ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2023 р. Справа№ 910/14520/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Безрука Д.Д.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Цимбалюк О.П.;

від відповідача: Соболь М.П. - адвокат, посвідчення № 5480;

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укрпошта"

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 (повний текст - 27.09.2023)

у справі № 910/14520/22 (суддя - Нечай О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЕЛ"

до Акціонерного товариства "Укрпошта"

про стягнення 779 240,58 грн

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "СІЕЛ" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Укрпошта" (далі - відповідач) про стягнення 779 240,58 грн, з яких 630 391,80 грн заборгованості, 78 273,27 грн пені, 60 431,99 грн інфляційних втрат та 10 143,52 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором № 270521-05/127ПсЕ від 27.05.2021.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 позов задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Укрпошта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЕЛ" заборгованість в розмірі 630 391 грн 80 коп., пеню в розмірі 16 852 грн 19 коп., інфляційні втрати в розмірі 60 431 грн 99 коп., 3% річних в розмірі 10 030 грн 10 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 10 765 грн 59 коп. В іншій частині позову відмовлено. Витрати по сплаті судового збору в розмірі 923,02 грн покладено на позивача.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду

Не погодившись з ухваленим рішенням, Акціонерне товариство "Укрпошта" 23.10.2023 (засобами поштового зв`язку) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до провадження Північного апеляційного господарського суду. Скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 20.09.2023 року у справі № 910/14520/22 та прийняти нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "СІЕЛ" у задоволенні позову в повному обсязі. Стягнути з ТОВ "СІЕЛ" на користь АТ "Укрпошта" судовий збір. Розглянути справу № 910/14520/22 за участю АТ "Укрпошта".

Північний апеляційний господарський суд 30.10.2023 постановив ухвалу, якою задовольнив клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження. Поновив скаржнику пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 у справі № 910/14520/22. Відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрпошта» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 у справі № 910/14520/22, розгляд справи було призначено на 28.11.2023.

13.11.2023 (через електронний суд) від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, який було прийнято до спільного розгляду в порядку ст. 263 ГПК України.

23.11.2023 (через електронний суд) від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, яке було задоволено судом.

Розгляд справи відкладався, зокрема, ухвалою від 28.11.2023 - на 12.12.2023.

В судове засідання 12.12.2023 з`явились представники обох сторін. Представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям нового - про відмову в позові. Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених в ній доводів

Так, скаржник не погоджується з рішення суду першої інстанції, вважає його необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні всіх обставин справи.

Апелянт зазначає, що ТОВ «СІЕЛ» не були долучені до позову усі підтверджуючі первинні документи, що обґрунтовують заявлену суму боргу в розмірі 630 391,80 грн. Так, зокрема, контрагент в своєму позові ставить питання про стягнення коштів за так звану «другу партію товару» на загальну суму 49 282,80 грн; монтаж трьох кондиціонерів за адресами: м. Львів, вул. Величковського, 28; Хмельницька область, м. Кам?янець - Подільськ (вул. Панівецька, 3 та вул.Ценського, 3).

Скаржник зазначає, що оскільки, відсутні, як належним чином оформлені первинні документи (акти приймання-передачі) на монтаж зазначених кондиціонерів, так і належним чином оформлений зведений акт, тому, на думку скаржника, відсутні підстави для оплати робіт, передбачених договором,

Тоді як щодо вини АТ «Укрпошта» в частині непідписання (несвоєчасного підписання) первинних документів та зведеного акту, які згідно умов договору, є підставою для здійснення оплати робіт, передбачених договором, скаржник зазначив наступне.

