УХВАЛА

м. Київ

21.11.2023Справа № 910/8354/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., за участю секретаря судового засідання Крисько О.А., розглянувши заяву Приватного підприємства "Дублер-Люкс" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 у справі №910/8354/21 за нововиявленими обставинами

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр"

до Приватного підприємства "Дублер-Люкс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Тівац"

про стягнення 182465,90 грн

та за зустрічним позовом Приватного підприємства "Дублер-Люкс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр"

про стягнення 269683,52 грн

Представники учасників сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): Закарлюка Н.С.;

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом, заявника): Магратій Я.В.;

від третьої особи: Магратій Я.В.;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Приватного підприємства "Дублер-Люкс" (далі - відповідач) про стягнення 182465,90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати за договором про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території №1213/07/19 від 01.07.2019, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача основний борг у розмірі 172233,50 грн, 3% річних у розмірі 2017,78 грн та інфляційні втрати у розмірі 8214,62 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №910/8354/21 та враховуючи малозначність даної справи в розумінні ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

05.07.2021 року через відділ діловодства суду від відповідача (далі - позивач за зустрічним позовом) надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" (далі - відповідач за зустрічним позовом) про стягнення 199988,91 грн.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач за зустрічним позовом здійснює нарахування за послуги з утримання будинку та прибудинкової території виходячи з невірно визначеної площі орендованого нерухомого майна, а тому повинен повернути переплату за договором №1213/07/19 від 01.07.2019 у заявленій до стягнення сумі. При цьому, зауважує на тому, що Північним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України встановлено зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку Товариством з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" щодо розміру встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2021 прийнято зустрічний позов Приватного підприємства "Дублер-Люкс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" про стягнення 199988,91 грн до розгляду з первісним позовом у справі №910/8354/21, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, постановлено здійснювати розгляд справи №910/8354/21 за правилами загального позовного провадження починаючи зі стадії відкриття провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 у справі №910/8354/21 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" до Приватного підприємства "Дублер-Люкс" про стягнення 182465,90 грн задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства "Дублер-Люкс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" заборгованість в сумі 107129,63 грн, 3% річних у розмірі 1330,96 грн, інфляційні втрати у розмірі 6189,55 грн та судовий збір у розмірі 1719,75 грн, в решті первісного позову відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову Приватного підприємства "Дублер-Люкс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр"" про стягнення 269683,52 грн, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2023 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Дублер-Люкс" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 у справі №910/8354/21 залишено без змін.

12.07.2023 року через відділ діловодства суду від Приватного підприємства "Дублер-Люкс" надійшла заява про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 року у справі №910/8354/21 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2023 відкладено вирішення питання про розгляд заяви Приватного підприємства "Дублер-Люкс" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 року у справі №910/8354/21 за нововиявленими обставинами у зв`язку з направленням матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду.

За супровідним листом Північного апеляційного господарського суду №910/8354/21/09.1-04.1/5551/23 від 02.10.2023 матеріали справи повернуті до Господарського суду міста Києва та передані на сектор судді з відділу автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) 09.10.2023 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 відкрито провадження у справі за заявою Приватного підприємства "Дублер-Люкс" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 у справі №910/8354/20 за нововиявленими обставинами, постановлено здійснювати розгляд заяви у порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання для розгляду заяви на 07.11.2023 року.

02.11.2023 року через відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення, в яких третя особа підтримує заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та просить її задовольнити, наголошуючи на тому, що позивачем за первісним позовом прихована обставина наявності 4 різних актів приймання-передачі будинку, які у своїй сукупності не можуть свідчити і підтверджувати передачу будинку в обслуговування ТОВ "Перший український експертний центр". При цьому, третя особа зауважує на тому, що нежитлове приміщення №1019, що їй належить, є нежитловим приміщенням громадського призначення і цей факт існував на момент розгляду справи, а тому не могли застосовуватися тарифи на послуги для офісної будівлі, а вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів є комунальною послугою, яка має надаватися лише на підставі індивідуально укладеного договору саме з виконавцем такої послуги - КП "Київкомунсервіс", а тому ТОВ "Фірма Володар - Роз" не мало підстав надавати такі послуги.

