ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2023 р. м. Київ Справа № 911/2869/21

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., за участі секретаря судового засідання Друккера Д.Д., дослідивши матеріали справи

За позовом Акціонерного товариства «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.»

до Вишгородської міської ради

про визнання договору укладеним

Учасники судового процесу:

від позивача: Наїдко Л.В.;

від відповідача: Пластун Є.В.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Вишгородської міської ради про визнання договору укладеним.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем неправомірно відмовлено Акціонерному товариству «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» в укладенні договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:253:0001, що порушує його права як землекористувача та власника об`єктів нерухомості, розміщених на вказаній земельній ділянці. У зв`язку із цим позивач звернувся до суду із даним позовом про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:253:0001, яка розташована по вулиці Набережній (Шлюзній) у місті Вишгороді, площею 3,1951 га, між Вишгородською міською радою та Акціонерним товариством «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» в редакції, що викладена у прохальній частині позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Київської області відкрито провадження у справі № 911/2869/21 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження. Надано відповідачу строк для подачі відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив; підготовче засідання призначено на 03.11.2021.

28.10.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

29.10.2021 до суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, в якому позивач просить суд визнати договір оренди земельної ділянки укладеним в новій редакції, що викладена у заяві з урахуванням нової нормативно-грошової оцінки земельної ділянки та новій редакції Розділ «Орендна плата» договору.

02.11.2021 до суду від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії рішення Вишгородської міської ради № 13/54 від 28.10.2021 «Про визнання рішення про передачу земельної ділянки в оренду таким, що нереалізоване, та його скасування».

03.11.2021 у підготовче засідання прибули представники сторін; суд протокольно прийняв докази, долучені відповідачем до клопотання, до розгляду та долучив їх до матеріалів справи; також судом прийнято до матеріалів справи відзив на позов.

У підготовчому засіданні 03.11.2021 представник позивача надав усні пояснення щодо раніше поданої заяви про зміну предмету позову та підтримав її; представник відповідача усно клопотав про надання часу для ознайомлення з заявою.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавити пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, яки виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлений законом або судом строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Слід зазначити, що правові підстави позову це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Отже зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

З огляду на те, що позивачем подано заяву про зміну предмету позову з дотриманням норм ГПК України, враховуючи, що її підписано уповноваженим представником позивача, суд у підготовчому засіданні 03.11.2021 протокольною ухвалою прийняв заяву позивача про зміну предмету позову та постановив здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням останньої.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.11.2021 відкладено підготовче засідання на 25.11.2021, про що занесено до протоколу судового засідання.

05.11.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

15.11.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на уточнені позовні вимоги.

23.11.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив на уточнені позовні вимоги, а також заява про додаткову зміну предмету позову.

25.11.2021 у підготовче засідання прибули представники сторін.

У підготовчому засіданні 25.11.2021 представник позивача надав усні пояснення щодо раніше поданої заяви про додаткову зміну предмету позову та підтримав її; представник відповідача проти задоволення такої зави заперечував. Суд повідомив представників сторін, що заява позивача про додаткову зміну предмету позову буде розглянута в наступному засіданні. Ухвалою суду від 25.11.2021, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання на 08.12.2021.

07.12.2021 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

08.12.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на уточнені позовні вимоги від 22.11.2021.

08.12.2021 до суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в якому відповідач просить суд зупинити провадження у справі № 911/2869/21 до набрання законної сили рішенням у справі № 911/3404/21.

08.12.2021 у підготовче засідання прибув представник позивача; представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, про дату та час засідання був повідомлений належним чином.

Розглянувши у підготовчому засіданні 08.12.2021 заяву позивача про додаткову зміну предмету позову, заслухавши усні пояснення представника позивача, з огляду на те, що позивачем подано заяву про додаткову зміну предмету позову з дотриманням норм ГПК України, враховуючи, що її підписано уповноваженим представником позивача, суд, з огляду на приписи ст. 42, 46 ГПК України, у підготовчому засіданні 08.12.2021 протокольною ухвалою прийняв заяву позивача про додаткову зміну предмету позову та постановив здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням останньої.

У підготовчому засіданні 08.12.2021 позивач подав до суду клопотання про об`єднання справ в одне провадження, в якому просить суд об`єднати в одне провадження справи № 911/2869/21 та № 911/3404/21, та підтримав його; суд зобов`язав позивача направити зазначене клопотання на адресу відповідача, докази направлення подати до суду. Ухвалою суду від 08.12.2021, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання на 16.12.2021.

З метою повідомлення відповідача про дату та час призначеного засідання, судом складено ухвалу-повідомлення від 08.12.2021 та направлено останню на адресу-місцезнаходження відповідача.

15.12.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив на додаткові уточнені позовні вимоги.

16.12.2021 до суду позивачем подано докази направлення клопотання про об`єднання справ в одне провадження відповідачу на виконання вимог суду.

16.12.2021 у підготовче засідання прибули представники сторін; позивач надав усні пояснення щодо клопотання про об`єднання справ в одне провадження та підтримав його, представник відповідача заперечував.

У підготовчому засіданні суд, заслухавши усні пояснення представників сторін щодо клопотання про об`єднання справ в одне провадження, після виходу з нарадчої кімнати оголосив вступну та резолютивну частини ухвали Господарського суду Київської області про відмову у задоволенні клопотання позивача від 08.12.2021 про об`єднання справ № 911/2869/21 та № 911/3404/21 в одне провадження.

У підготовчому засіданні 16.12. 2021 представник відповідача надав усні пояснення щодо раніше поданого клопотання про зупинення провадження у справі та підтримав його.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.12.2021 у справі № 911/2869/21 клопотання Вишгородської міської ради про зупинення провадження у справі № 911/2869/21 задоволено; провадження у справі № 911/2869/21 зупинено до набрання рішення по справі № 911/3404/21 законної сили.

09.02.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.02.2023 клопотання АТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» задоволено та поновлено провадження у справі № 911/2869/21; підготовче засідання у справі призначено на 02.03.2023.

02.03.2023 у підготовче засідання прибули представники сторін та надали усні пояснення по справі. Представник відповідача усно клопотав про поновлення строку для подачі заперечень на відповідь на відзив позивача; суд протокольно задовольнив усне клопотання відповідача. Ухвалою суду від 02.03.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання на 23.03.2023.

02.03.2023 до суду представником відповідача подано клопотання про участь в засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.03.2023 у справі № 911/2869/21 клопотання представника позивача про участь в засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

10.03.2023 до суду від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив від 14.12.2021.

22.03.2023 до суду позивачем подано заяву про зміну предмету позову, в якій позивач просить суд позовну вимогу, викладену в пункті 2 прохальної частини позовної заяви про визнання договору укладеним у справі № 911/2869/21, вважати викладеною в новій редакції (з урахуванням змін до пп. 5, 8 та доповнень до п. 8 проекту договору оренди) та наведено в прохальній частині заяви нову редакцію договору оренди.

23.03.2023 у підготовче засідання прибули представники сторін; представник позивача надав усні пояснення щодо раніше поданої заяви про зміну предмету позову та просив суд її задовольнити.

Розглянувши у підготовчому засіданні 23.03.2023 заяву позивача про зміну предмету позову, заслухавши усні пояснення представників сторін, з огляду на те, що позивачем подано заяву про зміну предмету позову з дотриманням норм ГПК України, враховуючи, що її підписано уповноваженим представником позивача, суд, з огляду на приписи ст. 42, 46 ГПК України, у підготовчому засіданні 23.03.2023 протокольною ухвалою прийняв заяву позивача про зміну предмету позову та повідомив представників сторін, що суд в подальшому здійснює розгляд справи № 911/2869/21 з урахуванням редакції договору, що викладена у зазначеній заяві.

У підготовчому засіданні 23.03.2023 представник позивача подав до суду додаткові письмові пояснення та просив суд долучити їх до матеріалів справи; суд протокольно прийняв до розгляду додаткові пояснення позивача та долучив їх до матеріалів справи. Ухвалою суду від 23.03.2023 відкладено підготовче засідання на 27.04.2023, про що занесено до протоколу судового засідання.

27.04.2023 на електронну адресу суду від позивача та відповідача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

27.04.2023 у підготовче засідання представники сторін не з`явились, про дату та час засідання були повідомлені належним чином. Ухвалою суду від 27.04.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання на 18.05.2023.

З метою повідомлення сторін про дату та час призначеного засідання, судом складено ухвалу-повідомлення від 27.04.2023 та направлено останню на адреси-місцезнаходження сторін.

