cправа № 904/464/23
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Берднік І.С. - головуючого, Зуєва В.А., Міщенка І.С.,
секретар судового засідання - Корнієнко О.В.,
за участю представників:
Товариства з обмеженою відповідальністю
«Український національний продукт»- не з`явився,
Товариства з обмеженою відповідальністю «Віста» - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Український національний продукт»
про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу
у справі № 904/464/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український національний продукт»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віста»
про стягнення боргу, пені, 20 % річних, інфляційних втрат та штрафу,
Постановою Верховного Суду від 22.11.2023 у справі № 904/464/23 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Віста» (далі - ТОВ «Віста») залишено без задоволення; постанову Центрального апеляційного господарського суду від 04.09.2023 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2023 у справі № 904/464/23 залишено без змін.
24.11.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Український національний продукт» (далі - ТОВ «Український національний продукт») направило до Верховного Суду заяву про вирішення питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції, орієнтовний розрахунок яких було наведено позивачем у відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Віста» на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 04.09.2023 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2023 у справі № 904/464/23.
Так, ТОВ «Український національний продукт» просило стягнути з ТОВ «Віста» на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.11.2023 призначено до розгляду заяву ТОВ «Український національний продукт» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 904/464/23 у відкритому судовому засіданні на 06.12.2023.
04.12.2023 від ТОВ «Віста» на електронну пошту Верховного Суду надійшла заява (№ 8148/2023Д2), в якій містяться заперечення на заяву ТОВ «Український національний продукт» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 904/464/23 та клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.12.2023 заяву ТОВ «Віста» від 04.12.2023 №8148/2023Д2, в якій містяться заперечення на заяву ТОВ «Український національний продукт» про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 904/464/23 та клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, повернуто заявникові без розгляду відповідно до частини 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).
ТОВ «Український національний продукт» і ТОВ «Віста» у судове засідання своїх представників не направили, хоча були повідомлені про дату, час і місце судового засідання належним чином, із заявою до суду про відкладення розгляду справи з зазначенням будь-яких поважних причин неможливості явки їхніх представників у судове засідання не зверталися.
Ураховуючи наведене, те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Верховний Суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції за відсутності зазначених представників.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені у заяві доводи та перевіривши матеріали справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За змістом статті 123 ГПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною 1 статті 126 ГПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У частині 2 статті 126 ГПК установлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 126 ГПК).
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК).
За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (тут і далі у редакції, чинній на час укладення договору про надання правової допомоги позивачу) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 19 зазначеного Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За змістом наведеної норми адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Як свідчать матеріали справи, 11.08.2022 між Фізичною особою-підприємцем Чумак О.В., яка діє, у тому числі на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3835, виданого Радою адвокатів Дніпропетровської області 17.08.2018, (адвокат) та ТОВ «Український національний продукт» (клієнт) укладено договір про надання правової (професійної правничої) допомоги № 133, за умовами якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу клієнту при провадженні господарських, адміністративних, цивільних справ в будь-яких судах всіх рівнів, кримінальних справ, а також справ про адміністративні правопорушення, які порушуються та розслідуються будь-якими органами слідства чи розглядаються судами, дізнання чи дослідчих перевірок, а також іншими уповноваженими державними органами, що проводяться за заявами клієнта чи третіх осіб, представляти інтереси клієнта як стягувача або боржника в виконавчому провадженні, та здійснювати супровід будь-яких інших справ, таких, які прямо чи опосередковано стосуються прав та інтересів клієнта як свідка, потерпілого, підозрюваного, правопорушника, боржника, стягувача, позивача, відповідача або зачіпають його права та інтереси іншим чином, при цьому адвокат має право виступати в якості захисника та/або представника клієнта. При наданні правової допомоги згідно даного договору адвокат зобов`язується використовувати передбачені законодавством України засоби, способи і методи захисту з метою з`ясування обставин, які мають значення для справи та обґрунтовують позовні вимоги, а клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар за надання правової допомоги в порядку та розмірі, передбаченими даним договором (пункти 1, 2).
Згідно з пунктом 3.2 договору клієнт зобов`язаний здійснити оплату гонорару адвоката за надання правової допомоги.
За умовами пункту 5.1 договору сторони узгодили, що розмір та порядок оплати гонорару адвоката встановлюється в додатку № 1 до даного договору, який є його невід`ємною частиною.
Відповідно до пункту 7.1 цей договір, якщо він достроково не буде припинений з ініціативи будь-якої із сторін, діє до 31.12.2024.