02.11.2023 року через відділ діловодства суду надійшли заперечення від позивача за первісним позовом, в яких зауважено на тому, що до нововиявлених обставин не належать нові докази або нове обґрунтування позовних вимог, заперечень проти позову, спрямовані на переоцінку встановлених судом обставин. Вказує, що обставини, які виникли чи змінилася після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою у даній справі, а тому не могли бути враховані судом при ухвалені судового рішення, є новими, а не нововиявленими обставинами.

У судовому засіданні 07.11.2023, суд у відповідності до приписів статті 216 Господарського процесуального кодексу України, оголосив перерву до 21.11.2023.

10.11.2023 року через відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення від третьої особи, в яких просить долучити до матеріалів справи копію нотаріально посвідченої заяви свідка від 24.10.2023 Степанюка І.Л., директора ТОВ "Перший український експертний центр", яка подавалась у справі №910/14977/22, оскільки у наданих поясненнях свідок вказує, що по відношенню до житлового будинку за адресою м. Київ, вул. Саперне поле, 14/55, ТОВ "Перший український експертний центр" є обслуговуючою організацією, тобто не є управителем, балансоутримувачем, виконавцем комунальних послуг, тоді як по відношенню до офісної будівлі, товариство є управителем.

У судовому засіданні 21.11.2023 року представник відповідача за первісним позовом (заявник) та третьої особи подану заяву підтримав, просив задовольнити, позивач за первісним позовом у задоволенні заяви просив відмовити.

Розглянувши заяву Приватного підприємства "Дублер-Люкс" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 у справі №910/8354/21 за нововиявленими обставинами, заслухавши пояснення представників учасників справи, суд дійшов такого висновку.

Як встановлено судом під час розгляду справи та вбачається з матеріалів справи, на підставі акта прийому-передачі від 30.01.2017 визнано об`єкт житлово-офісного-торговельно-розважального комплексу, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Анрі Барбюса, 52/1 (третьої черги) готовим до експлуатації та передано його на обслуговування та експлуатацію до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖЕК-2617" (загальна площа будівлі - 30164,8 кв.м).

Розпорядженням Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 14.04.2017 №191 присвоєно закінченому будівництвом об`єкту "Будівництво житлово-офісного-торговельно-розважального комплексу на вул. Анрі Барбюса, 52/1 у Печерському районі міста Києва. ІІІ черга" поштову адресу: вул. Саперне поле, 14/55 у Печерському районі міста Києва.

Відповідно до акта приймання-передачі від 01.07.2017 ТОВ "ЖЕК 2617" передало зі свого обслуговування на обслуговування ТОВ "Перший український експертний центр" житловий комплекс за адресою: м. Київ, вул. Саперне поле, 14/55 у Печерському районі м. Києва (загальна площа будівлі - 30164,8 кв. м).

ТОВ "Тівац" є власником нежитлового приміщення №1019 площею 729,5 кв. м, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Саперне поле, 14/55, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.10.2020 №230137368.

11.03.2019 року між ТОВ "Тівац" (орендодавець) та ПП "Дублер-Люкс" (орендар), укладено договір №ТД0059 оренди нежилих приміщень (далі - договір оренди), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування нежилі приміщення, які належать орендодавцю на праві приватної власності, визначені додатками до цього договору, які є невід`ємними частинами цього договору.

Згідно з пунктом 1.2 договору оренди приміщення розташовані за адресою: м. Київ, вул. Саперне поле, 14/55, група приміщень №1019, поверх "Цоколь", верхній рівень.

Відповідно до пункту 5.1 договору оренди за користування приміщеннями орендар щомісяця на користь орендодавця сплачує орендну плату у розмірі визначеному додатками до цього договору, які є невід`ємними частинами цього договору. Орендна плата включає в себе вартість всіх складових витрат по утриманню і експлуатації приміщення (електропостачання, водопостачання та водовідведення, опалення, вивіз сміття, утримання будинку та прибудинкової території та ін.).