18.05.2023 на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

18.05.2023 у підготовче засідання прибув представник позивача та надав усні пояснення по справі; представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, про дату та час засідання був повідомлений належним чином. У підготовчому засіданні 18.05.2023 представник позивача усно клопотав про відкладення засідання, у зв`язку із чим протокольною ухвалою від 18.05.2023 суд вирішив відкласти підготовче засідання на 15.06.2023.

З метою повідомлення відповідача про дату та час призначеного засідання, судом складено ухвалу-повідомлення від 18.05.2023 та направлено останню на адресу-місцезнаходження відповідача.

01.06.2023 до суду надійшло спільне клопотання № 2-14/1228 від 22.05.2023 про затвердження мирової угоди, в якій сторони зазначили, що досягнули домовленостей про вирішення справи шляхом укладення мирової угоди. До клопотання про затвердження мирової угоди сторонами долучено примірник мирової угоди.

13.06.2023 на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

15.06.2023 у підготовче засідання прибув представник позивача; представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, про дату та час засідання був повідомлений належним чином. Ухвалою суду від 15.06.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання на 19.07.2023.

З метою повідомлення відповідача про дату та час призначеного засідання, судом складено ухвалу-повідомлення від 15.06.2023 та направлено останню на адресу-місцезнаходження відповідача.

19.07.2023 у підготовче засідання прибули представник сторін та надали усні пояснення щодо раніше поданого спільного клопотання про затвердження мирової угоди. Суд, заслухавши усні пояснення представників сторін, вирішив оголосити перерву у підготовчому засіданні на 27.07.2023, про що занесено до протоколу судового засідання.

27.07.2023 у підготовче засідання прибули представники сторін та надали усні пояснення щодо раніше поданого спільного клопотання про затвердження мирової угоди та просили суд його задовольнити, затвердити останню та закрити провадження у справі № 911/2869/21.

У підготовчому засіданні 27.07.2023 суд, заслухавши усні пояснення представників сторін щодо спільного клопотання про затвердження мирової угоди, дослідивши зміст тексту мирової угоди, що долучена до клопотання, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та обставини, що мають значення для розгляду даної справи, дійшов висновку про відмову у затвердженні мирової угоди.

У зв`язку із чим ухвалою Господарського суду Київської області від 27.07.2023 у справі № 911/2869/21 у задоволенні спільного клопотання № 2-14/1228 від 22.05.2023 про затвердження мирової угоди відмовлено. Закрито підготовче провадження по справі № 911/2869/21 та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.09.2023.

07.09.2023 в судове засідання прибув представник позивача; представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Ухвалою суду від 07.09.2023, з огляду на неявку представника відвідача, вирішено відкласти судове засідання на 20.09.2023, про що занесено до протоколу судового засідання.

З метою повідомлення відповідача про дату та час призначеного засідання, судом складено ухвалу-повідомлення від 07.09.2023 та направлено останню на електронну адресу відповідача.

15.09.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

20.09.2023 в судове засідання прибув представник позивача; представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Ухвалою суду від 20.09.2023, яка занесена до протоку судового засідання, відкладено розгляд справи на 11.10.2023.

З метою повідомлення відповідача про дату та час призначеного засідання, судом складено ухвалу-повідомлення від 20.09.2023 та направлено останню на електронну адресу відповідача.

25.09.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

11.10.2023 в судове засідання прибули представники сторін та надали усні пояснення по суті спору. Ухвалою суду від 11.10.2023, яка занесена до протоку судового засідання, відкладено розгляд справи на 09.11.2023.

09.11.2023 в судове засідання прибули представники сторін.

В судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, посилаючись на наступне.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що АТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» є власником цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: Київська область, місто Вишгород, вулиця Шлюзова, будинок 5. Як зазначив позивач, рішенням Вишгородської міської ради № 247 від 04.09.2001 було надано дозвіл на проведення інвентаризації земельної ділянки площею 3,9 га у старій промисловій зоні з метою передачі в оренду ВАТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ», на підставі якого в 2003 році підготовлено технічну документацію з укладення договору оренди земельної ділянки ВАТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ» терміном на 49 років під розміщення виробничої бази в м. Вишгороді по вул. Набережній. В подальшому, рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 606 від 19.11.2004 року затверджено технічну документацію, підготовлену на замовлення ВАТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ» з укладенням договору оренди земельної ділянки, площею 3,1951 га у м. Вишгороді по вул. Набережній строком на 10 років, а 09.06.2021 за заявою АТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» було здійснено реєстрацію технічної документації на земельну ділянку загальною площею 3,1951 га в Державному земельному кадастрі України та присвоєно їй кадастровий номер :01:253:0001.

Отже позивач стверджує, що ним вжито всіх необхідних заходів, що передбачені Земельним кодексом України, Законом України «Про оренди землі» та Законом України «Про землеустрій» щодо отримання земельної ділянки в оренду, на якій розташоване належне АТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» нерухоме майно. У зв`язку із чим позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами про укладення договору оренди земельної ділянки, проте відповідач відмовив позивачу в укладенні такого договору.

На думку позивача, відповідачем неправомірно відмовлено АТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» в укладенні договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:253:0001, що порушує його права як землекористувача та власника об`єктів нерухомості, розміщених на вказаній земельній ділянці. У зв`язку із цим позивач звернувся до суду із даним позовом про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:253:0001, яка розташована по вулиці Набережній (Шлюзній) у місті Вишгороді, площею 3,1951 га, між Вишгородською міською радою та Акціонерним товариством «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» в редакції, що викладена у прохальній частині позовної заяви з урахуванням заяв про зміну предмету позову.

У свою чергу відповідач заперечуючи проти позову, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. За ствердженням відповідача, що викладені у відзиві на позовну заяву, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:253:0001, площею 3,1951 га та розташованої по вул. Набережна у м. Вишгороді, відсутня державна реєстрація речових прав, що унеможливлює її цивільно-правовий оборот, в тому числі укладення договору оренду.

Також відповідач стверджує, що позивачем до своєї заяви № 01-123 від 06.08.2021 не було додано ні відомостей про реєстрацію права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, ні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що опосередковувало б прийняття міською радою відповідного рішення про надання земельної ділянки в оренду згідно з приписами ст. 123 Земельного кодексу України. Відповідач також стверджує, що позивач має намір укласти договір оренди земельної ділянки, що розташована за іншою адресою, ніж належне позивачу майно, що унеможливлює застосування приписів ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України.

У відзиві на позовну заяву відповідач наголошує на тому, що позивач не реалізував рішення міської ради про надання позивачу земельної ділянки в оренду протягом 17 років з дня його прийняття, що свідчить, на думку відповідача, про втрату його інтересу до вказаних правовідносин. Оскільки, як зазначив відповідач, позивач 17 років не пред`являв вимог про укладення договору оренди, враховуючи, що строк оренди встановлюється тривалістю у 10 років й відповідно сплив ще у 2014 році, у зв`язку із чим відповідач у відзиві на позовну заяву просить застосувати наслідки спливу пропуску позовної даності та відмовити в позові на цій підставі.

У запереченнях відповідача від 10.03.2023 відповідач стверджує, що редакція договору оренди землі, яку позивач просить суд визнати укладеною з урахуванням заяви про зміну предмету, ніколи не надавалися на розгляд відповідачу. Тому, на думку відповідача, передчасно стверджувати, що у сторін є спір безпосередньо щодо проекту договору, вказаного в уточнених позовних вимогах.

Крім того, в судовому засіданні представник відповідача висловив позицію Вишгородської міської ради щодо можливості укласти договір оренди земельної ділянки, однак не в запропонованій позивачем редакції, а в редакції ради. З урахуванням усього зазначеного вище, відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Приймаючи до уваги, що учасники судового процесу скористалися наданими їм процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

В судовому засіданні 09.11.2023 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

04.09.2001 виконавчим комітетом Вишгородської міської ради прийнято рішення № 247 «Про надання дозволу на проведення інвентаризації земельної ділянки ВАТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ», яким, розглянувши клопотання ВАТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ» про надання дозволу на проведення ідентифікації земельної ділянки, яку займає організація, вирішив:

Надати дозвіл ВАТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ» на проведення робіт по інвентаризації земельної ділянки площею 3,9 га в м. Вишгороді в старій промисловій зоні.

У зв`язку із тим, що вказана земельна ділянка розташована в першому санітарному поясі охорони річки Дніпро і Дніпровського водозабору земельна ділянка надається тільки в тимчасове користування на умах оренди.

ВАТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ» замовити в районному відділі земельних ресурсів проведення робіт по інвентаризації вказаної земельної ділянки та матеріали інвентаризації подати на затвердження виконавчому комітету (копія рішення наявна в матеріалах справи).

Як зазначив позивач у позовній заяві, у 2003 році, на підставі вищезазначеного рішення Вишгородської міської ради № 247 від 04.09.2001, Державне підприємство «Вишгородський районний центр державного земельного кадастру» підготовлено технічну документацію з укладення договору оренди земельної ділянки ВАТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ» терміном на 49 років під розміщення виробничої бази в м. Вишгород по вул. Набережній.

На підтвердження вказаний відомостей позивачем долучено до позовної заяви копії матеріалів технічної документації з укладення договору оренди земельної ділянки ВАТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ» терміном на 49 років для розміщення виробничої бази в м. Вишгороді.

19.11.2004 виконавчим комітетом Вишгородської міської ради прийнято рішення № 606 «Про затвердження проекту відведення та надання земельної ділянки», яким, розглянувши технічну документацію щодо проекту відведення земельної ділянки ТОВ «Валентин», ВАТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ», керуючись ст. 12, 122, 146 Земельного кодексу України в редакції 2001 р., на підставі рішення № 2/3 від 25.04.2002 р. ІІ сесії Вишгородської міської ради XXIV скликання, зокрема вирішив:

2. Затвердити ВАТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ» технічну документацію з укладанням договору оренди земельної ділянки площею 3,1951 га у м. Вишгороді по вул. Набережній.

Надати ВАТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ» земельну ділянку площею 3,1951 га в оренду терміном на 10 років. Цільове призначення існуюча виробнича база. Орендну плату встановити в розмірі 193735 грн на рік.

3. Рішення затвердити на черговій сесії Вишгородської міської ради.

16.12.2004 Вишгородською міською радою прийнято рішення № 20/11 «Про затвердження рішень виконавчого комітету Вишгородської міської ради», яким, зокрема вирішено затвердити рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 606 від 19.11.2004 «Про затвердження проекту відведення та надання земельної ділянки» (копія рішення наявна в матеріалах справи).

Як зазначив позивач, 09.06.2021 за заявою Акціонерного товариства «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» було здійснено реєстрацію технічної документації на земельну ділянку загальної площею 3,1951 га в Державному земельному кадастрі та присвоєно їх кадастровий номер :01:253:0001, цільове призначення для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств.

З наявного в матеріалах справи Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-021 вбачається, 09.06.2021 здійснено реєстрацію технічної документації на земельну ділянку загальною площею 3,1951 га в Державному земельному кадастрі України та присвоєно їй кадастровий номер :01:253:0001. Місце розташування (адміністративно-територіальна одиниця): Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вулиця Набережна. Цільове призначення: 11.03 для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств. Вид використання земельної ділянки: під розміщення виробничої бази. Форма власності: комунальна власність. Площа земельної ділянки, гектарів: 3,1951.

Отже, враховуючи вищенаведене, позивач стверджує, що Акціонерне товариство «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» вжито всіх необхідних заходів, що передбачені Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» та Закону України «Про землеустрій» щодо отримання земельної ділянки в оренду, на якій розташоване належне позивачу нерухоме майно.

У зв`язку із цим, 25.06.2021 Акціонерне товариство «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» звернулося до Вишгородської міської ради із заявою № 01-95 про укладення договору оренди земельної ділянки та повідомило про всі вчинені ВАТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ» необхідні дії щодо отримання земельної ділянки в оренду відповідно до запропонованого проекту договору оренди земельної ділянки (копія листа наявна в матеріалах справи).

Разом з листом позивач направив відповідачу правовстановлюючий документ, Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці, копії рішень виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 247 від 04.09.2001, № 606 від 19.11.2004, копію рішення Вишгородської міської ради № 20/11 від 16.12.2004, копію витягу з Державного земельного кадастру України від 09.06.2021 та проект договору оренди.

28.07.2021 Вишгородською міською радою надано відповідь № 2-29/2242, відповідно до якої повідомлено про неможливість укладення договору оренди земельної ділянки з АТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.», зокрема у зв`язку із тим, що рішення щодо надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:253:0001 в натурі на місцевості Вишгородською міською радою не приймалося; відсутністю витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:253:0001; відсутністю правовстановлюючого документу (статуту) юридичної особи.

06.08.2021 Акціонерне товариство «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.», з урахуванням наведених зауважень, повторно звернулося до Вишгородської міської ради із заявою № 01-123 про укладення договору оренди земельної ділянки, додавши в якості додатків документи, про які зазначала Вишгородська міська рада у своєму листі № 2-29/2242 від 28.07.2021.

06.09.2021 Вишгородською міською радою листом № 2-29/2709 повідомлено Акціонерне товариство «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» про розгляд клопотання від 06.08.2021 на черговій сесії Вишгородської міської ради, яка планується у вересні 2021 року.

За ствердженням позивача, вищенаведена відповідь Вишгородської міської ради по суті становить фактичну відмову в укладенні договору оренди земельної ділянки.

Судом встановлено, що наступного дня після звернення позивачем до суду із даним позовом, 30.09.2021 Вишгородська міська рада Київської області на двадцять другій сесії VII скликання ухвалила рішення № 12/26 «Про відмову укласти договір оренди земельної ділянки АТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» зі змісту якого вбачається, що розглянувши звернення Акціонерного товариства «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» щодо укладення договору оренди земельної ділянки та подані матеріали, зокрема, перелік нерухомого майна, переданого у процесі приватизації (корпоратизації) до статутного капіталу відкритого товариства «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ», розміщеного по вул. Шлюзова, 5 у м. Вишгороді, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №82638502 від 16.03.2017 р. щодо об`єктів нерухомого майна споруд, розміщених по вул. Шлюзова, 5 у м. Вишгороді, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021 від 09.06.2021 р. щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:253:0001, площею 3,1951 га по вул. Набережна у м. Вишгороді, встановлено, що в переліку поданих матеріалів відсутні витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності щодо вищезазначеної земельної ділянки.

У зв`язку із цим, враховуючи вимоги ст. 122, 123 Земельного кодексу України та невідповідність ним поданих Товариством документів, беручи до уваги, що належне Товариству майно знаходиться за іншою адресою (вул. Шлюзова, 5), ніж земельна ділянка (вул. Набережна), невідповідність умов договору оренди, запропонованого Товариством, положенням рішення Вишгородської міської ради від 17 червня 2021 р. № 8/10 «Про орендну плату за землю на території Вишгородської міської ради», на підставі ст. 122, 123 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 6, 16 Закону України «Про оренду землі», міська рада вирішила:

1. Відмовити Акціонерному товариству «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» в укладенні договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:253:0001, площею 3,1951 га по вул. Набережна у м. Вишгороді, в тому числі на запропонованих товариством умовах.

2. Контроль за виконанням цього рішення покласти на постійну комісію з питань регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища.

На переконання Акціонерного товариства «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.», Вишгородською міською радою неправомірно відмовлено позивачу в укладенні договору оренди відповідної земельної ділянки, що порушує його право як користувача та власника об`єктів нерухомості, розміщених на вказаній земельній ділянці. У зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:253:0001, яка розташована по вулиці Набережній (Шлюзній) у місті Вишгороді, площею 3,1951 га, між Вишгородською міською радою та Акціонерним товариством «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.».

У свою чергу відповідач заперечуючи проти позову стверджує, що стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :01:253:0001, площею 3,1951 га та розташованої по вул. Набережна у м. Вишгороді, відсутня державна реєстрація речових прав, що унеможливлює її цивільно-правовий оборот, в тому числі укладення договору оренду.

Також відповідач стверджує, що позивачем до своєї заяви № 01-123 від 06.08.2021 не було додано ні відомостей про реєстрацію права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, ні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що опосередковувало б прийняття міською радою відповідного рішення про надання земельної ділянки в оренду згідно з приписами ст. 123 Земельного кодексу України. Відповідач також стверджує, що позивач має намір укласти договір оренди земельної ділянки, що розташована за іншою адресою, ніж належне позивачу майно, що унеможливлює застосування приписів ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України.

У відзиві на позовну заяву відповідач наголошує на тому, що позивач не реалізував рішення міської ради про надання позивачу земельної ділянки в оренду протягом 17 років з дня його прийняття, що свідчить, на думку відповідача, про втрату його інтересу до вказаних правовідносин. Оскільки, як зазначив відповідач, позивач 17 років не пред`являв вимог про укладення договору оренди, враховуючи, що строк оренди встановлюється тривалістю у 10 років й відповідно сплив ще у 2014 році.

