ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2023м. ХарківСправа № 922/2523/22 (644/4882/23)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Черновій В.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
до Приватне акціонерне товариство "Харківський підшипниковий завод" (61089, м. Харків, пр. Індустріальний, 3, )
про стягнення коштів
за участю :

позивача - ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СПРАВИ ТА ДОВОДИ УЧАСНИКІВ.

До господарського суду надійшла справа №644/4882/23 за підсудністю з Орджонікідзевського районного суду м. Харкова (суддя Черняк В.Г.) за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 01.05.2021 по 01.02.2023 в сумі 59256,30 грн, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 31428,28 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3500,00 грн, а також 1073,60 грн. судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач працювала у відповідача і була звільнена 23.02.2023 р. за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, однак при звільнені відповідачем не був проведений остаточний розрахунок.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.07.2023 року відкрито провадження.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07.09.2023 справу №644/4882/23 передано за підсудністю до Господарського суду Харківської області.

В провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод", яка розглядається суддею Міньковським С.В.

Відповідно до ч. 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною яких є боржник.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу позовна заява в межах справи про банкрутство (вх. №4256/23 від 03.10.2023) передана на розгляд судді Міньковському С.В.

Ухвалою суду від 06.10.2023 прийнято матеріали позовної заяви до розгляду та відкрито провадження з розгляду заяви за вх. №644/4882/23 по справі №922/2523/22; відкрито провадження у справі № №922/2523/22 (644/4882/23); постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання з розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження на 31 жовтня 2023 року о 12:30 год.; відповідачу згідно зі ст.ст. 250, 251 ГПК України встановлено строк 15 календарних днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з доказами їхнього надсилання (надання) позивачу. Позивачу згідно зі ст. 251 ГПК України встановлено строк 5 календарних днів з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив з доказами її надсилання (надання) відповідачу та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу відповідно до ст. 251 ГПК України встановлено строк 5 календарних днів з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечень з доказами їхнього надсилання (надання) позивачу. Зобов`язано відповідача Приватне акціонерне товариство «Харківський підшипниковий завод» (ПрАТ «ХАРП») у строк встановлений для подання відзиву, а саме в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали, надати суду: довідку про розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 на день звільнення.

Відповідачем надано до суду довідку про розмір середньоденної заробітної плати позивача, а також відзив на позов (вх. № 29248 від 26.10.2023 р.), в якому він погоджується з наявністю заборгованості перед позивачем по заробітній платі в сумі 59256,30 грн та у зв`язку з тяжким фінансовим станом підприємства просив зменшити розмір середнього заробітку до 20000,00 грн.

В судове засідання 31.10.2023 позивач не з`явилася, поштове повідомлення про направлення позивачу ухвали про відкриття провадження було повернуто до суду з відміткою пошти " адресат відсутній за вказаною адресою", тому розгляд справи було відкладено на 12.12.2023 р.

Ухвалу суду про відкладання розгляду справи на 12.12.2023 р. позивач отримала 06.11.2023 р. відповідно до поштового повідомлення про вручення.

В судовому засіданні 12.12.2023 р. позивач просила задовольнити її позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання 12.12.2023 р. не з`явився.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ВИСНОВОК СУДУ.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 працювала на Приватному акціонерному товаристві "Харківський підшипниковий завод" та 23.02.2023 р. була звільнена згідно наказу № 15/19 від 23.02.2023 р. на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням.

Позивач зазначає, що під час роботи на Приватному акціонерному товаристві "Харківський підшипниковий завод" останній нараховувалась, але не виплачувалась заробітна плата в повному обсязі, у зв`язку з чим на дату звільнення існувала заборгованість по невиплаченій заробітній платі у розмірі 59256,30 грн та остаточного розрахунку з позивачем до цього часу не здійснено, у зв`язку з чим також нею нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 31428,28 грн середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Статтею 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Так, згідно статті 3 Кодексу законів про працю України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а також з окремими громадянами у сфері державного і договірного регулювання оплати праці, визначено Законом України "Про оплату праці".

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України в редакції на день подання позову та ст. 24 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

За приписами ч.1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу.

Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно довідки відповідача № 18/10/23-1 від 18.10.2023 на момент звільнення заборгованість по заробітній платі перед відповідачем складала 60756,30 грн, яка була частково сплачена 02.03.2023 р. в сумі 500,00 грн за січень 2023 р. та 16.03.2023 в сумі 1000,00 грн за лютий 2023 р., у зв`язку з чим станом на 18.10.2023 р. заборгованість по заробітній платі перед позивачем становить 59256,30 грн.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 59256,30 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За правилами статті 117 КЗпП України (в редакції Закону N 2352-IX від 01 липня 2022 року) у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Матеріалами справи підтверджується, що в день звільнення (23.02.2023) заробітна плата не була виплачена, а відтак відповідач зобов`язаний виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку,але не більш як за шість місяців, який на час ухвалення рішення позивачу не виплачений, іншого суду не доведено.

Середній заробіток працівника, відповідно до статті 27 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР "Про оплату праці", визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок № 100).

Згідно абзацу 3 пункту 2 розділу II Порядку № 100, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно з абзацами першим, третім пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Позивачем самостійно розраховано суму середнього заробітку в розмірі 31428,28 грн, з чим погодився відповідач, проте у зв`язку з тяжким фінансовим станом просив її зменшити до 20000,00 грн з врахуванням справедливого та розумного балансу між інтересами працівника та роботодавця.

Судом здійснено розрахунок середнього заробітку за період з 23.02.2023 по 23.08.2023 з урахуванням суми середньоденної заробітної плати в розмірі 540,0 грн, який становить 69660,00 грн.

Однак, відповідно до ч.2 ст.237 ГПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що нарахована позивачем сума середнього заробітку є меншої, ніж нарахованою судом, тому суд не вбачає підстав для задоволення вимоги відповідача про її зменшення.

Таким чином, заявлена позивачем до стягнення сума середнього заробітку в розмірі 31428,28 грн є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача.

Позивач, також просить суд стягнути з відповідача на її користь 3500,00 грн за надання правової допомоги .

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Понесені позивачем витрати підтверджені наданими до суду доказами (квитанція від 17.07.2023 на суму 3500,00 грн, акт виконаних робіт від 17.07.2023, свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю) та не заперечуються відповідачем, у зв`язку з чим є обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір при задоволенні позову покладається на відповідача.

Згідно з п. 1 ч. 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до ч. 2 статті 129 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору в частині позовних вимог по стягненню заробітної плати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід бюджету судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

А судовий збір в розмірі 1073,60 грн, сплачений позивачем за вимогу про стягнення середнього заробітку, враховуючи задоволення позову в цій частині, підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 13, 14, 20, 73-80, 86, 129, 232, 233, 238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" (61089, м. Харків, пр. Індустріальний, 3, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 59256,30 грн заробітної плати (в тому числі 11201,19 компенсації невикористаної відпустки), середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 31428,28 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3500,00 грн та 1073,60 грн судового збору. Всього 95258,18 грн.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" (61089, м. Харків, пр. Індустріальний, 3, ) в дохід державного бюджету України (одержувач коштів: Головне управління казначейства у м. Києві, , рахунок UA0026001, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106) 2684,00 грн судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення направити позивачу, відповідачу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "13" грудня 2023 р.

Суддя С.В. Міньковський