За змістом додатку № 1 від 18.01.2023 до договору від 11.08.2022 № 133, цей додаток визначає порядок оплати правової (професійної правничої) допомоги (гонорару) адвоката за надання правової (професійної правничої) допомоги у врегулюванні спору в досудовому порядку, подання до суду та правовий супровід судового спору про стягнення заборгованості та штрафних санкцій з ТОВ «Віста» на користь клієнта (пункт 1).
Згідно з додатком № 3 від 18.10.2023 до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 11.08.2022 № 133, цей додаток визначає порядок оплати правової (професійної правничої) допомоги (гонорару адвоката) за надання правової (професійної правничої) допомоги та правовий супровід судового спору по справі № 904/464/23 в Касаційному господарському суді Верховного Суду про стягнення заборгованості з ТОВ «Віста» на користь клієнта (пункт 1); адвокат зобов`язався здійснювати представництво та захист інтересів клієнта в суді, якому підсудний спір, а також надавати іншу правову (професійну правничу) допомогу (пункт 2); гонорар адвоката є фіксованим і складає 15 000,00 грн (пункт 3).
Оплата гонорару та витрат адвоката здійснюється клієнтом безготівковим розрахунком на поточний (банківський) рахунок адвоката, зазначений у відповідному рахунку на оплату (пункт 4.3).
Правова (професійна правнича) допомога вважається наданою після підписання акта приймання-передачі правової (професійної правничої) допомоги, який підписується сторонами та скріплюється печатками (за наявності). Додаток набирає чинності з моменту підписання сторонами та складає невід`ємну частину договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 11.08.2022 № 133 (пункти 6, 7).
За змістом акта приймання-передачі наданої правової (професійної правничої) допомоги від 22.11.2023 № 18 адвокат надав, а клієнт прийняв правову (професійну правничу) допомогу та правовий супровід судового спору № 904/464/23 у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду про стягнення заборгованості з ТОВ «Віста» на користь клієнта, вартість якої становить 15 000,00 грн.
Також до справи позивачем надано копію ордера від 02.11.2022 № 1161622 на надання правничої (правової) допомоги, у тому числі в Касаційному господарському суді Верховного Суду, щодо стягнення заборгованості з ТОВ «Віста».
ТОВ «Український національний продукт» у відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Віста» навело орієнтовний розрахунок судових витрат у суді касаційної інстанції, повідомивши, що позивач очікує понести витрати на правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн.
Заяву про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в цій справі ТОВ «Український національний продукт» направило до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 24.11.2023, тобто в межах строку, передбаченого частиною 8 статті 129 ГПК.
Суд касаційної інстанції, проаналізувавши подані позивачем документи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в цій справі, дійшов висновку про часткове задоволення заяви ТОВ «Український національний продукт» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з огляду на таке.
Як свідчать матеріали справи, ТОВ «Український національний продукт» дотрималося вимог щодо строків звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, а також подання відповідних доказів, у тому числі на виконання частини 8 статті 129 ГПК, чому передувала відповідна заява, зроблена позивачем у відзиві на касаційну скаргу.
Також матеріалами справи підтверджується надання адвокатом Чумак О.В. усіх видів правничої допомоги за договором про надання правової (професійної правничої) допомоги від 11.08.2022 № 133 з урахуванням додатку № 3 від 18.10.2023 до цього договору, що підтверджено актом приймання-передачі наданої правової (професійної правничої) допомоги від 22.11.2023 № 18, підписаного сторонами зазначеного договору.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (подібні за змістом висновки наведено у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18, у додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, додаткова постанова Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина 1статті 169 ГПК).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчиняти певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
Водночас за наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції, через призму критеріїв, встановлених частиною 4 статті 126 та частиною 5 статті 129 ГПК, враховуючи обсяг виконаних робіт, суд касаційної інстанцій дійшов висновку про наявність підстав для визначення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді касаційної інстанції, що становить 10 000,00 грн.
Матеріали справи та зміст судових рішень попередніх інстанцій свідчать про те, що правова позиція позивача була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору трьома судовими інстанціями, а адвокат Чумак О.В. надавала правову допомогу ТОВ «Український національний продукт» в усіх цих інстанціях, тому, відповідно, була обізнана з усіма обставинами цієї справи.
З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, керуючись, у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також, ураховуючи критерій розумності розміру витрат, виходячи з конкретних обставин справи, Суд дійшов висновку про визначення розміру витрат ТОВ «Український національний продукт» на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у суді касаційної інстанції, що становить 10 000,00 грн.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Український національний продукт» про вирішення питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 904/464/23 задовольнити частково.
3. Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати відповідний наказ.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя І.С. Берднік
Судді: В.А. Зуєв