УХВАЛА

м. Київ

06.12.2023Справа № 910/12482/23
За заявою ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

Суддя Івченко А.М.

Представники:

від заявника: Цвера І.С., Гук О.О.;

від Національного банку України: Звада Р.В.;

від АТ "Укрексімбанк": Западнюк М.А.;

від АТ "Ощадбанк": Скляров Д.М.;

від ГС "Всеукраїнське об`єднання кредиторів банків": Дорошенко О.Б.;

арбітражний керуючий Вегера А.А.;

присутні: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, в якій зазначає, що неспроможний сплатити борг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2023 прийнято заяву до розгляду та призначено підготовче засідання суду на 29.08.2023.

28.08.2023 від Національного банку України надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання та ознайомлення із матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2023 відкладено розгляд справи на 07.09.2023.

06.09.2023 від Національного банку України надійшли заперечення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2023 відкладено розгляд справи на 17.10.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2023 задоволено самовідвід судді Паська М.В. у справі № 910/12482/23 за заявою ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2023 справу № 910/12482/23 передано судді Івченку А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2023 прийнято та призначено до розгляду справу № 910/12482/23 на 06.12.23; витребувано у ОСОБА_1 : - письмові пояснення та дані щодо членів сім`ї боржника; - відомості та письмові пояснення щодо місця його проживання станом на грудень 2023 року; - інформацію про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини із доданням доказів та письмових пояснень; викликано у судове засідання, яке призначено на 06.12.2023 о 09:30 год. ОСОБА_1 ; повідомлено про судове засідання та направити копію ухвали ОСОБА_1 , арбітражному керуючому, кредиторам, яких боржник зазначив у своїй заяві: АТ "Державний ощадний банк України", АТ "Державний експортно-імпортний банк України", Міністерству юстиції України, Національному банку України, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Joseph Hage Aaronson LLP.

04.12.2023 від ОСОБА_1 надійшли пояснення.

05.12.2023 від Національного банку України надійшли додаткові заперечення.

05.12.2023 від ОСОБА_1 надійшли уточнення до заяви про відкриття провадження.

В судовому засіданні судом встановлено, що вимоги ухвали суду від 07.11.2023 ОСОБА_1 не виконано.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2023 викликано у судове засідання, яке призначено на 06.12.2023 о 09:30 год. ОСОБА_1

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

В поданій заяві ОСОБА_1 зазначив кредиторів перед якими у нього виникла заборгованість, а саме:

1. АТ "Державний ощадний банк України" на загальну суму 5 541 436 966,34 грн;

2. АТ "Державний експортно-імпортний банк України" на загальну суму 1 421 235 867,74 грн;

3. Держава в особі Міністерства юстиції України на загальну суму 298 120 116,92 грн;

4. Національний банк України на загальну суму 1 471 014,50 грн;

5. Держава в собі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на загальну суму 356 718,80 грн;

6. Фізична особа ОСОБА_4 на загальну суму 20 584 404,82 грн;

7. Фізична особа ОСОБА_5 на загальну суму 8 100 000,00 грн;

8. Фізична особа ОСОБА_6 на загальну суму 6 000 000,00 грн;

9. Фізична особа ОСОБА_7 на загальну суму 704,80 грн;

10. Joseph Hage Aaronson LLP на загальну суму 77 346 564,20 грн;

11. міністерство юстиції республіки білорусь на загальну суму 318 584 757,54 грн.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, учасники у справі про банкрутство (неплатоспроможність) - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, Фонд державного майна України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника.

кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Вимоги Національного Банку України до ОСОБА_1 , виходячи із матеріалів справи, є забезпеченими, у зв`язку із чим, НБУ є заставним кредитором відносно боржника, що обумовлює його статус як учасника у справі та дає право подавати заперечення та пояснення.

Суд зазначає, що Національний банк України є учасником справи, а тому, судом розглядаються подані ним клопотання та заперечення.

В судовому засіданні судом розглянуто клопотання Національного банку України про визнання обов`язковою явки в судове засідання ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ).

Представники учасників провадження у справі надали пояснення щодо цього клопотання.

Суд дослідивши подане клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження у справі, ухвалив клопотання задовольнити, визнати явку ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) у судові засідання обов`язковою на підставі такого.

ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проте, місцем проживання заявника є: АДРЕСА_2.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 жодного разу не з`явився в судові засідання по справі № 910/12482/23 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Як було зазначено у постанові Північного апеляційного господарського суду від 22.08.2023 у справі № 910/268/22: "Також, колегія суддів звертає увагу, що фізична особа ОСОБА_1 жодного разу не з`являлася в судове засідання особисто, а в судових засіданнях була присутня представниця ОСОБА_1. Однак, на думку колегії суддів, явка боржника у підготовчому засіданні є обов`язковою.

