ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року

м. Київ

Справа № 924/1351/20 (924/607/22)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г., суддів: Картере В.І., Огородніка К.М.,

за участю секретаря судового засідання - Багнюка І.І.,

за участю:

представника ОСОБА_1 - Яроша В.Ю.,

прокурора Офісу Генерального прокурора - Савицької О.В.,

керуючого санацією Колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів" Рудого А.М., який взяв участь у судовому засіданні особисто,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури за вх. № 6461/2023

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.08.2023

у складі колегії суддів: Саврія В.А. (головуючий), Коломис В.В., Миханюк М.В.

та на рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.05.2023

у складі судді Танасюк О.Є.

у справі № 924/1351/20 (924/607/22)

за позовом Заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради

до Агрофірми "Проскурів",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Головного управління Державного земельного кадастру у Хмельницькій області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ПАТ "Проскурів",

про визнання права комунальної власності Хмельницької міської ради на земельні ділянки загальною площею 14,3035 га з кадастровими номерами: :29:003:0287 (площа 2,8707 га); :28:002:0974 (площа 2,281 га); :36:001:0555 (площа 1,4809 га); :36:001:0556 (площа 2 га); :36:001:0544 (площа 1,4873 га); :28:002:0976 (площа 0,7 га); :28:002:0977 (площа 1 га); :28:003:0159 (площа 1,3735 га); :28:002:0932 (площа 1,1101 га), що розташовані на території Хмельницької міської ради Хмельницького району Хмельницької області

в межах справи № 924/1351/20

про банкрутство колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів",

ВСТАНОВИВ:

Вступ.

На розгляд суду поставлено питання визнання права комунальної власності Хмельницької міської ради на 9-ть земельних ділянок, які не увійшли до поділу на земельні частки (паї) між власниками земельних часток (паїв) із земель колективної власності агрофірми "Проскурів" (не є припиненою, перебуває в процедурах банкрутства) та стосовно яких було прийнято рішення 04.06.2010 загальними зборами власників земельних часток (паїв) про передачу цих земель до державної власності.

Хронологія подій та опис обставин, встановлених судами.

1. Згідно державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ000002, виданого Розсошанською сільською радою 20.02.1996, на підставі рішення ради від 29.05.1995, Акціонерному товариству "Агрофірма "Проскурів" надано у колективну власність 3 411,8 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В Акті зазначено, що додатком № 1 є Список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства.

2. Розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації від 19.09.2007 № 1039/07-р надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) із земель колективної власності Агрофірми "Проскурів" на території Розсошанської сільської ради власникам земельних часток (паїв).

3. Розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації від 27.04.2010 № 595/10-р погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) Агрофірми "Проскурів" на території Розсошанської сільської ради та передано на затвердження загальним зборам власників земельних часток (паїв).

4. 04.06.2010 загальними зборами власників земельних часток (паїв) із колективної власності Агрофірми "Проскурів" (852 учасників або 85%) прийнято рішення про затвердження проекту землеустрою щодо організації земельних часток (паїв) із земель колективної власності агрофірми "Проскурів" на території Розсошанської сільської ради. Вирішено передати у приватну власність 2 833,26 га земель, в тому числі 2 002,86 га орних земель, 147,39 га багаторічних насаджень, 554,04 га сіножатей, 128,97 га пасовища. Також загальні збори прийняли рішення про передачу до державної власності на території Розсошанської сільської ради сільськогосподарські землі, що не ввійшли до поділу на земельні частки (паї), для користування громадою.

5. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 15.08.2022 Агрофірмі "Проскурів" на праві колективної власності належать земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: :29:003:0287 (площа 2,8707 га); :28:002:0974 (площа 2,281 га); :36:001:0555 (площа 1,4809 га); :36:001:0556 (площа 2 га); :36:001:0544 (площа 1,4873 га); :28:002:0976 (площа 0,7 га); :28:002:0977 (площа 1 га); :28:003:0159 (площа 1,3735 га); :28:002:0932 (площа 1,1101 га), що розташовані на території м. Хмельницького, Хмельницької області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (інформаційна довідка № 307369424 від 15.08.2022).

