №38890043, розташованого в смт.Гуйва Житомирського району Житомирської області по вул.Бердичівській, 2.

Відповідно до ст.ст.74, 76 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. (ст.78 Господарського процесуального кодексу України,)

Згідно з ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.Згідно ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

При цьому, п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі Гарсія Руїс проти Іспанії").

В силу приписів ч.1 ст.276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Відповідно до положень ст.129 ГПК України витрати зі сплати судового збору у справі покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст.252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області на рішення господарського суду Житомирської області від 23.08.2023 у справі №906/301/23 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 20.12.2023

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Миханюк М.В.