Відповідно до приписів ч.ч. 7, 8 ст. 123, ст. 124, ч. 8 ст. 126 КзПБ право на процедуру неплатоспроможності та отримання відповідних пільг має лише добросовісний боржник (фізична особа).

Тобто, з моменту подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до суду, в особи, яка звернулась із відповідною заявою, виникають додаткові процесуальні обов`язки, незважаючи на наявність представника.

З наведено вбачається, що оскільки у процедурі неплатоспроможності правосуб`єктність боржника стає обмеженою, суд зобов`язаний встановити особу боржника щодо якого в подальшому будуть накладені певні передбачені КзПБ обмеження.

Тобто, на переконання колегії суддів особиста явка боржника у судове засідання для з`ясування його особи та наміру, що осатаній дійсно бажає застосування до нього передбачених законодавством обмежень у процедурі неплатоспроможності, є обов`язковою. Задля уникнення зловживання іншими особами (наприклад колекторними організаціями) виникнення у боржника обмеження правосуб`єктності, суд має впевнитися, що саме ця особа бажає прийняти участь у справі про неплатоспроможність.

З наведеного слідує, що хоча представник боржника і був наділений відповідними правами щодо представництва ОСОБА_1 у підготовчому засіданні, проте, він не може безумовно замінювати собою заявницю, оскільки провадження у справі про неплатоспроможність відкривається (у разі наявності підстав) не щодо представника, а щодо самої фізичної особи".

Добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав з якими КУзПБ пов`язує можливість альтернативного вирішення господарським судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи. Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом при ухваленні рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

Відповідно до ст. 118 Кодексу України з процедур банкрутства, Господарський суд має право за вмотивованим клопотанням сторін у справі про неплатоспроможність чи за своєю ініціативою вжити заходів для забезпечення вимог кредиторів. До заходів для забезпечення вимог кредиторів належать, зокрема: заборона виїзду боржника за кордон.

Враховуючи те, що заявник знаходиться за кордоном, скористатися таким правом, як вжити заходи забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони виїзду боржника за кордон, учасники справи не зможуть.

Тобто, така конструкція при якій боржник перебуває за межами території України маючи відповідно місце проживання поза територією країни на яку поширюється юрисдикція господарських судів, суперечить нормам ГПК України та Кодексу України з процедур банкрутства, перешкоджають реалізації механізмів та інструментів передбачених Кодексом України з процедур банкрутства для належного та ефективного провадження процедури неплатоспроможності, дотримання прав кредиторів.

Аналіз вищенаведених положень Кодексу дає підстави для висновку про те, що на етапі ініціювання відкриття провадження у справі про банкрутство фізичної особи, та як наслідок, вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для вжиття заходів для забезпечення вимог кредиторів обов`язкова особиста присутність боржника у підготовчому засіданні (постанова Верховного Суду від 08.11.2023 у справі № 926/1402-б/23).

Суд надав можливість представнику Національного банку України в судовому засіданні ознайомитися із поданими заявником уточненнями до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Представники боржника надали пояснення щодо заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, підтримали заяву.

Представник Національного банку України надав пояснення, заперечив щодо відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Представники АТ "Укрексімбанк", АТ "Ощадбанк" зазначили, що їм необхідний час для надання пояснень щодо заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі.

Враховуючи строки, встановлені Кодексом України з процедур банкрутства, та те, що заяви надійшла до суду ще 07.08.2023, судом розглянуто заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

За наслідками розгляду матеріалів заяви у судовому засіданні, повно та всебічно дослідивши надані заявником докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у зв`язку з неможливістю погасити заборгованість.

ОСОБА_1 зазначає, що у нього наявна заборгованість перед кредиторами у загальному розмірі 7 693 237 115,66 грн.

З поданих заявником матеріалів заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність вбачається, що визначена ним заборгованість виникла у заявника перед:

1. АТ "Державний ощадний банк України" на загальну суму 5 541 436 966,34 грн;

2. АТ "Державний експортно-імпортний банк України" на загальну суму 1 421 235 867,74 грн;

3. Держава в особі Міністерства юстиції України на загальну суму 298 120 116,92 грн;

4. Національний банк України на загальну суму 1 471 014,50 грн;

5. Держава в собі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на загальну суму 356 718,80 грн;

6. Фізична особа ОСОБА_4 на загальну суму 20 584 404,82 грн;

7. Фізична особа ОСОБА_5 на загальну суму 8 100 000,00 грн;

8. Фізична особа ОСОБА_6 на загальну суму 6 000 000,00 грн;

9. Фізична особа ОСОБА_7 на загальну суму 704,80 грн;

10. Joseph Hage Aaronson LLP на загальну суму 77 346 564,20 грн;

11. міністерство юстиції республіки білорусь на загальну суму 318 584 757,54 грн.