У запереченнях відповідача від 10.03.2023 відповідач стверджує, що редакція договору оренди землі, яку позивач просить суд визнати укладеною з урахуванням заяв про зміну предмету, ніколи не надавалися на розгляд відповідачу. Тому, на думку відповідач, передчасно стверджувати, що у сторін є спір безпосередньо щодо проекту договору, вказаного в уточнених позовних вимогах.

Крім того, в судових засіданнях представник відповідача висловив позицію Вишгородської міської ради щодо можливості укласти договір оренди земельної ділянки, однак не в запропонованій позивачем редакції, а в редакції ради. З урахуванням усього зазначеного вище, відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Враховуючи зміст вказаних норм законодавства України, вимога про врегулювання розбіжностей, які виникли при укладенні договору оренди землі, шляхом визнання договору оренди земельної ділянки укладеним в редакції позивача є належним способом захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Конституції України кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень. Права органів самоврядування захищаються у судовому порядку. Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

За змістом ст. 14 Конституції України, з якою кореспондуються приписи ч. 1, 2 ст. 373 Цивільного кодексу України та ст. 1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відносини щодо користування землею є земельними відносинами та врегульовані Конституцією України, Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, зокрема Законом України «Про оренду землі».

Питання набуття і реалізації права на одержання землі в оренду врегульовані розділом IV Земельного кодексу України.

Згідно із ч. 1-3 статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Частинами 1, 2 ст. 83 Земельного кодексу України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

За змістом ст. 116 Земельного кодексу України, згідно з цими положеннями громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до статті 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

В силу приписів ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 9 ст. 93 Земельного кодексу України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Надання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності в оренду шляхом укладення відповідного договору здійснюється на підставі рішення ради, прийнятого за результатами розгляду заяви (клопотання) особи, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду, поданої відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі» та ст. 123 Земельного кодексу України.

Передача в оренду земельних ділянок комунальної власності, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна (будівлі, споруди), що перебувають у власності юридичних осіб, здійснюється шляхом укладення договору оренди земельної ділянки без проведення земельних торгів в порядку надання земельних ділянок комунальної власності у користування (ст. 123, 124, 134 Земельного кодексу України).

Судом враховано, що відповідно до абзацу третього пункту першого Перехідних положень Земельного кодексу України, у разі прийняття відповідними органами рішення про погодження місця розташування об`єкта або про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки до 1 січня 2008 року передача в оренду таких земельних ділянок із земель державної та комунальної власності здійснюється без проведення земельних торгів (аукціонів).

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексу України, Цивільним кодексу України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі (ст. 6 Закону України «Про оренду землі»).

За приписами ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі згідно зі ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Отже, громадяни та юридичні особи у визначеному законом порядку набувають прав власності та користування земельними ділянками відповідно до їх цільового призначення для ведення господарської діяльності або задоволення особистих потреб. Відносини, пов`язані з набуттям та реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок ґрунтуються на засадах рівності сторін.

За змістом ст. 13, 14 Конституції України, ст. 11 Цивільного кодексу України, ст. 123, 124, 127,128 Земельного кодексу України рішенням органу місцевого самоврядування або державної адміністрації про надання земельної ділянки господарюючому суб`єкту у власність або в користування здійснюється волевиявлення власника землі і реалізуються відповідні права у цивільних правовідносинах з урахуванням вимог Земельного кодексу України, спрямованих на раціональне використання землі як об`єкта нерухомості (власності).

Отже, індивідуальними актами органів держави або місцевого самоврядування реалізовується волевиявлення держави або територіальної громади як учасника цивільно-правових відносин на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відтак, прийняття уповноваженим органом рішення про надання земельної ділянки в оренду та укладання на виконання цього рішення договору, є взаємопов`язаними фактами.

З огляду на викладене, надання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності в оренду шляхом укладення відповідного договору здійснюється на підставі рішення ради, прийнятого за результатами розгляду заяви (клопотання) особи, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду, поданої відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі» та ст. 123 Земельного кодексу України.

При цьому підставою набуття відповідного права є саме рішення ради, яке відповідно до ч. 5 ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції, чинній станом на дату винесення рішення ради від 19.11.2004) оформлюється договором як документом, що посвідчує право оренди земельної ділянки, зареєстрованим відповідно до закону.

Винесенню відповідного рішення органу місцевого самоврядування передує вчинення комплексу дій щодо визначення місця розташування земельної ділянки, яка має передаватись в оренду, розроблення відповідної документації із землеустрою тощо.

Як було встановлено судом раніше та вбачається з матеріалів справи, 19.11.2004 виконавчим комітетом Вишгородської міської ради прийнято рішення № 606 «Про затвердження проекту відведення та надання земельної ділянки», яким, розглянувши технічну документацію щодо проекту відведення земельної ділянки ТОВ «Валентин», ВАТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ», керуючись ст. 12, 122, 146 Земельного кодексу України в редакції 2001 р., на підставі рішення № 2/3 від 25.04.2002 р. ІІ сесії Вишгородської міської ради XXIV скликання, зокрема вирішив:

2. Затвердити ВАТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ» технічну документацію з укладанням договору оренди земельної ділянки площею 3,1951 га у м. Вишгороді по вул. Набережній.

Надати ВАТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ» земельну ділянку площею 3,1951 га в оренду терміном на 10 років. Цільове призначення існуюча виробнича база. Орендну плату встановити в розмірі 193735 грн на рік.

3. Рішення затвердити на черговій сесії Вишгородської міської ради.

16.12.2004 Вишгородською міською радою прийнято рішення № 20/11 «Про затвердження рішень виконавчого комітету Вишгородської міської ради», яким, закрема вирішено затвердити рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 606 від 19.11.2004 «Про затвердження проекту відведення та надання земельної ділянки».

Водночас, судом було встановлено, що 28.10.2021 Вишгородська міська рада ухвалила рішення № 13/54 «Про визнання рішення про передачу земельної ділянки в оренду таким, що нереалізоване, та його скасування», яким враховуючи, що АТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» протягом тривалого часу, зокрема більше шести місяців, не реалізувало рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 606 від 19.11.2004 р., яким йому надано в оренду терміном на 10 років земельну ділянку площею 3,1951 га по вул. Набережній у м. Вишгороді, на підставі п. 4.6. Положення про оренду земельних ділянок на території Вишгородської міської та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки, затвердженого рішенням Вишгородської міської ради від 17.06.2021 року № 8/10, вирішено:

- визнати таким, що нереалізоване, та скасувати пункт 2 рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 19 листопада 2004 року № 606 «Про затвердження проекту відведення та надання земельної ділянки», затверджене рішенням Вишгородської міської ради від 16 грудня 2004 року № 20/11 «Про затвердження рішень виконавчого комітету Вишгородської міської ради»,

- контроль за виконанням цього рішення покласти на постійну комісію з питань регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища.

Акціонерне товариство «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» з відповідним рішенням Вишгородської міської ради не погодилось, у зв`язку із чим звернулось до Господарського суду Київської області із позовної заявою до Вишгородської міської ради визнання незаконним та скасування рішення від 28.10.2021 № 13/54 «Про визнання рішення про передачу земельної ділянки в оренду таким, що нереалізоване, та його скасування».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.11.2021 прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/3404/21.

У зв`язку із цим, ухвалою Господарського суду Київської області від 16.12.2021 провадження у справі № 911/2869/21 було зупинено до набрання рішенням по справі № 911/3404/21 законної сили.

Рішенням Господарського суду Київської області від 09.06.2022 у справі № 911/3404/21 позов Акціонерного товариства «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ» до Вишгородської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Вишгородської міської ради № 13/54 від 28.10.2021 «Про визнання рішення про передачу земельної ділянки в оренду таким, що нереалізоване, та його скасування», яким скасовано пункт 2 рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 19.11.2004 № 606, яке затверджене рішенням Вишгородської міської ради від 16.12.2004 № 20/11 та яким Акціонерному товариству «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :01:253:0001, площею 3,1951 га.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2022 у справі № 911/3404/21 рішення Господарського суду Київської області від 09.06.2022 у справі №911/3404/21 залишено без змін.

Отже, станом на дату розгляду даної справи № 911/2869/21 рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 606 від 19.11.2004 «Про затвердження проекту відведення та надання земельної ділянки», зокрема в частині затвердження ВАТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ» технічної документації з укладанням договору оренди земельної ділянки площею 3,1951 га у м. Вишгороді по вул. Набережній та надання ВАТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ» земельну ділянку площею 3,1951 га в оренду терміном на 10 років, є чинним.