Так, положення п. 5.10 договору визначають, що «....Постачальник складає акт приймання - передачі (у двох примірниках) станом на дату підписаного сторонами акту технічного приймання та надає такий акт покупцю у строк протягом 5 (п?яти) робочих днів з дати підписання сторонами акту технічного приймання». Однак, навіть в своєму позові позивачем визнано факт порушення ним зазначених умов договору в частині строків надання покупцю первинних документів. Окрім того, звертаємо увагу, що Хмельницькою дирекцією АТ «Укрпошта» дійсно отримано від ТОВ «СІЕЛ» акти технічного приймання та акт приймання-передачі. Водночас, зазначені документи неналежним чином оформлені постачальником, а саме: - акти технічного приймання не містять ні номера, ні дати його складення.

Окрім цього, постачальником не надано доказів надсилання первинних документів АТ «Укрпошта» за договором саме на адресу, визначену умовами договору. Надсилання ж документів на інші адреси не відповідає умовам договору. Таким чином, скаржник вважає, що питання оплати покупцем зазначених коштів може бути розглянуто лише після підписання обома сторонами первинних документів.

Таким чином, апелянт зазначив, що вимога позивача щодо стягнення з АТ «Укрпошта» на користь ТОВ «СІЕЛ» 779 240,58 грн., з яких: 630 391,80 грн. - сума основного боргу, 78 273,27 грн. - пеня, 60 431,99 грн. - інфляційне збільшення, 10 143,52 грн. 3% річних не підлягає задоволенню через вказане вище.

А тому апелянт просив рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям нового - про відмову в задоволенні позовних вимог.

5. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу позивач не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт зазначив, що підставами апеляційного оскарження є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права. Разом з тим, позивач зазначив, що по тексту апеляційної скарги відповідач жодного разу не наводить конкретні норми процесуального та матеріального права, які, на його думку, порушив суд першої інстанції при прийнятті рішення від 20.09.2023 у справі № 910/14520/22.

На думку позивача, є безпідставним посилання апелянта на укладання додаткових угод до договору № 270521-05/127ПсЕ від 27.05.2021 та розірвання останнім договору в односторонньому порядку, оскільки вказані обставини не впливають на позовні вимоги та не спростовують їх.

Так, позивач зазначив, що протягом лютого 2022 року останній поставив апелянту 44 кондиціонера (партія № 1 - 41 кондиціонер на суму 581 109,00 грн., партія № 2 - 3 кондиціонера на суму 49 282,8 грн.) та виконав роботи по їх монтажу на загальну суму 630 391,80 грн, які на момент звернення до суду є неоплаченими.

На виконання договору ТОВ «СІЕЛ» 23 лютого 2022 року поставило та здійснило монтаж трьох кондиціонерів у відокремлених відділеннях Укрпошти за адресами: м. Львів, вул. Величковського, 28, м. Кам`янець-Подільський, вул. Панівецька, 3 та вул. Ценського, 3.

У порядку, визначеному пунктом 5.8. договору № 270521-05/127ПсЕ від 27.05.2021 у присутності представників постачальника та уповноважених представників покупця були складені та підписані у двох примірниках (по одному для кожної із сторін) акти технічного приймання, зокрема: за адресою м. Львів, вул. Величковського, 28 - складено та підписано акт технічного приймання № 7 від 23.02.2022; за адресами - м. Кам`янець Подільський, вул. Панівецька, 3 та вул. Ценського, 3 - складені та підписані акти технічного приймання відповідно № 14, № 26 від 23.02.2022.

Позивач зазначає, що вказані акти технічного приймання зі сторони апелянта були підписані без зауважень.

Тоді як на виконання пункту 5.10. договору, позивач двічі скеровував апелянту складені акти приймання-передачі, але у порушення пункту 5.10.1. договору, апелянт їх проігнорував, а саме, не тільки не розглянув акти приймання-передачі та не підписав їх, а й не надав вмотивованої відмови від їх підписання.

