ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2023 м. Івано-ФранківськСправа № 909/947/23

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Оліфіренко О. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика"

бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 411, м. Київ, 01133

до відповідача: ОСОБА_1

АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 49 632,19 грн.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 49 632,19 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі б/н від 07.11.2023 (вх. № 16127/23 від 07.11.2023).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов`язань із повернення суми отриманого кредиту згідно з умовами договору про надання кредиту № 097360-КС-003 від 10.12.2020 виникла заборгованість по тілу кредиту в сумі 34 873,39 грн та заборгованість по процентах в сумі 14 758,80 грн. Позивач свою позицію обґрунтовує приписами ст. 205, 207, 525, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 639, 652, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідачка в судові засідання жодного разу не з'явилася. Ухвала про відкриття провадження у справі від 23.10.2023 та ухвала від 16.11.2023 з відомостями про дату, час та місце розгляду справи повернулися на адресу суду із зазначенням в поштових довідках "адресат відсутній за вказаною адресою". Ухвали суду направлялися відповідачці рекомендованою кореспонденцією за адресою вказаною позивачем у позовній заяві, яка є тотожною юридичній адресі відповідачки зазначеній у відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Повідомлення про зміну місцезнаходження відповідачки суду не надано.

Згідно п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, позаяк отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду. Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19.

Слід сказати, що Європейський суд з прав людини у рішеннях від 26.04.2007 у справі "Олександр Шевченко проти України", від 14.10.2003 у справі "Трух проти України" звертає увагу на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, а у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" вказує, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов'язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Відзив у встановлений судом строк відповідачкою суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні норми містяться в частині 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Беручи до уваги: - приписи статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку; - норми частин 1 та 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника; - належне повідомлення відповідачки про дату, час та місце розгляду справи, явка якого не визнавалась судом обов'язковою; - наявність у суду всіх необхідних матеріалів (доказів) для вирішення спору по суті - спір вирішується у відсутності представників сторін за наявними матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи вказують на те, що 10.12.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (далі - кредитодавець) направило Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (далі - позичальник) пропозицію (оферту) укласти договір про надання кредиту (електронна форма) № 097360-КС-003 на умовах визначених офертою. Також через телекомунікаційну систему кредитодавець направив одноразовий ідентифікатор G4262 на номер телефону, що зазначений позичальником в анкеті в особистому кабінеті, котрий боржник ввів, підтверджуючи погодження на прийняття пропозиції кредитодавця. Відтак договір про надання кредиту (електронна форма) № 097360-КС-003 від 10.12.2020 вважається укладеним у порядку, визначеному у ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" (далі - договір).

Відповідно до п. 1 договору кредитодавець надає позичальникові грошові кошти у розмірі 72 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям. Строк кредиту складає 24 тижнів; процентна ставка в день 0,75573233 (фіксована); комісія за надання кредиту - 1 440,00 грн; загальний розмір кредиту 72 000,00 грн; термін дії договору до 27.05.2021; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 133 680,00 грн.

Згідно з п. 2 договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

Пунктом 3 договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов договору.

У пункті 6 договору визначено, що інші умови цього правочину регулюються Правилами. Усі неврегульовані договором правовідносини сторін регулюються законодавством України.

Згідно з Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (2020 рік) визначила загальні положення та терміни, що використовуються при укладанні договору про надання коштів у кредит (розділ 1), інформаційне забезпечення договору та дії, що передують його укладенню (розділ 2), порядок укладання договору (розділ 3), права та обов`язки сторін договору (розділ 4), порядок нарахування процентів, комісії, черговість погашення вимог та повернення кредиту (розділ 5), реструктуризація (пролонгація) договору та програма лояльності (розділ 6), відповідальність сторін (розділ 7), порядок внесення змін до договору (розділ 8), порядок вирішення спорів (розділ 9), порядок доступу до договорів та іншої інформації (розділ 10), захист персональних даних (розділ 11) та заключні положення (розділ 12).

Зокрема, підпунктом 4.2.2.2 пункту 4.2.2 Правил на позичальника покладено обов`язок повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором про надання кредиту та додатковою угодою, до закінчення терміну його дії, що кореспондується правом кредитодавця, що визначене у підпункті 4.3.3 пункту 4.3.1 вимагати від позичальника повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафу) у разі її нарахування та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених договором.