Суд відзначає, що в самому тексті рішення № 606 від 19.11.2004 «Про затвердження проекту відведення та надання земельної ділянки» не передбачено втрату ним чинності.

Водночас, як було зазначено судом вище, прийняття рішення про надання земельної ділянки в оренду та укладення на виконання такого рішення договору оренди земельної ділянки є взаємопов`язаними фактами.

Також, судом враховано, що в рішенні виконавчого комітету Вишгородської міської ради рішення № 606 від 19.11.2004 «Про затвердження проекту відведення та надання земельної ділянки», зокрема в пункті 2 рішення не встановлено строку, протягом якого позивачу необхідно було звернутись до виконавчого комітету Вишгородської міської ради для підготовки договору оренди.

У статті 179 Господарського кодексу України вказано, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим державним органом або органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Відповідно до ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Проект договору може бути запропонований будь-якою із сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні, або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Відповідно до ч. 2 ст. 179 Господарського кодексу України, Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб`єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках затверджувати типові договори.

За змістом ст. 14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог ст. 14 Закону України «Про оренду землі», постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220 (зі змінами) затверджено Типовий договір оренди землі.

Отже, згідно з ч. 3 ст. 184 Господарського кодексу України укладення договору оренди землі має здійснюватись на основі Типового договору з додержанням умов, передбачених ст. 179 цього Кодексу, не інакше, як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами ст. 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Відповідно до ст. 648 Цивільного кодексу України зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

Частиною 1 статті 187 Господарського процесуального кодексу визначено, що спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 649 Цивільного кодексу України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом.

Як зазначалось вище, положеннями чинного законодавства передбачено, що необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про передачу земельної ділянки в оренду.

Судом вже зазначалось, що 19.11.2004 виконавчим комітетом Вишгородської міської ради прийнято рішення № 606 «Про затвердження проекту відведення та надання земельної ділянки» яким, зокрема: 2. Затверджено ВАТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ» технічну документацію з укладанням договору оренди земельної ділянки площею 3,1951 га у м. Вишгороді по вул. Набережній. Надано ВАТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ» земельну ділянку площею 3,1951 га в оренду терміном на 10 років. Цільове призначення існуюча виробнича база. Орендну плату встановити в розмірі 193735 грн на рік.

16.12.2004 Вишгородською міською радою двадцятої сесії IV скликання прийнято рішення № 20/11 «Про затвердження рішень виконавчого комітету Вишгородської міської ради», яким вирішено, зокрема затвердити рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 606 від 19.11.2004 «Про затвердження проекту відведення та надання земельної ділянки» (копія рішення наявна в матеріалах справи).

Судом було встановлено, що позивач 25.06.2021 звернувся до відповідача із заявою № 01-95 про укладення договору оренди земельної ділянки та повідомило про всі вчинені необхідні дії щодо отримання земельної ділянки в оренду відповідно до запропонованого проекту договору оренди земельної ділянки. Разом з листом позивач направив відповідачу правовстановлюючий документ, Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці, копії рішень виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 247 від 04.09.2001, № 606 від 19.11.2004, копію рішення Вишгородської міської ради № 20/11 від 16.12.2004, копію витягу з Державного земельного кадастру України від 09.06.2021 та проект договору оренди.

28.07.2021 відповідачем надано відповідь № 2-29/2242, відповідно до якої повідомлено про неможливість укладення договору оренди земельної ділянки з АТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.», зокрема у зв`язку з: тим, що рішення щодо надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:253:0001 в натурі на місцевості Вишгородською міською радою не приймалося; відсутністю витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:253:0001; відсутністю правовстановлюючого документу (статуту) юридичної особи.

06.08.2021 позивач, з урахуванням наведених зауважень, повторно звернувся до Вишгородської міської ради із заявою № 01-123 про укладення договору оренди земельної ділянки, додавши в якості додатків документи, про які зазначала Вишгородська міська рада у своєму листі № 2-29/2242 від 28.07.2021.

06.09.2021 Вишгородською міською радою листом № 2-29/2709 повідомлено позивача про розгляд клопотання від 06.08.2021 на черговій сесії Вишгородської міської ради, яка планується у вересні 2021 року.

30.09.2021 Вишгородська міська рада ухвалила рішення № 12/26 «Про відмову укласти договір оренди земельної ділянки АТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» зі змісту якого вбачається, що розглянувши звернення АТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» щодо укладення договору оренди земельної ділянки та подані матеріали, зокрема, перелік нерухомого майна, переданого у процесі приватизації (корпоратизації) до статутного капіталу відкритого товариства «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ», розміщеного по вул. Шлюзова, 5 у м. Вишгороді, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №82638502 від 16.03.2017 р. щодо об`єктів нерухомого майна споруд, розміщених по вул. Шлюзова, 5 у м. Вишгороді, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021 від 09.06.2021 р. щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:253:0001, площею 3,1951 га по вул. Набережна у м. Вишгороді, встановлено, що в переліку поданих матеріалів відсутні витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності щодо вищезазначеної земельної ділянки.

Однак, суд вважає неправомірним відмову Вишгородської міської ради в укладенні з АТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» договору оренди спірної земельної ділянки з огляду на наступне.

Як вже було зазначено судом вище, підставою набуття відповідного права є саме рішення ради, яке відповідно до ч. 5 ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на дату винесення рішення від 19.11.2004) оформлюється договором як документом, що посвідчує право оренди земельної ділянки, зареєстрованим відповідно до закону.

Винесенню відповідного рішення органу місцевого самоврядування передує вчинення комплексу дій щодо визначення місця розташування земельної ділянки, яка має передаватись в оренду, розроблення відповідної документації із землеустрою тощо.

Положеннями чинного законодавства передбачено, що необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про передачу земельної ділянки в оренду.

Прийняття рішення про надання земельної ділянки в оренду та укладення на виконання такого рішення договору оренди земельної ділянки є взаємопов`язаними фактами.

При цьому, як було встановлено судом вище, станом на дату розгляду даної справи рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради рішення № 606 від 19.11.2004 «Про затвердження проекту відведення та надання земельної ділянки», зокрема в частині затвердження ВАТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ» технічної документації з укладанням договору оренди земельної ділянки площею 3,1951 га у м. Вишгороді по вул. Набережній та надання ВАТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ» земельну ділянку площею 3,1951 га в оренду терміном на 10 років, є чинним.

Посилання відповідача на не реалізацію позивачем рішення Вишгородської міської ради № 606 від 19.11.2004 «Про затвердження проекту відведення та надання земельної ділянки» протягом 17 років з дня його прийняття, що свідчить про втрату його інтересу до вказаних правовідносин, суд відхиляє як такі, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки, як вже було зазначено судом вище, в самому тексті рішення № 606 від 19.11.2004 «Про затвердження проекту відведення та надання земельної ділянки» не передбачено ні втрату ним чинності, ні строку, протягом якого позивачу необхідно було звернутись до виконавчого комітету Вишгородської міської ради для підготовки договору оренди.

Крім того, як зазначив позивач та не заперечується відповідачем, АТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» з 2004 року добросовісно користувалося вказаною земельною ділянкою та сплачувало земельний податок. На підтвердження вказаного позивачем долучено до матеріалів справи копії платіжних доручень за період з жовтня 2018 до жовтня 2021 року.

Щодо тверджень відповідача про відсутність реєстрації речових прав на земельну ділянку, що, у свою чергу унеможливлює її цивільно-правовий оборот, позивач у відзиві на позовну заяву зазначив, що у 2003 році на підставі рішення Вишгородської міської ради № 247 від 04.09.2001, Державним підприємством «Вишгородський районний центр державного земельного кадастру» підготовлено технічну документацію з укладення договору оренди земельної ділянки ВАТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ» терміном на 49 років під розміщення виробничої бази в м. Вишгороді по вул. Набережній.

19.11.2004 рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 606 було затверджено технічну документацію, підготовлену на замовлення ВАТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ» з укладенням договору оренди земельної ділянки площею 3,1951 га у м. Вишгород по вул. Набережній строком на 10 років. Орендну плату встановлено в розмірі 193 735,00 грн.

При цьому, 09.06.2021 за заявою позивача було здійснено реєстрацію технічної документації на земельну ділянку загальною площею 3,1951 га в Державному земельному кадастрі України та присвоєно їй кадастровий номер :01:253:0001, що підтверджується наявними в матеріалах справи витягом.