Сторони склали акт №1 приймання-передачі нежилих приміщень до договору №ТД0059 від 11.03.2019, за яким ТОВ "Тівац" передало, а ПП "Дублер-Люкс" прийняло у користування нежилі приміщення загальною площею 150 кв. м, розташовані за адресою: м. Київ, вул. Саперне поле, 14/55, група приміщень №1019, поверх "Цоколь", верхній рівень.

01.07.2019 року між ТОВ "Перший український експертний цент" (постачальник), ТОВ "Тівац" (власник) та ПП "Дублер-Люкс" (споживач) був укладений договір №1213/07/19 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території (далі - договір про участь на утримання будинку), за умовами якого постачальник надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території по нежитловому приміщенню №1019 будинку на вул. Саперне поле, 14/55 в м. Києві, загальною площею 729,5 кв. м, що належить споживачу до договору оренди №ТД0059 згідно договору купівлі-продажу майнових прав від 07.02.2019 та використовується для розміщення торгового офісу.

Відповідно до пункту 1.2 договору про участь на утримання будинку споживач відшкодовує постачальнику вартість спожитих комунальних послуг, а саме - водопостачання до нежитлового приміщення №1019 в будинку на вул. Саперне поле, 14/55, згідно додатку №1.

Споживач сплачує вартість наданих послуг до яких входить плата за вивіз твердих побутових відходів, згідно до розрахунку, який є невід`ємним додатком №1 договору (пункт 1.3 договору про участь на утримання будинку).

За умовами пункту 2.1.1 договору про участь на утримання будинку постачальник зобов`язався надавати споживачу послуги згідно з розрахунком, що є невід`ємною частиною цього договору.

Споживач зобов`язався: сплачувати за надані послуги не пізніше трьох днів з дня отримання рахунку-фактури, але не пізніше 3 числа наступного місяця, незалежно від фінансових результатів своєї господарської діяльності. Отримувати рахунок у постачальника є обов`язком споживача, несвоєчасне отримання рахунку не звільняє споживача від зобов`язання своєчасної оплати (пункт 2.2.1); здійснювати оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території відповідно до пункту 1.3 (пункту 2.2.2); брати участь в загальних для цього будинку та прибудинкової території витратах, пов`язаних з його експлуатацією (пункт 2.2.5); щомісяця підписувати акти наданих послуг та один примірник повертати постачальнику (пункт 2.2.6) та протягом трьох місяців, з дати підписання договору, заключити прямий договір з ПрАТ "АК "Київводоканал" та самостійно сплачувати фактичні витрати і нести відповідальність за правильність здачі показників приладів та своєчасну сплату (пункт 2.2.12).

Сторонами підписано додаток №1 до договору від 07.02.2019 "Розрахунок до договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території вул. Саперне поле, 14/55", згідно з яким, зокрема, експлуатаційні витрати складаються із експлуатаційних витрат та витрат на охорону і становлять 12313,96 грн (729,5 кв. м * 16,88 грн) та 2910,71 грн (729,5 кв. м * 3,99 грн) відповідно, разом на місяць 15224,67 грн з ПДВ.

На виконання умов договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території у період з 10.09.2019 по 21.08.2020 ПП "Дублер-Люкс" здійснило передплату за послуги, перерахувавши на користь ТОВ "Перший український експертний центр" грошові кошти в загальній сумі 269 683,52 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями.

Листом від 17.12.2020 №17/12/2020 позивач за зустрічним позовом повідомив ТОВ "Перший український експертний центр" про розірвання договору про участь на утримання будинку з моменту отримання цього повідомлення.

Листом від 31.12.2020 №1400 відповідач за зустрічним позовом повідомив ПП "Дублер-Люкс" про відмову у розірванні договору про участь на утримання будинку, посилаючись на те, що визначена підстава для розірвання договору жодним чином не підтверджена і договором не передбачена.

При цьому, рішенням Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/15145/20, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2021, за позовом ПП "Дублер-Люкс" до ТОВ "Перший український експертний центр" про визнання недійсним договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 01.07.2019 №1213/07/19 та стягнення 269683,52 грн безпідставно сплачених коштів в позові відмовлено.

