ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2023 р. Справа № 910/11443/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Котенка О.О.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Фартушний С.І.

від відповідача-1: Авласенко Ю.А.

від відповідача-2: Пожидаєв І.В.

від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2023 (повний текст додаткового рішення складено 20.06.2023) (суддя Мандриченко О.В.)

у справі № 910/11443/22 Господарського суду міста Києва

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві

до: 1. Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" (відповідач-1);

2. Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" (відповідач-2),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-2: Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Аста",

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви про стягнення витрат на правову допомогу за наслідками розгляду господарської справи

03.05.2023 Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд" (далі - ПрАТ "ХК "Київміськбуд", відповідач-2) звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою від 03.05.2023 про стягнення витрат на правову допомогу за наслідками розгляду господарської справи № 910/11443/22, в якій просило прийняти додаткове рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн. До заяви додано докази на підтвердження виконання/надання правової (правничої) допомоги відповідачу-2.

Короткий зміст додаткового рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 30.05.2023 у справі № 910/11443/22 заяву ПрАТ "ХК "Київміськбуд" задоволено частково; стягнуто з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (далі - ГУ ДСНС України у м. Києві, позивач) на користь ПрАТ "ХК "Київміськбуд" 25 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу; у задоволенні іншої частини вимог відмовлено повністю.

При ухваленні додаткового рішення місцевий господарський суд виходив з того, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвокатів не є співмірним із складністю даної справи.

Дослідивши опис наданих послуг адвоката, приймаючи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, відповідність запропонованої адвокатом правової позиції правовим висновкам суду, відображеним у рішенні, клопотання позивача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та відмову у задоволенні позовних вимог, суд дійшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Відтак, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на предмет спору, обсяг поданих відповідачем-2 заяв по суті справи, клопотань, а також часу, витраченого в судових засіданнях, суд першої інстанції визнав за можливе покласти на позивача витрати, понесені відповідачем-2 на професійну правничу допомогу, в сумі 25 000,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним додатковим рішенням, ГУ ДСНС України у м. Києві звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2023 у справі № 910/11443/22 та постановити нове рішення, яким задовольнити клопотання ГУ ДСНС України у м. Києві та зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 0 грн.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач зазначає, що ця справа є нескладною, документи, додані до відзиву у цій справі, не потребували додаткового їх вивчення чи складності в їх отриманні, відповідно, обсяг виконаних адвокатом робіт є незначним, що не потребувало витрачання значного часу чи складності, судом не зазначено належних і допустимих доказів надання правничої (правової) допомоги у заявленому розмірі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДСНС України у м. Києві на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2023 у справі № 910/11443/22; розгляд апеляційної скарги призначено на 10.10.2023 об 11:00; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 31.08.2023.

У зв`язку з відпусткою судді Владимиренко С.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2023 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Згідно з протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 09.10.2023 апеляційну скаргу ГУ ДСНС України у м. Києві на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2023 у справі № 910/11443/22 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, судді: Ходаківська І.П., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2023 апеляційну скаргу ГУ ДСНС України у м. Києві на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2023 у справі № 910/11443/22 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів: Демидова А.М. - головуючий суддя, судді - Ходаківська І.П., Євсіков О.О.; розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати за раніше визначеними датою та часом - 10.10.2023 об 11:00.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2023 розгляд апеляційної скарги відкладено на 05.12.2023 об 11:10.

Позиції учасників справи

ПрАТ "ХК "Київміськбуд" у відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДСНС України у м. Києві на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2023 у справі № 910/11443/22 проти апеляційної скарги заперечує і просить суд відмовити в її задоволенні, а оскаржуване додаткове рішення залишити без змін.

Явка представників учасників справи

У судове засідання 05.12.2023 з`явились представники позивача, відповідача-1 та відповідача-2.

Представник третьої особи у судове засідання 05.12.2023 не з`явився. Усі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Станом на час судового засідання клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду не надходило.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що явка представників учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а неявка представника третьої особи не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи аргументи апеляційної скарги і доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає за можливе здійснити перегляд оскаржуваного судового акта в апеляційному порядку без участі в судовому засіданні представника третьої особи.

Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав і просив суд її задовольнити.