Як зазначив позивач, АТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» у відповідних правовідносинах керувався абз. 6 ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України.

Так, відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України, надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

При цьому позивач зазначив, що він не має об`єктивної можливості здійснити державну реєстрацію права власності земельної ділянки, оскільки відповідна земельна ділянка перебуває у комунальній власності. Отже, як зазначив позивач, у даному випадку договір оренди укладається відповідно до технічної документації із землеустрою, яка затверджена рішенням Вишгородської міської ради № 606 від 19.11.2004.

З огляду на зазначене, судом встановлено, що позивачем вчинено всі необхідні дії, які передують укладанню договору оренди земельної ділянки, а саме: отримано дозвіл на проведення інвентаризації земельної ділянки на підставі рішення Вишгородської міської ради № 247 від 04.09.2001, підготовлено технічну документацію з укладення договору оренди земельної ділянки, яку затверджено рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 606; здійснено реєстрацію технічної документації на земельну ділянку загальною площею 3,1951 га в Державному земельному кадастрі України та присвоєно їй кадастровий номер :01:253:0001.

Таким чином, звертаючись до відповідача з заявами про укладення договору оренди земельної ділянки, позивач керувався умовами, які були визначені відповідним прийнятим рішенням Вишгородської міської ради.

Судом також враховано, що з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що Акціонерне товариство «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» є власником цілісного майнового комплексу, що розташований за адресою: Київська обл., м. Вишгород, вул. Шлюзова, буд. 5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218 (том 1, а.с 77-78).

Відповідний майновий комплекс передбачає, зокрема розташування виробничих потужностей для здійснення господарської діяльності, тобто виробничої бази промислового характеру.

При цьому, як вбачається з рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 606 від 19.11.2001, яким затверджено технічну документацію, виготовлену з метою укладання договору оренди відповідної земельної ділянки, у пункті 2 зазначено «цільове призначення існуюча виробнича база».

Суд погоджується з доводами позивача, що земельна ділянка передавалась в оренду, зокрема, з підстав, що у власності позивача перебуває майновий комплекс, що розташований у межах цієї ділянки. Вказані відомості відповідачем не спростовані.

При цьому суд наголошує на тому, що відповідач не заперечує факт розташування належного позивачу нерухомого майна на спірній земельній ділянці, однак посилається на відмінність в адресі земельної ділянки (вул. Набережна) та в адресі належного позивачу нерухомого майна (вул. Шлюзова, буд. 5).

Враховуючи те, що відповідач не заперечує факт розташування належного позивачу нерухомого майна на спірній земельній ділянці та з урахуванням того, що рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 606 від 19.11.2004 «Про затвердження проекту відведення та надання земельної ділянки» затверджено ВАТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ» технічну документацію з укладанням договору оренди земельної ділянки площею 3,1951 га у м. Вишгороді по вул. Набережній та надано ВАТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ» земельну ділянку площею 3,1951 га в оренду терміном на 10 років; цільове призначення існуюча виробнича база, суд вважає необґрунтованими посилання відповідача, як на підставу для відмови в укладенні договору оренди земельної ділянки, на намір позивача укласти договорів оренди земельної ділянки, що розташована за іншою адресою, ніж належне позивачу майно.

Також, судом враховано, що Велика Палати Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 року № 200/606/18 вказала, що чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди.

При цьому, як зазначив суд раніше, ст. 14 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог ст. 14 Закону України «Про оренду землі», постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220 (зі змінами) затверджено Типовий договір оренди землі.

Отже, згідно з ч. 3 ст. 184 Господарського кодексу України укладення договору оренди землі має здійснюватись на основі Типового договору з додержанням умов, передбачених ст. 179 цього Кодексу, не інакше, як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами ст. 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Дослідивши проект договору оренди землі (в редакції заяви про зміну предмету позову від 22.03.2023), судом встановлено, що редакція договору оренди землі, яку позивач просить суд визнати укладеною відповідає Типовому договору оренди землі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220 (зі змінами).

За змістом ст. 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі» є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Так, відповідно до п. 1, 2 проекту договору оренди землі, орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку цільове призначення для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств з кадастровим номером :01:253:0001, яка розташована по вулиці Набережній (Шлюзній) у м. Вишгород. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,1951 Га.

Отже, договір оренди землі, який позивач просить суд визнати укладеним, містить істотні умови щодо об`єкта оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки).

Відповідно до п. 7 проекту договору оренди землі, договір укладено на 10 (десять) років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 (дев`яносто) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Судом враховано, що строк оренди землі відповідає строку, на який надано ВАТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ» земельну ділянку площею 3,1951 га в оренду рішенням виконавчим комітетом Вишгородської міської ради прийнято рішення № 606 від 19.11.2004 «Про затвердження проекту відведення та надання земельної ділянки».

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

У ст. 289 Податкового кодексу України встановлено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XII, глави 1 розділу XIV цього Кодексу капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди. Річна сума платежу для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (п. 288.5 Кодексу).

Згідно з п. 35 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання про затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Судом встановлено, що 17.06.2021 Вишгородською міською радою Київської області прийнято рішення № 8/10 «Про орендну плату за землю на території Вишгородської міської ради», яким затверджено Положення про оренду земельних ділянок на території Вишгородської міської ради та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки.

Відповідно до п. 7.8 Порядку, за земельні ділянки цільового призначення 11.03 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств річна орендна ставка складає 4% від грошової оцінки землі.

13.07.2021 Вишгородською міською радою Київської області прийнято рішення № 9/21 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Вишгород Вишгородської міської ради», яким вирішено, зокрема: 1 Встановити нормативну грошову оцінку земель м. Вишгорода. 2. Встановити середню базову вартість одного квадратного метра земель міста Вишгород у розмірі 298,19 грн/кв. м. 4. Нормативна грошова оцінка земель м. Вишгорода вступає в дію з 01 січня 2022 р.

Відповідно до наявного в матеріалах справи Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № НВ-023 від 06.03.2023, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:253:0001 складає 16 996 562,07 грн (том 2, а.с. 62).

Станом на дату розгляду даної справи, нормативно-грошова оцінка не змінилась та складає відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку складає 16 996 562,07 грн.

З урахуванням усього зазначеного вище, суд дійшов висновку, що умови договору оренди землі, в редакції заяви про зміну предмету позову від 22.03.2023, відповідають вимогам чинного законодавства, Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки, рішенню Вишгородської міської ради Київської області № 8/10 від 17.06.2021 «Про орендну плату за землю на території Вишгородської міської ради» та рішенню Вишгородською міської ради № 9/21 від 13.07.2021 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Вишгород Вишгородської міської ради», прийнятого в межах наданих законом повноважень.

Щодо тверджень відповідача, що викладені у запереченнях від 10.03.2023 стосовно надання на розгляд суду варіанту проекту договору в уточнених позовних вимогах, які ніколи не надавалися на розгляд відповідачу, суд зазначає таке.

Так у відзиві на позовну заяву від 28.10.2021 відповідач, заперечуючи проти позовних вимог та як на підставу для відмови в укладенні договору оренди землі посилався на те, що у заяві позивача № 01-123 від 06.08.2021 та доданому до нього проекті договору оренди земельної ділянки орендна плата визначена у жорсткій сумі в розмірі 193 735,00 грн, що визначено з порушенням рішення Вишгородської міської ради від 17.06.2021 № 8/10 «Про орендну плату за землю на території Вишгородської міської ради» та нижченаведених нормативно-правових актів, на що також зауважено у рішенні Вишгородської міської ради від 30.09.2021 № 12/26 «Про відмову укласти договір оренди земельної ділянки АТ «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.». Отже, оскільки позивачем не надано було до своєї заяви № 1-123 від 06.08.2021 витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянку, то визначити ставку орендної плати згідно з приписами Положення не видається за можливе. Відтак, як зазначив відповідач, запропонований позивачем розмір орендної плати, що раніше визначався для нього у рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 606 від 19.11.2004, наразі не відповідає приписам чинного законодавства України, Положенню і є неприйнятним для міської ради.

У зв`язку із вищенаведеним, 29.10.2021 позивач звернувся до суду із заявою про зміну предмету позовну, в якій просив п. 7 Розділу «Орендна плата» проекту відповідного договору оренди змінити в частині розміру орендної плати та викладено зазначений пункт в наступній редакції: 7. «Орендна плата вноситься орендарем у грошовій та розмірі 4% (чотири відсотки) від нормативно грошової оцінки, що складає 31 174,51 (тридцять одна тисяча сто сімдесят чотири гривні 51 копійка) за базовий місяць, визначеному відповідно до Положення про оренду земельних ділянок на території Вишгородської міської ради та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки, яке затверджене рішенням Вишгородської міської ради від 17 червня 2021 року № 8/10 «Про орендну плату за землю на території Вишгородської міської ради».

У відзиві на уточнені позовні вимоги від 15.11.2021 відповідач, серед іншого зазначив, що запропонований позивачем проект договору не відповідає Положенню про оренду земельних ділянок на території Вишгородської міської ради та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки, затвердженому рішенням Вишгородської міської ради № 8/10 від 17.06.2021 «Про орендну плату за землю на території Вишгородської міської ради»: п. 8 проекту договору, де вказаний місячний розмір орендної плати, не відповідає пунктам 7.4 та 7.8 Положення; п. 11 проекту договору не відповідає п. 9.1 Положення; п. 30 проекту договору не відповідає п. 8.7 Положення. Наведене, на думку відповідача, свідчить про те, що позивач запропонував такі істотні умови договору оренди, що суперечать волевиявленню та локальному нормативно-правому акту відповідача.

23.11.2021 позивач подав до суду заяву про додаткову зміну предмету позову, в якому позивач, враховуючи викладені у відзиві на уточнені позовні вимоги від 15.11.2021 заперечення, просив суд внести зміни до п. 8 проекту договору, внести доповнення до п. 1 проекту договору та внести доповнення до п. 30 проекту договору з урахуванням Положення та з урахуванням заперечень відповідача у відзиві на уточнені позовні вимоги.

У відзиві від 08.12.2021 на уточнені позовні вимоги від 22.11.2021 відповідач, зокрема посилався на невідповідність п. 8 проекту договору п. 7.4, 7.8 Положення; відповідач також вважав невідповідність проекту договору щодо п. 8.5 Положення, оскільки не передбачає обов`язку орендаря сплатити в 30-денний термін після державної реєстрації договору оренди орендної плати за період з дати прийняття рішення до дати державної реєстрації договору оренди. Також відповідач не погодився на недопущенні одностороннього розірвання договору оренди п. 32 проекту договору, оскільки відповідач, враховуючи п. 11.6 Положення, вважає, що проект договору не містить істотної умови договору щодо його одностороннього розірвання зі сторони орендодавця. Наведене, на думку відповідача, свідчить про те, що позивач запропонував такі істотні умови договору оренди, що суперечать волевиявленню та локальному нормативно-правому акту відповідача.

У заперечення відповідача від 10.03.2023 відповідач, зокрема зазначив, що рішенням Вишгородської міської ради від 13.07.2021 № 9/21 «Про затвердження нормативно-грошової оцінки земель м. Вишгород Вишгородської міської ради» затверджено та введено в дію з 01.01.2022 нормативно грошову оцінку земель м. Вишгород, яка становить 298,19 грн за середню базову вартість одного квадратного метра земель міста Вишгород. У зв`язку із цим нормативно-грошва оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:253:0001, яка є предметом спору, згідно з Витягом із технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельних ділянок № НВ-023 від 06.03.2023 становить 16 996 562,07 грн. Як зазначив відповідач, в позовних вимогах в п. 5 проекту договору значиться нормативно-грошова оцінка в сумі 9 352 354,17 грн, яка є майже вдвічі меншою за дійсну оцінку. Відповідно до п. 8 проекту договору значиться невірний розмір орендної плати, оскільки він розрахований на підставі недійсної нормативно-грошової оцінки. Також з проекту договору не вбачається, виходячи з якої річної ставки розрахована орендна плата.

22.03.2023 позивачем подано заяву про зміну предмету позову, в якій позивач зазначив, що станом на дату звернення із даною заявою, позивачем виявлені обставини, що суттєво впливають на спірні правовідносини та зумовлюють зміну предмету позову. Так з 01.01.2022 введено в дію оновлену нормативно-грошову оцінку земель м. Вишгород, що становить 298,19 грн за середню базову вартість одного квадратного метра земель міста Вишгород відповідно до прийнятого Вишгородською міською радою від 13.07.2021 р. № 9/21 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Вишгород Вишгородської міської ради». У зв`язку із чим нормативно-грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:253:0001 наразі становить 16 996 562,07 грн, а розмір річної орендної плати становить 679 862,48 грн. У зв`язку із зазначеним, позивач просив суд викласти п. 5 та 8 проекту договору з урахуванням вказаних змін.

Отже, з вищенаведеного вбачається, що позивачем подавалися заяви про зміну предмету позову від 29.10.2021, від 23.11.2021 та від 22.03.2023 саме і зв`язку та з урахуванням зауважень та заперечень відповідача.

При цьому зі змісту проекту договору, викладеного у прохальній частині позовної заяви, та зі змісту проекту договору, викладеного у заяві про зміну предмету позову від 22.03.2023, вбачається, що позивачем вносились зміни лише до пунктів договору щодо як у відповідача виникли зауваження та заперечення.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає необґрунтованими та безпідставними твердження відповідача про надання на розгляд суду варіанту проекту договору в уточнених позовних вимогах, який ніколи не надавалися на розгляд відповідачу.

Щодо усних заперечень відповідача стосовно окремих пунктів договору під час судового засідання 11.10.2023, суд наголошує на тому, що запропонована позивачем редакція договору оренди земельної ділянки відповідає Типовому договору оренди землі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220 (зі змінами), відповідає, вимогам чинного законодавства, Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки, рішенню Вишгородської міської ради Київської області № 8/10 від 17.06.2021 «Про орендну плату за землю на території Вишгородської міської ради» та рішенню Вишгородською міської ради № 9/21 від 13.07.2021 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Вишгород Вишгородської міської ради», прийнятого в межах наданих законом повноважень.

Водночас суд зазначає, що відповідач, заперечуючи проти укладення договору оренди землі в редакції позивача, проте не заперечуючи проти укладення договору оренди землі у власній редакції, ні позивачу, ні до суду запропоновану відповідачем редакцію договору не надав.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, враховуючи наявність чинного рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 606 від 19.11.2004 «Про затвердження проекту відведення та надання земельної ділянки» про передачу земельної ділянки в оренду позивачу, враховуючи, що позивачем вчинено всі дії, необхідні для укладення договору, а прийняття рішення про надання земельної ділянки в оренду та укладення на виконання такого рішення договору є взаємопов`язаними фактами, а також беручи до уваги, що свобода договору не є безмежною, а умови договору оренди землі (в редакції заяви про зміну предмету позову від 22.03.2023) відповідають Типовому договору оренди землі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220 (зі змінами) та вимогам чинного законодавства України, відповідає Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки, рішенню Вишгородської міської ради Київської області № 8/10 від 17.06.2021 «Про орендну плату за землю на території Вишгородської міської ради» та рішенню Вишгородською міської ради № 9/21 від 13.07.2021 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Вишгород Вишгородської міської ради», з урахуванням того, що на спірній земельній ділянці знаходиться належне позивачу нерухоме майно, що не спростовано сторонами, суддів вважає, що позовні вимоги про визнання договору оренди землі укладеним, в запропонованій позивачем редакції, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно заяви Вишгородської міської ради про застосування наслідків спливу строків позовної давності, що викладено у відзиві на позовну заяву від 28.10.2021, суд зазначає наступне.

Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, перебіг якої, відповідно до частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України для визначення початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. Таким чином, протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого порушеного права судом, а для визначення моменту виникнення права на позов важливою є також і об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав (такий правовий висновок наведено, зокрема у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 902/538/14).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини 3, 4 статті 267 Цивільного кодексу України).

Як зазначив відповідач, оскільки позивач 17 років не пред`являв вимог про укладення договору оренди, враховуючи, що строк оренди встановлюється тривалістю у 10 років й відповідно сплив ще у 2014 році, у зв`язку із чим відповідач у відзиві на позовну заяву просить застосувати наслідки спливу пропуску позовної даності та відмовити в позові на цій підставі.

Суд відхиляє такі твердження відповідача з огляду на те, що, як було зазначено судом раніше, в самому тексті рішення № 606 від 19.11.2004 «Про затвердження проекту відведення та надання земельної ділянки» не передбачено ні втрату ним чинності, ні строку, протягом якого позивачу необхідно було звернутись до виконавчого комітету Вишгородської міської ради рішення для підготовки договору оренди.

Водночас, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою після отримання від відповідача листа № 2-29/2242 від 28.07.2021 та листа № 2-29/2709 від 06.09.2021 про неможливість укладення договору оренди земельної ділянки.