А тому позивач просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги повністю, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

6. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції

Як правомірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 27.05.2021 між Акціонерним товариством "Укрпошта" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СІЕЛ" (постачальник) було укладено договір № 270521-05/127ПсЕ (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується: поставити покупцю у власність товар, найменування, якість та технічні характеристики, кількість та ціна якого визначаються згідно з специфікацією, яка є додатком № 1 до договору (далі - товар), виконати роботи з монтажу згідно з умовами, наведеними у додатку № 1 до договору, підключення та налаштування товару (далі - роботи), надати послуги з обслуговування товару (далі - послуги), а покупець зобов`язується прийняти товар, виконані роботи та надані послуги і оплатити їх в порядку та на умовах цього договору.

Отримувачем товару є відокремлений підрозділ Акціонерного товариства "Укрпошта", який згідно з додатком № 6 до цього договору уповноважений покупцем здійснити приймання товару після його поставки та виконання робіт і який є фактичним отримувачем товару та/або послуг за договором (п. 1.5 договору).

Згідно з пунктами 3.1, 3.2 договору ціна його з ПДВ складає 10 499 991,00 грн, з яких вартість товару, що поставляється - 9 440 986,20 грн, вартість послуг з обслуговування товару - 1 059 004,80 грн.

Оплата за поставлений товар здійснюється покупцем до 20 числа місяця, наступного за звітним, в межах якого було поставлено товар на умовах та в порядку передбаченому договором. Оплата здійснюється на підставі підписаного сторонами Зведеного акту, який складається у порядку, передбаченому умовами договору, та за умови реєстрації постачальником до дати оплати в Єдиному реєстрі податкових накладних належним чином оформленої (-их) податкової (-их) накладної (-их) за операціями поставки товару (п. 4.1 договору).

Підпунктом 5.1.1 пункту 5.1 договору визначено, що поставка товару та виконання робіт здійснюється постачальником за заявкою покупця, підписаною уповноваженою особою покупця, у строки, що передбачені у специфікації, але в будь-якому випадку не пізніше дати припинення дії договору. Заявка є невід`ємною частиною договору, в якій зазначається найменування та асортимент товару, кількість (обсяг) партії поставки, місце поставки, отримувач товару, посада та ПІБ відповідальної особи покупця тощо. Зразок заявки наведений у додатку № 2 до договору.

Електронні адреси та адреси для листування зазначені сторонами у розділі "Місцезнаходження та банківські реквізити сторін" цього договору (п. 5.6 договору).

Відповідно до п. 5.8 договору приймання товару та прийняття виконаних робіт на предмет відповідності їх кількості, технічним вимогам товару та/або робіт, вимогам щодо якості товару та/або робіт визначених умовами договору здійснюється уповноваженим представником покупця у присутності представника постачальника з складанням акту технічного приймання, форма якого наведена в додатку № 8 до договору, який складається у двох примірниках (по одному для кожної із сторін) та підписується зазначеними представниками сторін.

Згідно з п. 5.10 договору акт приймання-передачі складається постачальником за кожною заявкою на підставі підписаного, у порядку передбаченому умовами договору, акту технічного приймання. Постачальник складає акт приймання-передачі (у двох примірниках) станом на дату підписаного сторонами акту технічного приймання та надає такий акт покупцю у строк протягом 5 робочих днів з дати підписання сторонами акту технічного приймання.

Покупець зобов`язаний розглянути акт приймання-передачі протягом 5 робочих днів з моменту його отримання та підписати його або в цей же строк надати вмотивовану відмову від його підписання, в тому числі, у разі наявності неусунених недоліків (дефектів) товару та/або робіт, визначених в акті технічного приймання (підп. 5.10.1 пункту 5.10 договору).

У пункті 5.29 договору визначено, що станом на останній календарний день звітного місяця, в якому здійснювалась поставка товару та виконання робіт, постачальник складає зведений акт, орієнтовна форма якого наведена у додатку № 7 до договору, до якого включає вартість товару, поставка якого підтверджена підписаними сторонами актами приймання-передачі за такий звітний місяць. Покупець зобов`язаний протягом 5 робочих днів з дати отримання зведеного акту перевірити його зміст та показники, та підписати такий акт або повідомити постачальника про виявлені розбіжності даних Зведеного акту і підписаних, у порядку передбаченому умовами договору, актів приймання-передачі за відповідний звітний період. За наявності зауважень до показників зведеного акту він підписується сторонами після їх врегулювання. зведений акт не є первинним документом, складається сторонами як акт звіряння обсягів і вартості поставки товару за відповідний календарний місяць для проведення розрахунків за поставлений товар.