Представники відповідачів проти апеляційної скарги заперечували і просили суд залишити її без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

ГУ ДСНС України у м. Києві звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" (далі - КП "Спецжитлофонд", відповідач-1) та ПрАТ "ХК "Київміськбуд" про визнання недійсним договору, укладеного між відповідачем-1 та відповідачем-2, від 24.07.2017 № 200/ф про реалізацію проекту будівництва пожежного депо та житлового будинку.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.05.2023 у справі № 910/11443/22 у задоволенні позову відмовлено повністю.

03.05.2023 ПрАТ "ХК "Київміськбуд" надіслало до Господарського суду міста Києва заяву від 03.05.2023 про стягнення витрат на правову допомогу за наслідками розгляду господарської справи № 910/11443/22, в якій просило прийняти додаткове рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн. До заяви додано докази на підтвердження понесення відповідачем-2 відповідних витрат.

29.05.2023 ГУ ДСНС України у м. Києві подало до Господарського суду міста Києва клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якому просило зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 0 грн.

Зазначене клопотання обґрунтоване, зокрема, тим, що ця справа є нескладною, документи, додані до відзиву у цій справі, не потребували додаткового їх вивчення чи складності в їх отриманні, відповідно, обсяг виконаних адвокатом робіт є незначним, що не потребувало витрачання значного часу чи складності, відповідачем-2 та адвокатом не надано належних і допустимих доказів надання правничої (правової) допомоги у заявленому розмірі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, разом із відзивом на позовну заяву ПрАТ "ХК "Київміськбуд" надіслано до Господарського суду міста Києва заяву про відшкодування понесених судових витрат, до якої додало попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач-2 поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи № 910/11443/22, що становить 51 000,00 грн та включає витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн та витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду. Водночас, у заяві про відшкодування понесених судових витрат відповідач-2 у порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України повідомив, що ПрАТ "ХК "Київміськбуд" та/або представником до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду будуть подані докази, підтверджуючі виконання/надання правової (правничої) допомоги ПрАТ "ХК "Київміськбуд" (зокрема, договір, акти виконаних робіт та ін.).

Суд враховує, що заява ПрАТ "ХК "Київміськбуд" від 03.05.2023 про стягнення витрат на правову допомогу за наслідками розгляду господарської справи подана відповідачем-2 (03.05.2023) у межах строку, встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції ПрАТ "ХК "Київміськбуд" до вищевказаної заяви додано копії:

- договору № 22011 про надання правової (правничої) допомоги від 10.08.2022;

- додаткової угоди № 3 від 04.11.2022 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 10.08.2022 № 22011;

- акта № 3 від 03.05.2023 прийому-передачі наданих правових послуг за договором від 10.08.2022 № 22011 про надання правової (правничої) допомоги.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору № 22011 про надання правової (правничої) допомоги від 10.08.2022, укладеного між ПрАТ "ХК "Київміськбуд" (Клієнт) та АБ "Ігоря Пожидаєва" (Бюро) (далі - Договір № 22011) Бюро приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу щодо: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру; складання процесуальних документів; представництва та захисту інтересів Клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах, органах державної виконавчої служби, органах Національної поліції України, прокуратури, органах Державної фіскальної служби України та усіх інших правоохоронних органах, СБУ, НАБУ, ДБР, органах Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України тощо з будь-яких питань. Надання інших послуг юридичного характеру, не пов`язаних із предметом цього Договору, буде здійснюватися Бюро на підставі додаткових угод із Клієнтом.

Згідно з п. 3.2 Договору № 22011 гонорар, порядок його обчислення та сплати встановлюється за погодженням сторін у додаткових угодах.

Відповідно до п. 5.1 Договору № 22011 цей Договір набирає сили з моменту підписання і діє до 31.12.2024.

Згідно з п. 1 додаткової угоди № 3 від 04.11.2022 до Договору № 22011, укладеної між ПрАТ "ХК "Київміськбуд" (Клієнт) та АБ "Ігоря Пожидаєва" (Бюро) (далі - Додаткова угода № 3), дана Додаткова угода визначає порядок оплати гонорару Бюро за надання правової допомоги у справі № 910/211443/22 за позовом ГУ ДСНС України у м. Києві до КП "Спецжитлофонд", ПрАТ "ХК "Київміськбуд" про визнання договору недійсним, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання зверень (заяв, скарг, пропозицій), претензій та інших документів правового характеру; ознайомлення з матеріалами справи; складання процесуальних документів; представництва та захисту інтересів Клієнта в суді першої інстанції.