Згідно з ч. 4 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства, разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

Боржником подано план до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, відповідно до якого, за твердженням боржника, на дату звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, у фізичної особи наявна заборгованість у загальному розмірі 7 693 237 115,66 грн, погашенню підлягає заборгованість у розмірі 1 882 244 897,73 грн, списанню підлягає заборгованість у розмірі 5 810 992 217,93 грн.

З даного приводу суд зазначає, що у відповідності до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Отже, план реструктуризації повинен містити умови відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Поданий заявником план не відповідає вимогам 2 Кодексу України з процедур банкрутства.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

У силу частини першої статті 124 КУзПБ план реструктуризації боргів боржника розробляється з метою відновлення платоспроможності боржника.

Як вірно зазначено апеляційним господарським судом, виконання мети процедури реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність фізичної особи можливе лише за умови, коли боржник істинно бажає виконати взяті на себе грошові зобов`язання, але через певні майнові/фінансові причини не може їх виконати в повному обсязі належним чином.

З наведеного та аналізу положень статті 116 КУзПБ, що визначають обсяг та перелік документів та відомостей, які боржник - фізична особа зобов`язаний додати до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, колегія суддів вважає, що такий боржник повинен повно та всебічно сприяти кредиторам та керуючому реструктуризацією у встановлені свого реального майнового стану, а також запропонувати обґрунтований та виконуваний (реальний) проект плану реструктуризації своїх зобов`язань.

Пунктами 2, 3 частини другої статті 123 КУзПБ встановлено, що основними завданнями зборів кредиторів у процедурі реструктуризації боргів боржника є, зокрема, розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника, прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Відтак метою і завданням процедури реструктуризації боргів є забезпечення розгляду кредиторами розробленого боржником проекту плану реструктуризації боргів для відновлення його платоспроможності. Розроблення боржником такого документу є закономірними очікуваннями кредиторів, як в частині розгляду, так і в частині фактичного погашення вимог в межах процедури.

У свою чергу, розроблення проекту плану реструктуризації має відбуватися відповідно до вимог статті 124 КУзПБ, зокрема у відповідності до вимог закону щодо форми і змісту проекту плану, що дасть змогу розгляду такого плану реструктуризації зборами кредиторів, можливості прийняття рішення про його схвалення та подання на затвердження господарському суду або відхилення і прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів.

Таким чином, при поданні до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, обов`язком боржника є складення реального (виконуваного) проекту плану реструктуризації, який після розгляду господарським судом грошових вимог та формування реєстру кредиторів розробляється, уточнюється та погоджується з кредиторами.

Вказана позиція викладена у Постанові Верховного Суду № 925/473/20 від 25.08.2021 року.

При вказаній боржником заборгованості у розмірі 7 693 237 115,66 грн, списанню підлягає заборгованість у розмірі 5 810 992 217,93 грн, що не може вважатися закономірним очікуваннями кредиторів, враховуючи, що значна заборгованість, у розмірі 6 964 143 848,58 грн, наявна перед державними банками.

Прощення такої значної суми боргів ОСОБА_1 , як майже 6 мільярдів гривень, матиме вкрай негативний вплив на рівень платоспроможності державних банків - АТ "Державний ощадний банк України", АТ "Державний експортно-імпортний банк України", Національний банк України.

Це, в свою чергу, має безпосередній вплив на стан всієї банківської системи та економіки України, яка і так нещадно уражена, внаслідок збройної агресії російської федерації.

Окрім цього, ОСОБА_1 жодного разу не з`явився в судові засідання по справі № 910/12482/23 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Як було зазначено у постанові Північного апеляційного господарського суду від 22.08.2023 у справі № 910/268/22: "Також, колегія суддів звертає увагу, що фізична особа ОСОБА_1 жодного разу не з`являлася в судове засідання особисто, а в судових засіданнях була присутня представниця ОСОБА_1. Однак, на думку колегії суддів, явка боржника у підготовчому засіданні є обов`язковою.

Відповідно до приписів ч.ч. 7, 8 ст. 123, ст. 124, ч. 8 ст. 126 КзПБ право на процедуру неплатоспроможності та отримання відповідних пільг має лише добросовісний боржник (фізична особа).

Тобто, з моменту подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до суду, в особи, яка звернулась із відповідною заявою, виникають додаткові процесуальні обов`язки, незважаючи на наявність представника.

З наведено вбачається, що оскільки у процедурі неплатоспроможності правосуб`єктність боржника стає обмеженою, суд зобов`язаний встановити особу боржника щодо якого в подальшому будуть накладені певні передбачені КзПБ обмеження.