Звертаючись до суду з первісним позовом, ТОВ "Перший український експертний центр" послався на те, що договір є дійсним та підлягає виконанню сторонами, проте ПП "Дублер-Люкс" неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання за договором щодо сплати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території по нежитловому приміщенню №1019 будинку на вул. Саперне поле, 14/55 в м. Києві, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 172233,50 грн на яку у відповідності до приписів статті 625 Цивільного кодексу України первісним позивачем нараховано 3% річних у розмірі 2017,78 грн та інфляційні втрати у розмірі 8214,62 грн.

У свою чергу, Приватне підприємство "Дублер-Люкс" звернулося із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" про стягнення 269683,52 грн, з урахуванням заяв про збільшення розміру позовних вимог. Зустрічні позовні вимоги були обґрунтовані тим, що первісний позивач жодні послуги не надавав та відсутній розрахунок вартості послуг, який є невід`ємною частиною договору, що є підставою для повернення передоплати, сплаченої на підставі п. 1.4 договору в сумі 269683,52 грн за період з вересня 2019 року по вересень 2020 року та зазначає, що орендує нежитлові приміщення загальною площею 150 кв. м, а не 729,5 кв. м, з якої безпідставно здійснювались нарахування первісним позивачем.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 у справі №910/8354/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2023 року, первісний позов задоволено частково. Стягнуто з ПП "Дублер-Люкс" на користь ТОВ "Перший український експертний центр" заборгованість у розмірі 107129,63 грн, 3% річних у розмірі 1330,96 грн, інфляційні втрати у розмірі 6189,55 грн та судовий збір у розмірі 1719,75 грн, в іншій частині первісного позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Задовольняючи первісні позовні вимоги частково суд виходив з того, що під час розгляду справи було встановлено факт розірвання договору з 21.01.2021 року, у той же час відповідач за первісним позовом зобов`язання з оплати наданих послуг за договором до моменту розірвання договору не виконав. При цьому, судом було встановлено, що між співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: м.Київ, вул. Саперне поле, 14/55 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" як управителем багатоквартирного будинку відповідний договір не укладався, втім Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" фактично здійснює функції управителя забезпечуючи надання послуг, які направлені на задоволення господарсько-побутових потреб співвласників багатоквартирного будинку, а також його утримання в належному стані і факт надання таких послуг підтверджено належними та допустимими доказами, тоді як відповідачем за зустрічним позовом та третьою особою не надано доказів того, що такі послуги взагалі не надавалися або ж що такі послуги відповідач за первісним позовом чи третя особа отримували від інших осіб чи забезпечували їх виконання власними силами і засобами.

У свою чергу, відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, суд виходив з того, що кошти, заявлені до повернення за зустрічним позовом, були перераховані на виконання умов, укладеного між сторонами договору №1213/07/19 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території за надані послуги, факт надання яких під час розгляду справи зустрічним позивачем не спростований, а відтак виключає можливість застосування до цих правовідносин положень частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України, у тому числі, й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

У заяві про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 року у справі №910/8354/21 за нововиявленими обставинами Приватне підприємство "Дублер-Люкс" зауважує на тому, що наданий позивачем за первісним позовом акт прийому-передачі від 30.01.2017 є недійсним, так як існують ще два акти прийому-передачі цього ж будинку - від 01.04.2017 та від 01.04.2019, які різняться за своїм змістом, а тому встановити який із них є тим самим актом, за яким передано позивачу за первісним позовом будинок на обслуговування є неможливо та наголошує на тому, що згідно договору купівлі-продажу майнових прав від 07.02.2019, який укладений між Приватним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Київміськбуд" та третьою особою у даній справі, цільовим призначенням орендованого відповідачем за первісним позовом приміщення є приміщення громадського призначення, а не офісного, що прямо впливає на тарифи, які мали застосовуватись під час нарахування плати, а відтак не є дійсними по відношенню до нежитлового приміщення громадського призначення: договори на охорону, на комплекс робіт з технічного обслуговування ліфтів, на технічне обслуговування пожежних систем, так і локальні акти зі встановлення тарифів, з якими було пов`язано надання послуг за договором про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території та накази №10/1, №132, №1, №2, №4 про встановлення тарифів та плати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, на підставі яких саме і здійснювався розрахунок сум, які стягнуті за первісним позовом у даній справі.

