У Х В А Л А

18 грудня 2023 року справа № 927/1664/23
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський хлібокомбінат №2», про забезпечення позову від 13.12.2023

у справі №927/1664/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський хлібокомбінат №2», вул. Громадська, 41, м. Чернігів, 14037, код 39468592

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРОХЛІБ ГРУП», 04086, м. Київ, вул. Олени Теліги, 41, код 39429312

про усунення перешкоди в користуванні майном

без виклику представників сторін

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду Чернігівської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівський хлібокомбінат №2» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРОХЛІБ ГРУП» про усунення перешкоди у користуванні майном, яке орендується Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівський хлібокомбінат № 2» (код 39468592) у Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРОХЛІБ ГРУП» (код 39429312) відповідно до договору №ДГ-9/01-21 від 09.03.2021, шляхом заборони представникам Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРОХЛІБ ГРУП» вчиняти будь-які дії, які перешкоджають Товариству з обмеженою відповідальністю «Чернігівський хлібокомбінат №2» користуватися майном відповідно до договору №ДГ-9/01-21 від 09.03.2021, укладеного між сторонами.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем вчиняються дії, які перешкоджають користуванню орендованим позивачем майном. Місцезнаходженням нерухомого майна визначено сторонами у додатках №1, №2 до договору оренди майна №ДГ-9/01-21 від 09.03.2021 за адресою м. Чернігів, вул. Громадська, буд. 41.

Разом з позовною заявою позивача подано заяву про забезпечення позову від 13.12.2023, відповідно до якої позивач просить суд заборонити на час вирішення спору представникам Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРОХЛІБ ГРУП» (код 39429312, Україна, 04086, м. Київ, вул. Олени Теліги, 41) вчиняти будь-які дії, які перешкоджають господарській діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський хлібокомбінат № 2» (код 39468592, 14037, м. Чернігів, вул. Громадська, 41).

Заява мотивована неправомірними діями відповідача, внаслідок яких унеможливлюється господарська діяльність ТОВ «Чернігівський хлібокомбінат №2» щодо виробництва хлібобулочної продукції. За доводами позивача неправомірні дії полягають у тому, що 11.12.2023 на прохідну підприємства ТОВ «Чернігівський хлібокомбінат №2» прибули невідомі люди, які озвучили, що вони власники майна підприємства і хочуть ознайомитися з його господарською діяльністю. Жодних документів, які б ідентифікували осіб як власників чи взагалі посвідчували б особи, ці невідомі люди не надали. Згодом невідомі люди здійснили блокування прохідної підприємства ТОВ «Чернігівський хлібокомбінат №2» за адресою: 14037, м. Чернігів, вул. Громадська, 41, чим перешкоджали господарській діяльності підприємства. За даним фактом заявником подано заяву до Головного управління Національної Поліції в Чернігівській області від 11.12.2023 та зареєстрованою під №566 про прийняття заяви. Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, і жодним чином не призведе до порушень прав інших осіб, зокрема відповідача, тобто вжиття заходів забезпечення позову спрямоване на запобігання імовірним порушенням прав позивача, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін. Необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідні висновки викладені в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.06.2021 у справі № 914/2438/20 та від 23.06.2021 у справах № 904/6410/20 та № 920/26/21.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрання належного, відповідного до предмета спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.09.2020 у справі №921/40/20.

Оскільки у даній справі позивач звернувся до суду з позовною вимогою немайнового характеру (визнання поновленим договору), судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, від 27.11.2023 у справі № 903/639/23.

Відповідно до положень ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставин, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Розглянувши доводи позивача, що зазначені у заяві про забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що заява про забезпечення позову не містить достатніх та обґрунтованих підстав підтверджених доказами, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.

Заявником у заяві про забезпечення позову зазначено про порушення його прав щодо користування майном невідомими особами, а вимоги про забезпечення позову заявлено до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРОХЛІБ ГРУП», як орендодавця майна за договором оренди майна №ДГ-9/01-21 від 09.03.2021. Інших доказів, які б могли свідчити, що саме відповідач чинить перешкоди у користуванні орендованим позивачем майном, позивачем не подано. Наявність лише заяви №1100 від 11.12.2023, адресованої Головному управлінню Національної поліції, Чернігівській обласній військовій адміністрації, Чернігівській міській військовій адміністрації, з повідомленням про вчинення неправомірних дій відповідачем та проханням вжити заходів впливу, а також талону-повідомлення Головного управління Національної поліції в Чернігівській області №318 від 11.12.2023 про прийняття заяви №1100 від 11.12.2023 (реєстраційний номер №566 в журналі Єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення) не свідчить про те, що саме відповідачем як орендодавцем вчиняються певні дії. Доказів виклику підрозділу Національної поліції України на місце вчинення правопорушення та складання відповідного акту або протоколу про правопорушення заявником не надано.

Крім того, відповідно до частини 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони на час вирішення спору представникам Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРОХЛІБ ГРУП» вчиняти будь-які дії, які перешкоджають господарській діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський хлібокомбінат № 2» за змістом є тотожними задоволенню заявлених позивачем позовних вимог, тоді як спір не вирішується по суті. Позивачем не доведено обґрунтованість припущень про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, а також не подано жодних належних та допустимих доказів, які підтверджують можливі заходи до майбутнього ухилення відповідача від виконання рішення суду

Враховуючи вищевикладені обставини, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський хлібокомбінат № 2» від 13.12.2023 про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.73, 74, 76, 79, 86, 136, 137, 140 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський хлібокомбінат № 2» від 13.12.2023 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України шляхом подання апеляційної скарги через місцевий господарський суд.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.12.2023.

З текстом ухвали можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя М.О. Демидова