Пунктом 7.5 договору передбачено, що за прострочення оплати покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний банківський день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 9.1 договору він набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення печатками сторін (за наявності) та діє до дати, зазначеної у специфікації. Припинення дії договору чи його розірвання не звільняє будь-яку із сторін від обов`язку виконати свої зобов`язання за договором, які виникли до такого припинення (розірвання) на підставі належно виконаного іншою стороною свого зобов`язання за Договором.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначав, що на виконання своїх договірних зобов`язань він відвантажив на користь відповідача товар загальною вартістю 630 391,80 грн, який відповідач прийняв, проте власні зобов`язання щодо оплати поставленого товару не виконав.

Судом першої інстанції правомірно зазначено, що на підтвердження факту поставки позивач посилався на підписані та скріплені печатками сторін акти приймання передачі у кількості 41 шт. за період з 08.02.2022 по 29.04.2022 на загальну суму 581 109,00 грн, зведений акт узгодження вартості поставленого товару від 01.04.2022 на суму 581 109,00 грн, а також односторонньо підписані ним акти приймання передачі у кількості 3 шт. від 23.02.2022 на загальну суму 49 282,80 грн, зведений акт узгодження вартості поставленого товару на суму 49 282,80 грн.

31.05.2022 відповідач направив на адресу позивача повідомлення № 101.004.002.001.-2241-22 від 24.05.2022 про розірвання договору в односторонньому порядку, у якому із посиланням на п. 9.2 договору повідомив, що договір вважатиметься припиненим з 01.07.2022.

Суд встановив, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2023 у справі № 910/5139/22 відмовлено у задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "С І Е Л" до Акціонерного товариства "Укрпошта" про визнання недійсним вчиненого Акціонерним товариством "Укрпошта" правочину у формі повідомлення № 101.004.002.002.-2241-22 від 24.05.2022 про розірвання договору №270521-05/127ПсЕ від 27.05.2021, укладеного між Акціонерним товариством "Укрпошта" та Товариством з обмеженою відповідальністю "СІЕЛ", в односторонньому порядку з 01 липня 2022 року.

Не було також спростовано, що до вирішення спору про визнання недійсним одностороннього правочину щодо розірвання договору, позивач звертався до відповідача із претензію № 2/08-2022 від 08.08.2022, відповідно до якої вимагав сплатити 634 666,61 грн, з яких 581 109,00 грн заборгованості, 31 961,05 грн пені, 18 014,38 грн інфляційних втрат та 3 582,18 грн 3% річних.

Поряд із цим, листом № 4/08-2022 від 09.08.2022 позивач направив на адресу Хмельницької та Львівської дирекцій АТ "Укрпошта" акти приймання передачі у кількості 3 шт. від 23.02.2022 на загальну суму 49 282,80 грн та Зведений акт узгодження вартості поставленого товару на суму 49 282,80 грн.

А тому з урахуванням того, що відповідач не розрахувався з позивачем за поставлений товар, позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь 779 240,58 грн, з яких 630 391,80 грн заборгованості, 78 273,27 грн пені, 60 431,99 грн інфляційних втрат та 10 143,52 грн 3% річних за заявлені періоди.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 цього Кодексу).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 цього Кодексу).