Отже, позивач дізнався про його порушено право як землекористувача та власника об`єктів нерухомості, розміщених на спірній земельній ділянці, в 2021 році.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду із даним позовом 29.09.2021, що підтверджується відтиском штемпелю канцелярії Господарського суду Київської області на позовній заяві.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що позивач при зверненні до суду з даним позовом не пропустив строку позовної давності, отже заява відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності залишається судом без задоволення.

Всі інші клопотання, заяви, доводи та міркування учасників судового процесу досліджені судом, однак залишені без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 р. Європейського суду з прав людини у справі «РуїсТоріха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів відповідача та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

Приймаючи висновки суду про повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 270,00 грн.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати укладеним, з моменту набрання рішенням Господарського суду Київської області законної сили, договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:253:0001, яка розташована по вулиці Набережній у місті Вишгороді, площею 3,1951 га, між Вишгородською міською радою (місцезнаходження: площа Шевченка, буд. 1, м. Вишгород, Вишгородський район, Київська обл., 07301; ) та Акціонерним товариством «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» (місцезнаходження: ПРОММАЙДАНЧИК, м. Вишгород, Вишгородський район, Київська обл., 07300; ), у наступній редакції:

Договір оренди землі

м. Вишгород«__» _________20__р.
Орендодавець (уповноважена ним особа) Вишгородська міська рада в особі міського голови Момота Олексія Вікторовича, з одного боку, та орендар, Акціонерне товариство «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» в особі Колодзяна Юрія Дмитровича з другого боку, уклали цей договір про нижченаведене:

Предмет договору

1. Орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку цільове призначення для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств з кадастровим номером :01:253:0001, яка розташована по вулиці Набережній (Шлюзній) у м. Вишгород.

Об?єкт оренди

2. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,1951 Га.

3. На земельній ділянці розміщений об`єкт нерухомого майна цілісний майновий комплекс.

4. Земельна ділянка передається в оренду без будинків, будівель чи споруд.

5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 16 996 562,07 грн.

6. Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню.

Строк дії договору

7. Договір укладено на 10 (десять) років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 (дев`яносто) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата

8. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 679 862,48 грн (шістсот сімдесят дев`ять тисяч вісімсот шістдесят дві гривні 48 копійок), визначеному, виходячи з річної відсоткової ставки орендної плати за земельні ділянки у розмірі 4 %, відповідно до Положення про оренду земельних ділянок на території Вишгородської міської ради та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки, яке затверджене рішенням Вишгородської міської ради від 17 червня 2021 року № 8/10 «Про орендну плату за землю на території Вишгородської міської ради.

9. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

10. Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно пропорційно річній орендній платі не пізніше 30 числа наступного місяця.

11. Розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі:

зміни умов господарювання, передбачених договором;

зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

зміни нормативно-грошової оцінки землі, розмірів земельного податку, зміни ставок орендної плати, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

прийняття Вишгородською міською радою Київської області рішення про зміну розмірів орендної плати;

в інших випадках, передбачених законом.

12. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором:

у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором;

стягується пеня у розмірі 0,1 % відсотків несплаченої суми за кожний день прострочення.

Умови використання земельної ділянки

13. Земельна ділянка передається в оренду для розміщення та експлуатації виробничої бази (цілісного майнового комплексу) підсобних допоміжних будівель і споруд.

14. Цільове призначення земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд, будівельних організацій та підприємств.

Умови повернення земельної ділянки (земельних ділянок)

15. Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку (земельні ділянки) у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки (орендованих земельних ділянок), пов`язаний із зміню її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв`язується у судовому порядку.

У разі погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей орендованої земелько ділянки (орендованих земельних ділянок) або приведення її (їх) у непридатний для використання за цільовим призначенням стан збитки, що підлягають відшкодуванню, визначаються відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 р. № 284 (ЗП України, 1993 р., № 10, ст. 193).

16. Здійснені орендарем без згоди орендодавця витрати на поліпшення орендованої земельної ділянки (орендованих земельних ділянок), які неможливо відокремити без заподіяння шкоди цій ділянці, не підлягають відшкодуванню.

17. Поліпшення стану земельної ділянки (земельних ділянок), проведені орендарем за письмовою згодою з орендодавцем землі підлягають відшкодуванню.

18. Орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання орендодавцем зобов`язань, передбачених цим договором.

Збитками вважаються:

фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права;

доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору.

19. Розмір фактичних витрат орендаря визначається на підставі документально підтверджених даних.

Обмеження (обтяження) щодо використання

земельної ділянки (земельних ділянок)

20. На орендовану земельну ділянку не встановлено обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб.

21. Передача в оренду земельної ділянки (земельних ділянок) не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень) та інших прав третіх осіб на цю ділянку.

Інші права та обов`язки сторін

22. Права орендодавця:

Права та обов`язки орендодавця

Орендодавець має право вимагати від орендаря:

використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди,

дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання норм і правил,

дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та території, які особливо охороняються, а в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом дотримання зобов`язання щодо здійснення заходів з охорони та поліпшення екологічного стану водного об`єкта, експлуатації водосховищ і ставків відповідно до встановлених в установленому порядку режимів роботи, а також необхідність оформлення права користування гідротехнічними спорудами та права спеціального водокористування.

23. Обов`язки орендодавця:

передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди,

при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки,

не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою,

відшкодувати орендарю капітальні витрати, пов`язані з поліпшенням стану об`єкта оренди, яке проводилося орендарем за згодою орендодавця,

попередити орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самого об`єкта оренди.

24. Права орендаря:

Орендар земельної ділянки має право:

самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі;

за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження;

отримувати продукцію і доходи;

здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем.

25. Обов`язки орендаря:

приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди;

виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі;

дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, водного фонду,

у п`ятиденний строк після державної реєстрації права оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору оренди до відповідного податкового органу,

своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Ризик випадкового знищення або пошкодження

об`єкта оренди чи його частини

26. Ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта оренди чи його частини несе орендар.

Страхування об`єкта оренди

27. Згідно з цим договором об`єкт оренди не підлягає страхуванню на весь період дії цього договору.

28. Сторони домовилися про те, що у разі невиконання свого обов`язку стороною, яка повинна згідно з цим договором застрахувати об`єкт оренди, друга сторона може застрахувати його і вимагати відшкодування витрат на страхування.

Зміна умов договору і припинення його дії

29. Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

30. Дія договору припиняється у разі:

закінчення строку, на який його було укладено;

придбання орендарем земельної ділянки (земельних ділянок) у власність;

викупу земельної ділянки (земельних ділянок) для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки (земельних ділянок) з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

ліквідації юридичної особи-орендаря.

Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

31. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

взаємною згодою сторін;

несплату орендарем орендної плати протягом двох місяців,

рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки (орендованих земельних ділянок), яке істотно перешкоджає її (їх) використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

32. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

33. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Відповідальність сторін за невиконання

або неналежне виконання договору

34. За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та договору.

35. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Прикінцеві положення

36. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, то такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Цей договір укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у орендодавця, другий в орендаря.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Реквізити сторін

Орендодавець Вишгородська міська рада в особі міського голови Момота Олексія Вікторовича Дата державної реєстрації: 21.04.1998 Дата запису: 01.08.2006 Номер запису: 0001726 Місцезнаходження юридичної особи 07300, Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, Площа Шевченка, будинок 1 Ідентифікаційний код 04054866Орендар Акціонерне товариство «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» в особі Голови Правління Колодзяна Юрія Дмитровича, що діє на підставі Статуту Дата державної реєстрації: 09.08.1994 Дата запису: 17.01.2005 Номер запису: 0000460 відомості про державну Місцезнаходження юридичної особи 07300, Київська обл., Вишгородський район, місто Вишгород, Проммайданчик Ідентифікаційний код 04628646
Підписи сторін

Орендодавець ____________________________ МП (за наявності печатки)Орендар ____________________________ МП (за наявності печатки)
3. Стягнути з Вишгородської міської ради (місцезнаходження: площа Шевченка, буд. 1, м. Вишгород, Вишгородський район, Київська обл., 07301; ) на користь Акціонерного товариства «ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ.» (місцезнаходження: ПРОММАЙДАНЧИК, м. Вишгород, Вишгородський район, Київська обл., 07300; ) 2 270,00 грн судового збору.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 256, ст. 257 та підп. 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення вкладено та підписано 14.12.2023.

Суддя Л.В. Сокуренко