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 3 вартість послуг (гонорар) складає 50 000,00 грн.

Згідно з п. 3 Додаткової угоди № 3 Клієнт сплачує гонорар у безготівковій формі шляхом перерахування відповідної суми коштів на поточний рахунок Бюро протягом 10 банківських днів з дати винесення рішення судом першої інстанції.

Пунктом 6 Додаткової угоди № 3 визначено, що правова допомога вважається наданою після підписання акта приймання-передачі, який підписується сторонами.

Згідно з актом № 3 від 03.05.2023 прийому-передачі наданих правових послуг за Договором № 22011, складеним АБ "Ігоря Пожидаєва" та ПрАТ "ХК "Київміськбуд", Бюро у період з 04.11.2022 по 03.05.2023, відповідно до умов Договору № 22011 в рамках Додаткової угоди № 3 надало Клієнту правові послуги у справі № 910/11443/22, зокрема:

- вивчено наявні у Клієнта матеріали справи, проведено їх аналіз та надано консультацію щодо правової позиції у справі;

- підготовлено, направлено в суд та учасниками процесу відзив у справі від 14.11.2022, заяву про відшкодування судових витрат від 14.11.2022, попередній розрахунок від 14.11.2022, заяву про залучення третьої особи від 28.11.2022, заяву про застосування строку позовної давності від 05.12.2022, заяву про долучення документів від 24.01.2023;

- взято участь у судових засіданнях 20.12.2022, 24.01.2023, 21.02.2023, 21.03.2023, 11.04.2023, 02.05.2023;

- підготовлено заяву про стягнення витрат на правову допомогу за наслідками розгляду справи.

Вартість правових послуг складає 50 000,00 грн.

За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Суд зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом з тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 ГПК України).

Така правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Законом України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (далі - Закон) встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ст. 26 Закону).

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини третьої статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі ст. 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Така правова позиція Верховного Суду викладена, зокрема, в постанові від 16.02.2023 у справі № 916/1106/21.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони у разі наявності її заперечень щодо співрозмірності заявленої суми компенсації має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд звертає увагу на те, що надані учасником справи документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному ним розмірі за рахунок іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, розумної необхідності таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18 та постанові Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17.

Так, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 Європейським судом з прав людини також зауважено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.06.2022 у справі № 914/4/20.

Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Таких висновків дійшов Верховний Суд, зокрема, в постанові від 18.05.2021 у справі № 918/917/19.

Відтак, перевіривши подані ПрАТ "ХК "Київміськбуд" докази на підтвердження обсягу виконаних робіт із надання правової допомоги, дослідивши співмірність заявленої відповідачем-2 суми із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з місцевим господарським судом, що заявлений ПрАТ "ХК "Київміськбуд" до стягнення розмір витрат на оплату адвокатських послуг не є співмірним із складністю даної справи.

Дослідивши перелік наданих правових послуг, наведений в акті № 3 від 03.05.2023 прийому-передачі наданих правових послуг за Договором № 22011, взявши до уваги предмет спору та рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, а також час, витрачений адвокатом у судових засіданнях, відповідність запропонованої адвокатом правової позиції правовим висновкам суду, відображеним у рішенні, клопотання позивача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, зважаючи на відмову в позові, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, суд першої інстанції обґрунтовано визнав за можливе частково задовольнити заяву ПрАТ "ХК "Київміськбуд", поклавши на позивача витрати, понесені відповідачем-2 на професійну правничу допомогу, в сумі 25 000,00 грн, та відмовити у задоволенні іншої частини вимог заяви.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення від 18.07.2006), де зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У справі "Трофимчук проти України" Європейського суду з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2023 у справі № 910/11443/22 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги ГУ ДСНС України у м. Києвівідсутні.

Судові витрати

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2023 у справі № 910/11443/22 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

У зв`язку з тривалими повітряними тривогами по місту Києву повний текст постанови складено та підписано 18.12.2023.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

О.О. Євсіков