При цьому, заявник зазначає, що у листі №275 від 08.05.2023 року позивач за первісним позовом вказав, що будь-яка інформація про проведення загальних зборів, складення протоколів йому невідома, що підтверджує відсутність проведення загальних зборів за якими було б уповноважено ТОВ "Перший український експертний центр" на управління будинком, укладення договорів для його обслуговування та з посиланням на листи Департаменту житлово-комунальної інфраструктури №058/4/2-2821 від 24.05.2023 та Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської адміністрації) "Київкомунсервіс" №244-7-3811 від 14.06.2023 наголошує на тому, що виконавцем послуг з вивезення твердих побутових відходів на території міста Києва протягом 7 років є - Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської адміністрації) "Київкомунсервіс" і ТОВ "Фірма Володар - Роз" не визначалося виконавцем послуг з вивезення побутових відходів на території міста Києва і КП "Київкомунсервіс" не залучав його як субпідрядника для виконання робіт. Втім, саме з ним позивачем за первісним позовом укладено договір №2/1848-К-12 від 01.10.2012 року на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ) за адресою м. Київ, вул. Саперне поле, 14/55.

Наведені заявником обставини та надані документи, за твердженням заявника є нововиявленими обставинами, які спростовують факти покладені в основу рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 року у даній справі, у зв`язку з чим за результатом перегляду рішення за новоявленими обставинами у задоволенні первісних позовних вимог має бути відмовлено, а зустрічні позовні вимоги задоволені.

Інститут перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами врегульований главою 3 "Перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами" розділу IV "Перегляд судових рішень" Господарського процесуального кодексу України.

Так. відповідно до частини 1 статті 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду (частина 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України).

Наведений перелік підстав для перегляду судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами, визначений у частині 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

При цьому, за приписами частини 4 статті 320 Господарського процесуального кодексу України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина 5 статті 320 Господарського процесуального кодексу України).

Здійснюючи процедуру перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.08.2022 у справі №910/11027/18 та від 25.05.2021 у справі №752/4995/17).

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не були та не могли бути відомі ні заявникові, ні суду, ні іншим учасникам господарського процесу; істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.08.2022 у справі №910/11027/18 та від 22.01.2019 у справі №127/10129/17.

Отже, до нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є одночасна відповідність таким трьом умовам: по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність таких обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало би наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийнято). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже було оцінено господарським судом у процесі розгляду справи.

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, доказ, який підтверджує обставини, що виникли після рішення, або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №9901/819/18).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя як така, не суперечить положенням Конвенції за умови відсутності зловживання (рішення ЄСПЛ від 06.12.2005 у справі "Попов проти Молдови" № 2). Однак, при цьому ЄСПЛ наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним з аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення ЄСПЛ від 28.10.1999 у справі "Брумареску проти Румунії"). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду й нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 24.06.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.06.2011 у справі "Желтяков проти України").

Процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами має бути використана у спосіб, сумісний із пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Ключовим для розуміння природи зазначеного виду перегляду судових рішень є тлумачення поняття "нововиявлені обставини". ЄСПЛ зауважує, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (рішення ЄСПЛ від 18.11.2004 у справі "Правєдная проти Росії").

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.08.2022 року у справі №910/11027/18.

Приватне підприємство "Дублер-Люкс" у поданій заяві зауважує на тому, що наданий позивачем за первісним позовом акт прийому-передачі від 30.01.2017 є недійсним і не може підтверджувати передачу будинку в експлуатацію та обслуговування, так як існують ще два акти прийому-передачі цього ж будинку - від 01.04.2017 та від 01.04.2019, які різняться за своїм змістом, а тому встановити який із них є тим самим актом, за яким передано позивачу за первісним позовом будинок на обслуговування є неможливо, однак дана обставина не є нововиявленою за своєю суттю, оскільки не є істотною для розгляду саме даної справи про стягнення заборгованості за договором, так як не спростовує самого факту передачі позивачу за первісним позовом на обслуговування ТОВ "Перший український експертний центр" житлового комплексу за адресою: м. Київ, вул. Саперне поле, 14/55 у Печерському районі м. Києва на дату укладення договору 01.07.2019 року між ТОВ "Перший український експертний цент" (постачальник), ТОВ "Тівац" (власник) та ПП "Дублер-Люкс" (споживач) №1213/07/19 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території і факт надання позивачем за первісним позовом послуг за цим договором, який є чинним і обов`язковим до виконання сторонами.