Згідно з частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Суд першої інстанції правомірно зазначив, що факт поставки позивачем товару за договором загальною вартістю 581 109,00 грн, про що свідчать наявні в матеріалах справи підписані та скріплені печатками обох сторін наступні акти приймання-передачі: від 10.02.2022 на суму 8 400,00 грн, від 10.02.2022 на суму 9 352,80 грн, від 10.02.2022 на суму 8 400,00 грн, від 09.02.2022 на суму 8 400,00 грн, від 09.02.2022 на суму 8 400,00 грн, від 09.02.2022 на суму 19 965,00 грн, від 09.02.2022 на суму 19 965,00 грн, від 08.02.2022 на суму 8 400,00 грн, від 08.02.2022 на суму 9 352,80 грн, від 08.02.2022 на суму 9 352,80 грн, від 08.02.2022 на суму 8 400,00 грн, від 08.02.2022 на суму 8 400,00 грн, від 08.02.2022 на суму 8 400,00 грн, від 08.02.2022 на суму 16 560,00 грн, від 09.02.2022 на суму 16 560,00 грн, від 09.02.2022 на суму 16 560,00 грн, від 01.04.2022 на суму 8 400,00 грн, від 01.04.2022 на суму 9 352,80 грн, від 01.04.2022 на суму 16 560,00 грн, від 01.04.2022 на суму 16 560,00 грн, від 01.04.2022 на суму 16 560,00 грн, від 01.04.2022 на суму 16 560,00 грн, від 01.04.2022 на суму 16 560,00 грн, від 21.04.2022 на суму 19 965,00 грн, від 21.04.2022 на суму 16 560,00 грн, від 21.04.2022 на суму 19 965,00 грн, від 21.04.2022 на суму 9 352,80 грн, від 21.04.2022 на суму 19 965,00 грн, від 21.04.2022 на суму 19 965,00 грн, від 21.04.2022 на суму 8 400,00 грн, від 21.04.2022 на суму 8 400,00 грн, від 21.04.2022 на суму 8 400,00 грн, від 21.04.2022 на суму 19 965,00 грн, від 21.04.2022 на суму 16 560,00 грн, від 21.04.2022 на суму 8 400,00 грн, від 29.04.2022 на суму 19 965,00 грн, від 29.04.2022 на суму 19 965,00 грн, від 29.04.2022 на суму 19 965,00 грн, від 29.04.2022 на суму 19 965,00 грн, від 29.04.2022 на суму 19 965,00 грн та від 29.04.2022 на суму 19 965,00 грн.

Судом першої інстанції було правомірно зазначено, що оскільки вказані вище акти приймання-передачі відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема, статті 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", тому вони є належними доказами в розумінні ст.ст. 74, 76-79, 80, 86, 269 ГПК України підтвердження поставки товару позивачем та його прийняття відповідачем.

Щодо доводів скаржника про неправомірне стягнення коштів за так звану «другу партію товару» на загальну суму 49 282,80 грн через відсутність належним чином оформлених первинних документів (актів приймання-передачі) на монтаж зазначених кондиціонерів, так зведеного акту, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що в матеріалах справи (т. 1, а.с. 125-127) наявні акти технічного приймання № 7 від 23.02.2022, № 14 від 23.02.2022, № 26 від 23.02.2022 (підписані обома сторонами). Суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані акти містять вимоги до товару та робіт по договору. З вказаних актів вбачається, що обумовлені сторонами послуги були виконані належним чином, з відповідністю технічним умовам та без зауважень.

В цій частині обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, що складені на підставі актів технічного приймання акти приймання-передачі від 23.02.2022 на суму 19 965,00 грн, від 23.02.2022 на суму 19 965,00 грн та від 23.02.2022 на суму 9 352,80 грн фактично відповідають обсягу наданих послуг. Більше того, найменування товару та адреса приймання товару, вказана у непідписаних відповідачем актах приймання-передачі від 23.02.2022 на суму 19 965,00 грн, від 23.02.2022 на суму 19 965,00 грн та від 23.02.2022 на суму 9 352,80 грн - відповідає підписаним та скріпленими печатками актам технічного приймання.

