РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.12.2023Справа № 910/15569/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Мостиська Драй Порт

до Товариства з обмеженою відповідальністю Сан Вест Сервіс

про стягнення 176 088,00 грн.,

Без виклику (повідомлення) представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Мостиська Драй Порт (далі позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Сан Вест Сервіс (далі відповідач) про стягнення з відповідача грошових коштів у загальному розмірі 605 742,72 грн., з яких: 176 088,00 грн. основний борг (попередня оплата), 429 654,72 грн. штрафні санкції.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивач посилався на те, що 01.12.2022 року між ним та відповідачем було укладено договір поставки № 5792, на виконання умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю Мостиська Драй Порт перерахувало відповідачу попередню оплату погодженого між сторонами товару на суму 176 088,00 грн. Проте Товариство з обмеженою відповідальністю Сан Вест Сервіс взяті на себе за договором зобов`язання належним чином не виконало, погоджений контрагентами товар позивачу не поставило, у зв`язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю Мостиська Драй Порт виникли підстави для стягнення з постачальника здійсненої покупцем попередньої оплати непоставленого товару та нарахування штрафних санкцій.

Ухвалою від 06.10.2023 року господарський суд міста Києва залишив означену позовну заяву без руху з одночасним встановленням Товариству з обмеженою відповідальністю Мостиська Драй Порт строку та способу усунення її недоліків.

16.10.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла уточнена позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Мостиська Драй Порт, в якій останнє просило суд стягнути з відповідача лише 176 088,00 грн. основного боргу (попередньої оплати).

Враховуючи наведені обставини, а також зважаючи на фактичне усунення Товариством з обмеженою відповідальністю Мостиська Драй Порт недоліків позовної заяви, ухвалою від 19.10.2023 року господарський суд міста Києва відкрив провадження у справі № 910/15569/23 та вирішив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, копія ухвали від 19.10.2023 про відкриття провадження у справі № 910/15569/23 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 02095, місто Київ, вулиця Княжий Затон, будинок 9, літ. А, офіс 369.

Проте вищевказане відправлення з трек-номером 870 підприємством поштового зв`язку вручене відповідачу не було з посиланням на його відсутність за наведеною адресою.

Пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт не отримання заявником кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Суд також звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Отже, суд належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення відповідача про розгляд справи.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою господарського суду міста Києва від 19.10.2023 року, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Судом, враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року в справі Смірнова проти України).

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України від 25.01.2006 року № 1-5/45 в цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду).

Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.12.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Мостиська Драй Порт (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Сан Вест Сервіс (постачальник) було укладено договір поставки № 5792 (далі Договір), за умовами якого відповідач зобов`язався поставити покупцю визначений цим Договором товар, а позивач, у свою чергу, прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату

Вказаний правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками зазначених суб`єктів господарювання.

Згідно з пунктом 1.2 Договору найменування, одиниця виміру, загальна кількість товару, ціна за одиницю товару, мета придбання товару, що підлягає поставці за цим Договором, зазначаються у відповідних Специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Пунктами 3.1, 3.2 цієї угоди передбачено, що покупець оплачує за поставлений постачальником товар шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок постачальника за цінами, що визначені у відповідних Специфікаціях та рахунках-фактурах. Загальна вартість товару зазначена з урахуванням ПДВ.

Відвантаження товару здійснюється на умовах, що визначені у відповідних Специфікаціях (пункт 5.1 Договору).

За умовами пунктів 8.2, 8.3 Договору останній набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Пролонгація Договору на наступний календарний рік здійснюється автоматично в останній день кожного календарного року, якщо жодна зі сторін письмово не повідомить іншу про свої наміри розірвати цей Договір не пізніше, ніж за 10 робочих днів до завершення терміну його дії.

З матеріалів справи вбачається, що у підписаній та скріпленій відбитками печаток сторін Специфікації від 01.12.2022 року № 1 до Договору наведені контрагенти погодили поставку відповідачем на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Мостиська Драй Порт товару розеток технологічних насосів STAHL 8571/11-406 у кількості 2 одиниць та вилки технологічних насосів STAHL 8571/12-406/857112406 у кількості 2 одиниць загальною вартістю 176 088,00 грн.

За умовами пунктів 4, 5 Специфікації від 01.12.2022 року № 1 до Договору загальна вартість товару 176 088,00 грн.; умови оплати: передоплата 100 %.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору та Специфікації від 01.12.2022 року № 1 до нього Товариство з обмеженою відповідальністю Мостиська Драй Порт згідно з платіжною інструкцією від 26.12.2022 року № 1566 перерахувало на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сан Вест Сервіс попередню оплату погодженого сторонами товару в загальному розмірі 176 088,00 грн.

Відповідно до пункту 4.1 Договору товар повинен бути поставлений покупцю у строки, визначені у відповідних Специфікаціях.