Не спростовує і висновків суду про наявність у заявника за укладеним ним договором, який є чинним, обов`язку сплатити за отримані послуги до моменту розірвання договору і посилання заявника на лист №275 від 08.05.2023 року, в якому позивач за первісним позовом вказав, що будь-яка інформація про проведення загальних зборів, складення протоколів йому невідома, що, на думку заявника, підтверджує відсутність проведення загальних зборів за якими було б уповноважено ТОВ "Перший український експертний центр" на управління будинком та укладення договорів для його обслуговування, оскільки судом було встановлено, що між співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: м.Київ, вул. Саперне поле, 14/55 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" як управителем багатоквартирного будинку відповідний договір не укладався, у той же час, Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" фактично здійснює функції управителя забезпечуючи надання послуг, які направлені на задоволення господарсько-побутових потреб співвласників багатоквартирного будинку, а також його утримання в належному стані, тобто наведені заявником обставини вже були оцінені судом під час розгляду справи.

Викладене свідчить, що фактично заявник заперечує сам факт наявності у позивача прав на укладення договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території і, як наслідок, надання послуг за ним, про що він наголошував і під час розгляду справи, втім як було встановлено судом рішенням Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/15145/20, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2021, у задоволенні позову Приватного підприємства "Дублер - Люкс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" про визнання недійсним договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 01.07.2019 р. № 1213/07/19 та стягнення 269683,52 грн безпідставно сплачених коштів відмовлено.

Під час розгляду справи №910/15145/20 судом було встановлено, що при укладанні договору №1213/07/19 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 01.07.2019 сторонами було дотримано норми чинного законодавства, а саме: зміст правочину не суперечить законодавству, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення сторін було вільним і відповідало їх внутрішній волі; спірний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими особами та завірений печатками, у відповідності до законодавства та правочин спрямований на реальне настання правових наслідків.

У свою чергу, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

При цьому, як вже було зазначено судом, за приписами частини 4 статті 320 Господарського процесуального кодексу України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Не приймаються судом як нововиявлені обставини і посилання заявника на те, що згідно договору купівлі-продажу майнових прав від 07.02.2019, який укладений між Приватним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Київміськбуд" та третьою особою у даній справі, цільовим призначенням орендованого відповідачем за первісним позовом приміщення є приміщення громадського призначення, а не офісного, що прямо впливає на тарифи, які мали застосовуватись під час нарахування плати, так як це є не нововиявленою обставиною, а доказом, який не був своєчасно поданий учасниками справи, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Тівац", яке є стороною як договору купівлі-продажу майнових прав, так і спірного договору за яким заявлено стягнення за первісним позовом, було учасником даної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за первісним позовом, на момент розгляду справи у нього був наявний договір купівлі-продажу майнових прав №20392/РН-Н від 07.02.2019 року на нежитлове приміщення, однак не поданий суду і жодних доводів з цього приводу ні під час розгляду справи, ні під час укладення і виконання договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 01.07.2019 р. № 1213/07/19 ТОВ "Тівац" не наводило.

Як вже зазначалось судом, процедура скасування судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що віднайдено докази, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду і особа, яка вимагає скасування судового рішення, має довести, що вона не мала можливості надати суду докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають вирішальне значення для справи.

Тоді як, у даному випадку, жодних належних доказів того, що на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не були та не могли бути відомі ні заявникові, ні іншим учасникам господарського процесу заявником не наведене, як і не наведено, що об`єктивно перешкоджало заявнику довідатись раніше у третьої особи про цільове призначення орендованого ним же у ТОВ "Тівац" спірного приміщення і надати суду вказаний договір до закінчення судового розгляду.