Тобто, на переконання колегії суддів особиста явка боржника у судове засідання для з`ясування його особи та наміру, що осатаній дійсно бажає застосування до нього передбачених законодавством обмежень у процедурі неплатоспроможності, є обов`язковою. Задля уникнення зловживання іншими особами (наприклад колекторними організаціями) виникнення у боржника обмеження правосуб`єктності, суд має впевнитися, що саме ця особа бажає прийняти участь у справі про неплатоспроможність.

З наведеного слідує, що хоча представник боржника і був наділений відповідними правами щодо представництва ОСОБА_1 у підготовчому засіданні, проте, він не може безумовно замінювати собою заявницю, оскільки провадження у справі про неплатоспроможність відкривається (у разі наявності підстав) не щодо представника, а щодо самої фізичної особи".

Відповідно до ст. 118 Кодексу України з процедур банкрутства, Господарський суд має право за вмотивованим клопотанням сторін у справі про неплатоспроможність чи за своєю ініціативою вжити заходів для забезпечення вимог кредиторів. До заходів для забезпечення вимог кредиторів належать, зокрема: заборона виїзду боржника за кордон.

Враховуючи те, що заявник знаходиться за кордоном, скористатися таким правом, як вжити заходи забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони виїзду боржника за кордон, учасники справи не зможуть.

Тобто, така конструкція при якій боржник перебуває за межами території України маючи відповідно місце проживання поза територією країни на яку поширюється юрисдикція господарських судів, суперечить нормам ГПК України та Кодексу України з процедур банкрутства, перешкоджають реалізації механізмів та інструментів передбачених Кодексом України з процедур банкрутства для належного та ефективного провадження процедури неплатоспроможності, дотримання прав кредиторів.

Аналіз вищенаведених положень Кодексу дає підстави для висновку про те, що на етапі ініціювання відкриття провадження у справі про банкрутство фізичної особи, та як наслідок, вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для вжиття заходів для забезпечення вимог кредиторів обов`язкова особиста присутність боржника у підготовчому засіданні (постанова Верховного Суду від 08.11.2023 у справі № 926/1402-б/23).

На офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осі розміщено інформацію про те, що: "Екс-власника АТ «ДЕЛЬТА БАНК» ОСОБА_1, який перебуває за кордоном, оголошено в розшук. Таке рішення ухвалив 30 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у кримінальній справі № 761/8406/23, у які ОСОБА_1 виступає обвинуваченим за епізодом щодо виведення з банку коштів на суму понад 76,5 млн дол США".

Судом досліджено єдиний державний реєстр судових рішень та встановлено, те, що ухвалою Шевченківський районний суд міста Києва від 30.10.2023 у кримінальній справі № 761/8406/23, оголошено в розшук обвинуваченого ОСОБА_1 .

Добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав з якими КУзПБ пов`язує можливість альтернативного вирішення господарським судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи. Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом при ухваленні рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

Згідно зі статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Статтею 115 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи може бути відкрито лише за заявою боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства, за наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Частиною 4 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що Господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо: 1) відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; 2) боржник виконав зобов`язання перед кредитором (кредиторами) у повному обсязі до підготовчого засідання суду; 3) боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю; 4) боржника визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років.

Згідно ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: 1) розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати; 2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; 3) ухвалено постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення; 4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч.3 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України).

Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства. (Рішення ЄСПЛ у справі "Дія 97 проти України" від 21.10.2010).

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, повно та всебічно оцінивши надані заявником докази, судом було встановлено відсутність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 у відповідності до ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно з частиною 3 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства за наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Згідно з ч. 4 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства Господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо: 1) відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; 2) боржник виконав зобов`язання перед кредитором (кредиторами) у повному обсязі до підготовчого засідання суду; 3) боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю;4) боржника визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років.

У справі № 910/6639/20, Верховний Суд дійшов висновку, що з огляду на мету та цілі Кодексу України з процедур банкрутства інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів та належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

Отже, враховуючи невідповідність плану реструктуризації вимогам Кодексу України з процедур банкрутства, невиконання вимоги ухвали суду боржником, неявкою ОСОБА_1 в судові засідання, проживання боржника за межами України та тим, що ОСОБА_1 оголошено в розшук, що може свідчити про недобросовісну поведінку боржника, суд не вбачає підставі для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Враховуючи відсутність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність на підставі п.1 ч.4 ст.119 Кодексу України з процедур банкрутства.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

2. Копію ухвали направити ОСОБА_1 , арбітражному керуючому, кредиторам, яких боржник зазначив у своїй заяві: АТ "Державний ощадний банк України", АТ "Державний експортно-імпортний банк України", Міністерству юстиції України, Національному банку України, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Joseph Hage Aaronson LLP.

Повний текст ухвали складено 21.12.2023

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України

Суддя А.М.Івченко