Основні положення про докази та доказування, наведені у главі 5 ГПК України, передбачають, що докази мають бути досліджені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та вірогідності.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить про те, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Одночасно статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Близький за змістом висновок щодо застосування норм процесуального права, який має загальний (універсальний) характер викладений у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 08.07.2021 у справі 915/1889/19, від 15.07.2021 у справі № 916/2586/20, від 16.06.2022 у справі № 910/366/21.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" зазначив, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішенні справи. Стандарт доказування - це та ступінь достовірності наданих стороною доказів, за яких суд має визнати тягар доведення знятим, а фактичну обставину - доведеною. Тобто в цьому разі мається на увазі достатній рівень допустимих сумнівів, при якому тягар доведення вважається виконаним.

А тому доводи апелянта про непідписання актів приймання-передачі на суму 49 282,80 грн як підстава для відмови в позові в цій частині - відхиляються судом апеляційної інстанції, у зв`язку з наявністю належним чином підписаних актів технічного приймання по спірному товару.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 49 282,80 грн, оскільки матеріалами справи підтверджується поставка товару та виконання робіт на вказану суму.

Водночас, щодо доводів апелянта про відсутність в матеріалах справи доказів належного надсилання вказаних актів на суму 49 282,80 грн, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, за доводами позивача, вказані вище спірні акти приймання-передачі разом із зведеним актом узгодження вартості поставленого товару на суму 49 282,80 грн, листом № 4/08-2022 від 09.08.2022 було направлено на адреси Хмельницької та Львівської дирекцій АТ "Укрпошта".

Водночас, судом першої інстанції правомірно не було визнано належним виконанням умов п. 5.10 договору, яким передбачено, що постачальник складає акт приймання-передачі (у двох примірниках) станом на дату підписаного сторонами акту технічного приймання та надає такий акт покупцю у строк протягом 5 робочих днів з дати підписання сторонами акту технічного приймання, оскільки покупцем за договором є саме АТ "Укрпошта", натомість Хмельницька та Львівська дирекції АТ "Укрпошта" є отримувачами товару у розумінні п. 1.5 договору.

Більше того, у зв`язку з недотриманням порядку направлення спірних актів на адресу позивача - суд першої інстанції правомірно відмовив у нарахуванні пені на заборгованість у розмірі 49 282,80 грн.

Таким чином, доводи відповідача в цій частині були враховані судом першої інстанції при розгляді справи. А тому зазначення вказаних обставин як підстави для апеляційного оскарження - було вказано скаржником необґрунтовано, оскільки вказане було враховано судом першої інстанції.

Отже, оскільки під час дії договору у відповідача не виник обов`язок з оплати товару вартістю 49 282,80 грн з огляду на узгоджені у договорі умови оплати, до визначення моменту виникнення грошового зобов`язання з оплати цього товару, суд першої інстанції правомірно застосував положення ч. 2 ст. 530 ЦК України.

А тому доводи скаржника є безпідставними через те, що судом першої інстанції правомірно було враховано доводи відповідача щодо недотримання порядку направлення спірних актів на адресу позивача, що і стало підставою для часткового задоволення позову.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про часткову обґрунтованість позовних вимог із заявлених підстав. Тоді як інші доводи апеляційної скарги фактично направлені на переоцінку обставин, які були досліджені судом першої інстанції, який надав правильну оцінку доказам та обставинам у даній справі.

А тому апеляційну скаргу у даній справі слід залишити без задоволення як необґрунтовану, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки останнє було прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства. Суд апеляційної інстанції зазначає, що підстав для виходу за межі вимог та доводів апеляційної скарги (в розумінні ч. 4 ст. 269 ГПК України) суд апеляційної інстанції не встановив.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.

Таким чином, на підставі ст. 2, 74-80, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню, зокрема, судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, передбачених пунктами а-в частини 3 вказаної статті.

9. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрпошта" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 у справі № 910/14520/22 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 у справі № 910/14520/22 - залишити без змін.

3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

4. Поновити дію рішення, зупиненого ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2023.

5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок та строки оскарження до Верховного Суду передбачені ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.12.2023.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім