ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року Справа № 915/1493/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання за наявними матеріалами, справу

за позовом: Акціонерного товариства "Укртелеком", 01601, м.Київ, бульвар Тараса Шевченка, 18; адреса для листування: Миколаївська філія АТ "Укртелеком", 54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, 27/3, електронна пошта:

до відповідача: Відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я Веснянської сільської ради, 57134, Миколаївська область, Миколаївський район, селище Весняне, вул.Центральна, буд.6

про: стягнення 2 654,60 грн.

Акціонерне товариство "Укртелеком" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №б/н від 21.09.2023 про стягнення з Відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я Веснянської сільської ради заборгованості з відшкодування витрат позивача, пов`язаних з наданням телекомунікаційних послуг пільговій категорії громадян за період з січня 2022 року по січень 2023 року у розмірі 2 654,60 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що у період з січня 2022 по січень 2023 позивач надав телекомунікаційні послуги пільговим категоріям абонентів на загальну суму 2 654,60 грн., які проживають на території Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Відповідач не здійснив жодної оплати, заборгованість складає 2 654,60 грн., яка підлягає відшкодуванню відповідачем відповідно до законодавства.

Ухвалою суду від 02.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання за наявними матеріалами. Запропоновано відповідачу в 15-денний строк від дня отримання цієї ухвали надати суду відзив на позов, оформлений згідно вимог ст. 165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів на адресу позивача; запропоновано позивачу, в 5-денний строк від дня отримання відзиву на позов, надати суду відповідь на відзив, оформлену згідно вимог ст. 166 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується відповідь позивача, якщо такі докази не надані відповідачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до нього доказів іншим учасникам справи; запропоновано відповідачу подати до суду заперечення на відповідь на відзив, які мають відповідати вимогам ст. 167 ГПК України, протягом 5 днів з дня одержання відповіді на відзив.

Відповідач до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав відзив на позовну заяву (вх.№13651/23 від 16.10.2023) в якому вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що Відділ соціального захисту населення та охорони здоров`я Веснянської сільської ради не є споживачем чи абонентом телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення. Вказує, що на структурні підрозділи з питань соціального захисту населення сільських рад таких обов`язків та повноважень чинним законодавством не покладалось і ведення ними Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги не передбачено та не зобов`язано. Зазначає, що відповідач не визнає та не підтверджує будь-яких фактів надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян, та що Відділ соціального захисту населення та охорони здоров`я Веснянської ради не є уповноваженим органом з питань розрахунків з позивачем за надані телекомунікаційні послуги категоріям населення, а тому не є належним відповідачем у даній справі.

Позивач 16.10.2023 до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав відповідь на відзив в якій зазначає, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з надання послуг зв`язку окремим категоріям населення на пільговій основі, у яких відповідач як розпорядник відповідних коштів місцевого бюджету зобов`язаний здійснювати розрахунки з організаціями, що надають послуги особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги. Вказує, що відшкодування витрат позивача за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян на території Веснянської територіальної громади Миколаївського району Миколаївської області у спірний період виникло саме у Відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я Веснянської сільської ради. Вказує, що чине законодавство України не передбачає обов`язковості укладення договору про розрахунки з постачальником послуг, наданих особам, які мають право на пільги, оскільки зобов`язання сторін у таких відносинах виникають безпосередньо із законів України і не залежать від їх бажання.

Розгляд справи здійснено поза межами встановленого ГПК України строку у розумний строк, тривалість якого обумовлюється введенням в Україні Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, воєнного стану через військову агресію Російської Федерації проти України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Акціонерне товариство "Укртелеком" надає телекомунікаційні послуги споживачам відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про телекомунікації", Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11.04.2012.

За приписами ст.19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Акціонерне товариство "Укртелеком" надає телекомунікаційні послуги на пільгових умовах категоріям абонентів відповідно до положень Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу", Закону України "Про жертви нацистських переслідувань", Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист", Закону України "Про охорону дитинства".

У період з січня 2022 по січень 2023 року включно позивачем надано телекомунікаційні послуги пільговим категоріям абонентів, які проживають на території Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, на загальну суму 2 654,60 грн.

Позивач щомісячно протягом 2022 року та в січні 2023 року надсилав відповідачу за супровідними листами розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг за січень - грудень 2022 року та за січень 2023 року включно на загальну суму 2 654,60 грн., та акти звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги, станом на перше число кожного місяця 2022 року та на 01.02.2023.

Відповідач не спростовував отримання від позивача таких документів, а навпаки у відзиві зазначив про те, що звіти у формі листів, з розрахунковими документами, в тому числі разом з розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг та актами звіряння, він не брав до уваги, оскільки зазначені документи не стосувались його компетенцій, обов`язків та прав.

Позивач, з метою стягнення заборгованості в сумі 2 654,60 грн., направив на адресу Веснянської сільської ради претензію №51С000/09-03 від 04.05.2023, у відповідь на яку Веснянська сільська рада в листі №1164-09.03-23 від 30.05.2023 повідомила, що Веснянська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області не є належним платником з оплати телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення та не має у своєму розпорядженні коштів місцевого бюджету на зазначені цілі, оскільки належним платником є окрема юридична особа - Відділ соціального захисту населення та охорони здоров`я Веснянської сільської ради, наділений відповідними повноваженнями та окремим бюджетом.

Позивач вказує, що відповідачем не відшкодовано витрати, пов`язані з наданням послуг зв`язку пільговій категорії громадян - абонентів, які проживають на території Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, за період з січня 2022 по січень 2023 року включно в сумі 2654,60 грн.

У відповідності до статті 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" виключно законами України визначаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; величина порогу індексації грошових доходів громадян; пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. Органи місцевого самоврядування при розробці та реалізації місцевих соціально-економічних програм можуть передбачати додаткові соціальні гарантії за рахунок коштів місцевих бюджетів.

Право окремих категорій громадян на пільги з оплати телекомунікаційних послуг встановлено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Законом України «Про жертви нацистських переслідувань», Законом України «Про охорону дитинства», Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Пунктом 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295 визначено, що установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред`явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Отже, Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" є оператором телекомунікацій, який надає телекомунікаційні послуги споживачам відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України Про телекомунікації, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11.04.2012.

Як вбачається з матеріалів справи телекомунікаційні послуги на пільгових умовах надавались жителям Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області у період з січня 2022 року по січень 2023 року включно.

Зазначеними Законом та Правилами не передбачено обмежень щодо надання послуг у разі відсутності коштів на зазначені цілі.

Вказані вище положення законодавства закріплюють реалізацію державних соціальних гарантій певним категоріям громадян. Обов`язок держави в особі її органів відшкодувати вартість наданих послуг суб`єкту господарювання, який їх надає, відповідає визначеному законодавчо обов`язку оператора телекомунікаційних послуг надавати послуги зв`язку тим категоріям громадян, які мають установлені пільги з їх оплати.

Відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу регулюються Бюджетним кодексом України.

З прийняттям Закону України від 16.04.2020 № 562-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад", розпоряджень Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 щодо визначення адміністративних центрів та затвердження територій громад областей, Постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ "Про утворення та ліквідацію районів" та з проведенням у жовтні 2020 році перших місцевих виборів депутатів сільських, селищних, міських рад і відповідних сільських, селищних, міських голів територіальних громад, території яких затверджені Кабінетом Міністрів України на підставі Закону № 562-ІХ, в Україні фактично завершилась адміністративно-територіальна реформа, метою якої було передача від органів виконавчої влади органам місцевого самоврядування значної частини повноважень, ресурсів та відповідальності.

З метою приведення у відповідність положень бюджетного законодавства у зв`язку із завершенням адміністративно-територіальної реформи, Законами України від 17.09.2020 № 907-Х та від 15.12.2020 № 1081-IX "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України" внесено зміни в частині функціонування бюджетної системи України.

Згідно із статтею 5 Бюджетного кодексу України бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів. До місцевих бюджетів відносяться бюджет Автономної Республіки Крим, обласні бюджети, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 7 Бюджетного кодексу України одним із принципів, на якому ґрунтується бюджетна система України, є принцип самостійності, згідно з яким Державний бюджет України та місцеві бюджети є самостійними. Держава коштами державного бюджету не несе відповідальності за бюджетні зобов`язання органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування. Органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування коштами відповідних місцевих бюджетів не несуть відповідальності за бюджетні зобов`язання одне одного, а також за бюджетні зобов`язання держави. Самостійність бюджетів забезпечується закріпленням за ними відповідних джерел доходів бюджету, правом відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування визначати напрями використання бюджетних коштів відповідно до законодавства України, правом Верховної Ради Автономної Республіки Крим та відповідних місцевих рад самостійно і незалежно одне від одного розглядати та затверджувати відповідні місцеві бюджети.

З 01.01.2021 згідно з Законами України від 17.09.2020 № 907-ІХ та від 15.12.2020 № 1081-IX розмежовано склад доходів загального фонду бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад (ст. 64 БК України) та склад доходів загального фонду районних бюджетів (ст. 64-1 БК України).

В результаті таких змін територіальні громади отримали фінансову незалежність від районів та перейшли на прямі міжбюджетні відносини з державним бюджетом.

Згідно зі схваленої розпорядженням Кабінету Міністрів України від 01.04.2014 №333-р Концепції реформування місцевого самоврядування та територіальної організації влади в Україні, адміністративно-територіальною одиницею базового рівня є громади.

Відповідно до принципу субсидіарності бюджетної системи України, розподіл видів видатків між державним бюджетом та місцевими бюджетами, а також між місцевими бюджетами ґрунтується на необхідності максимально можливого наближення надання публічних послуг до їх безпосереднього споживача (п.7 ч. 1 ст. 7 БК України).

Забезпечення надання публічних послуг жителям територіальної громади покладається на представницький орган місцевого самоврядування територіальної громади.

Відповідно до Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" від 05.02.2015 № 157-VІІІ представницьким органом місцевого самоврядування об`єднаної територіальної громади є сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі об`єднаної територіальної громади.

За положеннями ст.87 Бюджетного кодексу України видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення належать до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України.

При цьому порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим визначаються Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст.97 Бюджетного кодексу України).

Частиною 2 ст.85 Бюджетного кодексу України, зокрема, встановлено, що місцеві державні адміністрації, виконавчі органи відповідних місцевих рад зобов`язані забезпечити здійснення видатків, визначених пунктами 2 і 3 частини першої статті 82 цього Кодексу, з відповідних місцевих бюджетів з додержанням розподілу цих видатків між бюджетами, визначеного статтями 89-91 цього Кодексу та законом про Державний бюджет України.

За положеннями п.20-4) ч.1 ст.91 Бюджетного кодексу України видатки на пільги з послуг зв`язку належать до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів.

Таким чином, бюджетне законодавство України відносить витрати на пільги з послуг зв`язку до видатків місцевих бюджетів.

Частиною 1 ст.11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Відповідно до положень ст.27 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать підготовка програм соціально-економічного та культурного розвитку сіл, селищ, міст, цільових програм з інших питань самоврядування, подання їх на затвердження ради, організація їх виконання; подання раді звітів про хід і результати виконання цих програм.

Згідно ч.1 ст.54 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Організаційні засади реалізації повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо здійснення державної регуляторної політики визначаються Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Відповідно до приписів пп.1), 4) п."а" ст.28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема власні (самоврядні) повноваження щодо складання, схвалення та подання на розгляд відповідної ради прогнозу місцевого бюджету, складання проекту місцевого бюджету, подання його на затвердження відповідної ради, забезпечення виконання бюджету; щоквартальне подання раді письмових звітів про хід і результати виконання бюджету; підготовка і подання відповідно до районних, обласних рад необхідних фінансових показників і пропозицій щодо складання проектів районних і обласних бюджетів; здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету.

Відповідно до ч.2 ст.64 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські, районні в містах (у разі їх створення) ради та їх виконавчі органи самостійно розпоряджаються коштами відповідних місцевих бюджетів, визначають напрями їх використання.

Таким чином, між АТ "Укртелеком" та Відділом соціального захисту населення та охорони здоров`я Веснянської сільської ради виникли правовідносини з надання послуг зв`язку окремим категоріям населення на пільговій основі, у яких відповідач як розпорядник відповідних коштів місцевого бюджету зобов`язаний здійснювати розрахунки з організаціями, що надають послуги особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги.

Отже, зобов`язання щодо відшкодування витрат позивача за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян на території Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області у період з січня 2022 року по січень 2023 року виникло саме у Відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я Веснянської сільської ради.

При цьому чинне законодавство України не передбачає обов`язковості укладення договору про розрахунки з постачальниками послуг, наданих особам, які мають право на пільги, оскільки зобов`язання сторін у таких відносинах виникають безпосередньо із законів України і не залежать від їх бажання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.04.2018 у справі №908/985/17.

Позивач є суб`єктом господарювання, який надає телекомунікаційні послуги споживачам, метою діяльності позивача як учасника господарських відносин є досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку відповідно до ч.2 ст.3 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.526 Цивільного Кодексу України та ст.193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Враховуючи вищевикладене, у АТ "Укртелеком" виникло право на відшкодування фактичних витрат, що виникли у зв`язку з наданням послуг зв`язку особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги, а у Відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я Веснянської сільської ради - цивільний обов`язок здійснити з позивачем розрахунок за надані цим особам послуги.

Отже, вимоги позивача щодо стягнення з відповідачі заборгованості з відшкодування витрат, пов`язаних з наданням телекомунікаційних послуг пільговій категорії громадян за період з січня 2022 року по січень 2023 року у розмірі 2 654,60 грн.

Твердження відповідача, що Відділ соціального захисту населення та охорони здоров`я Веснянської сільської ради не є уповноваженим органом з питань розрахунків з позивачем за надані ним телекомунікаційні послуги пільговим категоріям населення, а тому, відповідно, не є належним відповідачем у даній справі спростовується вищенаведеним.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Згідно зі статтею 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (рішення у справі "Серявін та інші проти України", пункт 58).

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 210, 220, 232, 233, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я Веснянської сільської ради (57134, Миколаївська область, Миколаївський район, селище Весняне, вул.Центральна, буд.6, ) на користь Акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м.Київ, бульвар Тараса Шевченка, 18, адреса для листування: Миколаївська філія АТ "Укртелеком", 54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, 27/3, ) заборгованості у розмірі 2 654,60 грн. та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК

Суддя Н.О. Семенчук