З огляду на вищевикладене відхиляється і посилання заявника на рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2023 у справі №910/18116/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тівац" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерухомість Інвест 21", Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецбудінвест-17" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЛ-Інтермодал", яким визнано недійсним та скасовано рішення загальних зборів співвласників офісної будівлі, яке оформлене протоколом зборів співвласників офісної будівлі проведених 15.10.2019 року за місцезнаходженням: м. Київ, вул. Саперне поле, 14/55, під час розгляду якої судом встановлено, що співвласники житлових приміщень та співвласник-позивач нежитлових приміщень громадського призначення участі у голосуванні не приймали, а судом за наявними матеріалами справи не встановлено, яким чином відбулось розподілення єдиного житлового комплексу на житловий будинок і офісну будівлю. При цьому, слід зауважити, що провадження у справі №910/18116/21 відкрито задовго до прийняття рішення суду у даній справі і ТОВ "Тівац", як позивач у справі №910/18116/21 наголошував на цільовому призначенні приміщення саме як громадського, тоді як приймаючи участь у даній справі на стороні заявника і підтримуючи його позицію у справі жодного разу про це не заявляв.

Не спростовує висновків суду, викладених у рішенні, і посилання заявника на листи Департаменту житлово-комунальної інфраструктури №058/4/2-2821 від 24.05.2023 та Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської адміністрації) "Київкомунсервіс" №244-7-3811 від 14.06.2023, якими повідомлено, що ТОВ "Фірма Володар - Роз" не визначалося виконавцем послуг з вивезення побутових відходів на території міста Києва, а КП "Київкомунсервіс", як визначений виконавець послуг з вивезення твердих побутових відходів на території міста Києва протягом 7 років, не залучав його як субпідрядника для виконання робіт, оскільки це стосується факту правомірності надання таких послуг та відповідно укладення з первісним позивачем договору №2/1848-К-12 від 01.10.2012 року на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ), а не самого факту їх надання, який як встановлено судом під час розгляду справи доведений позивачем за первісним позовом належними доказами, в той час як заявник та третя особа заперечуючи факт отримання таких послуг не надали жодних доказів того, що такі послуги взагалі не надавалися або ж що такі послуги відповідач за первісним позовом чи третя особа отримували від інших осіб чи забезпечували їх виконання власними силами і засобами. При цьому, суд враховує, що договір №2/1848-К-12 від 01.10.2012 року на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ) укладений з ТОВ "Фірма Володар-Роз" в судовому порядку недійсним не визнавався, а відповідно в силу презумпції правомірності правочину є чинним і всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

У свою чергу, суд зауважує, що не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами і нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах (наведену правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 27.08.2019 у справі № 920/1077/16, від 15.01.2020 у справі № 916/24/17).

Здійснюючи процедуру перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін.

Дослідження обставин і перевірка доказів про наявність нововиявлених обставин у розумінні положень процесуального законодавства не може мати наслідком нову правову оцінку обставин, які вже були предметом дослідження судів при вирішенні спору по суті, та кваліфікацію таких обставин, як нововиявлених.

Необхідно розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту). Так, не можуть вважатися нововиявленими обставинами подані заявником листи та заява свідка, яка подавалась у іншій справі, які за своєю природою є саме новими доказами (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07.11.2023 у справі № 911/21/21). Не можуть вважатися і нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані учасниками справи або які могли бути встановлені у разі виконання вимог процесуального закону.

Приймаючи до уваги вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку, що наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні приписів господарського процесуального законодавства, а доводи заявника зводяться до переоцінки доказів у справі та намагання повторно розглянути справу з іншої позиції, що не відповідає інституту перегляду рішення за нововиявленими обставинами, відтак підстави для здійснення перегляду рішення суду відсутні.

При цьому, суд зауважує на тому, що жодного обґрунтування нововиявлених обставин в частині перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 року в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог заявником не наведено.

Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення суду в справі "Брумареску проти Румунії" від 28.10.1999 року). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може, зокрема, відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу (частина 4 означеної статті Кодексу).

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишення рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 у справі №910/8354/21 в силі.

Керуючись статтями 234, 235, 320, 325 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні заяви Приватного підприємства "Дублер-Люкс" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 у справі №910/8354/21 за нововиявленими обставинами відмовити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 у справі №910/8354/21 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.12.2023.

Суддя Т.В. Васильченко