За умовами пункту 2 Специфікації від 01.12.2022 року № 1 до Договору строк поставки: 14-20 календарних днів з моменту надходження передоплати згідно з пунктом 5.1 Специфікації та підписання габаритного креслення товару на вимогу покупця (додаток № 1 до Специфікації).

Проте, судом встановлено, що в порушення умов Договору та Специфікації від 01.12.2022 року № 1 до нього відповідач у встановлений строк не поставив Товариству з обмеженою відповідальністю Мостиська Драй Порт погоджений між ними товар на суму 176 088,00 грн.

Листом від 13.07.2023 року № 611 позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення попередньо сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю Мостиська Драй Порт грошових коштів у загальному розмірі 176 088,00 грн.

Оскільки означена претензія була залишена Товариством з обмеженою відповідальністю Сан Вест Сервіс без задоволення, Товариство з обмеженою відповідальністю Мостиська Драй Порт вирішило звернулося до суду з даним позовом для захисту своїх прав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями статті 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За умовами статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту цієї норми вбачається, що договором на покупця може покладатися обов`язок здійснення попередньої оплати товару, тобто оплати до його передання продавцем. Шляхом попередньої оплати може бути оплачено повну вартість товару або її частину. Розмір попередньої оплати та строки її оплати встановлюються договором.

Непередання продавцем, який одержав суму попередньої оплати, товару у встановлений строк надає покупцеві право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Умовою застосування частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю.

У постанові Верховного Суду від 08.02.2019 року в справі № 909/524/18 викладено правовий висновок, відповідно до якого припис частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України містить в собі альтернативу щодо реалізації покупцем своїх прав у випадку не поставки товару у встановлений договором строк, а саме: покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Наведена норма наділяє покупця, як сторону правочину, саме правами, і яке з них сторона реалізує є виключно її волевиявленням.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення відповідної вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

Як було зазначено вище, факт перерахування позивачем на користь відповідача грошових коштів за погоджений у Договорі (Специфікації від 01.12.2022 року № 1) товар у загальній сумі 176 088,00 грн. підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжної інструкції від 26.12.2022 року № 1566 на суму 176 088,00 грн.

При цьому, судом визначено правову природу сплаченої суми коштів саме як попередня оплата, тобто кошти, які попередньо оплачені стороною договору на користь іншої сторони з метою виконання нею своїх зобов`язань.

Правова природа зазначених коштів внаслідок невиконання будь-якою стороною своїх зобов`язань за договором не змінюється і залишається такою до моменту, коли сторони двосторонньо не узгодять іншої їх правової природи або не вчинять дій, які змінять правову природу перерахованої суми.

Про належне виконання позивачем своїх грошових зобов`язань зі здійснення попередньої оплати вищенаведеного товару свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення покупцем своїх зобов`язань за Договором.

Проте судом встановлено, що відповідач у передбачений Договором (Специфікацією від 01.12.2022 року № 1) строк не поставив Товариству з обмеженою відповідальністю Мостиська Драй Порт погоджений сторонами товар, попередньо сплачені позивачем грошові кошти за непоставлений товар вартістю 176 088,00 грн. покупцю не повернув.

Таким чином, зважаючи на виконання позивачем своїх зобов`язань з перерахування відповідачу попередньої оплати за товар, а також беручи до уваги нездійснення Товариством з обмеженою відповідальністю Сан Вест Сервіс поставки покупцю цього товару на суму 176 088,00 грн., суд, з урахуванням обставин даної справи, дійшов висновку про те, що у позивача відповідно до частин 1 та 2 статті 693 Цивільного кодексу України виникло право вимагати від відповідача повернення суми попередньої оплати непоставленого товару на вищевказану суму, яким він скористався, направивши відповідачу претензію від 13.07.2023 року № 611, а також звернувшись у подальшому до суду з наведеним позовом.

Однак, на час розгляду спору відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження поставки ним Товариству з обмеженою відповідальністю Мостиська Драй Порт товару на суму 176 088,00 грн. чи доказів повернення позивачеві означеної суми грошових коштів у добровільному порядку.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Враховуючи те, що загальна сума основного боргу відповідача, яка складає 176 088,00 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, або належні докази поставки ним позивачу погодженого сторонами товару на цю суму, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Мостиська Драй Порт до відповідача про стягнення вказаної суми грошових коштів, у зв`язку з чим даний позов підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача, у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Сан Вест Сервіс (02095, місто Київ, вулиця Княжий Затон, будинок 9, літера А, офіс 369; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Мостиська Драй Порт (81300, Львівська область, Мостиський район, село Мостиська Другі, вулиця Колійова, будинок 15; ) 176 088 (сто сімдесят шість тисяч вісімдесят вісім) грн. 00 коп. попередньої оплати, а також 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

4. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 21.12.2023 року.

Суддя В.С. Ломака