Відповідно до положень розділу 5 Правил визначається порядок нарахування процентів, комісії, черговість погашення вимог та повернення кредиту: п. 5.1 обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення терміну дії договору про надання кредиту (включно); п. 5.2 нарахування комісії здійснюється в момент укладання договору. Порядок та розмір оплат комісії визначено графіком платежів; п. 5.3 заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок кредитодавця у строк відповідно до графіку платежів, встановленого договором про надання кредиту. Датою повернення (погашення) кредиту, так само як і датою сплати процентів за користування кредитом та інших платежів, передбачених умовами договору про надання кредиту при безготівкових розрахунках вважається дата зарахування коштів на рахунок кредитодавця; п. 5.5 у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про надання кредиту у повному обсязі, ця сума погашає вимоги кредитодавця у такій черговості: у першу чергу - відшкодовуються витрати кредитодавця, пов`язані з поверненням виданого кредиту (судові витрати, витрати на державного/приватного виконавця, нотаріуса тощо); у другу чергу - нараховані кредитодавцем неустойка (штраф), інші платежі відповідно до договору про надання кредиту - у разі їх нарахування; у третю чергу - прострочені проценти за користування кредитом та прострочена сума кредиту; у четверту чергу - проценти за користування кредитом; у п`яту чергу - сума кредиту.

На виконання умов договору позивач свої зобов`язання відповідно умов кредитного договору виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в сумі 72 000,00 грн шляхом перерахування на банківську карту позичальника, що підтверджується платіжною інструкцією № 22693 від 10.12.2020 із зазначенням призначення платежу "перерах. коштів зг. до кредитного дог. № 097360-КС-003 від 10.12.2020 без ПДВ".

Поряд з цим, на виконання ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 23.10.2023 Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" надало суду лист № 20.1.0.0.0/7-231102/61135 від 09.11.2023 (вх. № 16768/23 від 20.11.2023), відповідно до якого підтвердив інформацію щодо належності картки відповідачці, а також виписку про рух коштів, якою підтверджується отримання відповідачкою кредитних коштів від позивача та користування останньою цією карткою, в тому числі періодичне поповнення номера мобільного телефону, який вказаний у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань для здійснення зв`язку з нею як фізичною особою-підприємцем.

В порушення умов договору відповідачка заборгованість сплатила частково в сумі 88 943,96 грн, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 49 632,19 грн, з яких 34 873,39 грн прострочені платежі по тілу кредиту та 14 758,80 грн прострочені платежі по процентах.

Станом на 09.01.2023 відповідачка кредитні кошти не повернула, проценти за їх користування не сплатила, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Зі змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України).

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію").

Отже, договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора є належним та допустимим доказом яким підтверджено укладення між сторонами спірного правочину, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між заявником/кредитором та боржником/позичальником не був би укладений.

Аналогійної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20).

Абзацом 2 частини 2 статті 639 Цивільного кодексу України передбачено якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Стаття 652 Цивільного кодексу України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205 та 207 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч. 1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено факт надання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 72 000,00 грн кредиту, як і встановлено факт часткової сплати відповідачкою на виконання умов договору 88 943,96 грн платежів по тілу кредиту та процентах, а отже вчинення дії вказує на договірні відносини між сторонами та визнання умов визначених договором.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд в п. 76 постанови Великої Палати від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) де зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

Також у постанові Верховного Суду від 23.12.2020 у справі № 127/23910/14-ц (провадження № 61-3084св19) зазначено, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.

Отже, суд дійшов висновку про доведеність позивачем факту невиконання відповідачкою зобов`язань щодо повернення кредитних коштів (тіло кредиту) у сумі 34 873,39 грн та процентів за користування ними в сумі 14 758,80 грн, відтак суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

За змістом ст. 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, ч. 9 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (із внесенням до Реєстру запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за зобов`язаною особою, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Відтак, зобов`язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за договором залишились за нею як фізичною особою. Виходячи із суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідачки із втратою статусу фізичної особи-підприємця не припинились, то суд дійшов висновку про належність цього спору до господарської юрисдикції.

Зазначений висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 127/23144/18.

Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 2 147,20 грн (платіжні інструкції № 150 від 17.01.2023 та 3798 від 09.10.2023).

Інших судових витрат позивач не заявив.

За правилами, встановленими п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на задоволення позову в повному обсязі, враховуючи приписи п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 2 147,00 грн слід покласти на відповідачку.

Керуючись ст. 2, 86, 123, 129, 165, 178, 202, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 49 632,19 грн задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 411, м. Київ, 01133; ідентифікаційний код 41084239) 34 873,39 грн прострочених платежів по тілу кредиту, 14 758,80 грн прострочених платежів по процентах та 2 147,20 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.12.2023.

Суддя С. М. Кобецька