6. Листом від 25.03.2019 за № 05/2-61вих-19 заступник прокурора Хмельницької області повідомив Хмельницького міського голову про наявні факти використання земель з порушенням вимог законодавства, що впливають на повноту надходжень коштів до місцевого бюджету. Зокрема, зазначає, що згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Агрофірмі "Проскурів" на праві колективної власності належить 9-ть земельних ділянок загальною площею 14,3035 га, на яких знаходяться водні об`єкти та інші землі, які не підлягають паюванню та відповідно до частини четвертої статті 7 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" підлягають передачі у комунальну власність територіальної громади міста Хмельницького. У листі прокурор просив Хмельницьку міську раду вжити заходи до державної реєстрації права комунальної власності на вказані земельні ділянки, що розташовані на території територіальної громади, у строк до 24.04.2019 повідомити про результати розгляду даного листа та з метою вирішення питання наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради.

7. Листом від 19.04.2019 за № 12-1372-0210 Хмельницька міська рада повідомила прокуратуру, що дане питання вивчається управлінням земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів спільно з юридичним відділом Хмельницької міської ради та відділом з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень управління з питань Хмельницької міської ради.

8. В листі від 07.08.2019 за № 05/2-249вих-19 заступник прокурора області просив голову Хмельницької міської ради у строк до 21.08.2019 надати до прокуратури області інформацію щодо вжитих міською радою заходів з метою поновлення інтересів територіальної громади, у тому числі судового захисту, з метою вирішення питання наявності підстав для прокурорського реагування.

9. Хмельницька міська рада листом від 19.08.2019 № 12-3351-02-14 повідомила прокуратуру, що питання про надання згоди на прийняття в комунальну власність майна (земельних ділянок) потребує розгляду на сесії Хмельницької міської ради. Враховуючи зазначене, міська рада для розгляду даного питання та підготовки відповідного рішення просила надати для ознайомлення та вивчення документи, наявні у прокуратурі Хмельницької області, які підтверджують викладені в листі факти.

10. У листі від 28.08.2019 за №05/2-272вих-19 заступник прокурора області повідомив заступника Хмельницького міського голови, що факт використання Агрофірмою "Проскурів" спірних земельних ділянок (на підставі державного акту на право колективної власності) виявлено шляхом використання можливості доступу до Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім цього, згідно з даними Публічної кадастрової карти України на цих земельних ділянках знаходяться водні об`єкти (ставки), їх прибережні захисні смуги, господарські двори та лісові насадження, землі під якими згідно з частиною четвертою статті 7 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" з 01.01.2019 підлягають передачі у власність територіальної громади міста Хмельницького.

11. 24.02.2020 Управління земельних ресурсів Хмельницької міської ради звернулося з листом до відділу у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, в якому просило привести у відповідність відомості з Державного земельного кадастру. А саме змінити категорію земельної ділянки з кадастровим номером :28:002:0933 з "землі сільськогосподарського призначення" на "землі водного фонду" та визначити код КВЦПЗ земельної ділянки 10.1 - для експлуатації та догляду за водними об`єктами.

12. Листом від 13.03.2020 за № 97-22-0.33-4617116-20 відділ у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомив Управління земельних ресурсів Хмельницької міської ради, що зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється на підставі рішення органу місцевого самоврядування та за проектами землеустрою щодо їх відведення та рекомендовано надати відповідні документи.

13. У листі від 16.06.2021 за № 15/1-392вих-21 перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури просив Хмельницького міського голову спрямувати до Агрофірми "Проскурів" лист щодо передачі 9-ти спірних земельних ділянок до комунальної власності, а також вирішити питання щодо приведення міською радою у відповідність до вимог законодавства коду цільового призначення двох земельних ділянок з кадастровими номерами :29:003:0287 та :28:002:0933, що перебувають у комунальній власності.

14. Управлінням земельних ресурсів Хмельницької міської ради на адресу Агрофірми "Проскурів" направлений лист від 07.07.2021 № 17/01-16 щодо необхідності передачі спірних земельних ділянок до комунальної власності Хмельницької міської територіальної громади за актом приймання-передачі, посилаючись на частину четверту статті 7, частину сьому статті 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

15. Розпорядник майна, в.о. керівника Агрофірми "Проскурів" арбітражний керуючий Рудий А.М. листом від 26.07.2021 за № 924/1351/20-72 повідомив Управління земельних ресурсів Хмельницької міської ради, що на даний час проводиться робота та ведуться перемовини між власниками земельних ділянок (паїв) про організацію проведення зборів пайовиків (співвласників) з метою прийняття рішення про розподіл земель, що залишилися не розпайованими і перебувають у колективній власності Агрофірми. В Листі наголошено, до 01.01.2025 у агрофірми відсутні правові підстави для передачі спірних земельних ділянок до комунальної власності.

16. Листом від 06.08.2021 за № 3984-02-20-21 міська рада повідомила прокуратуру, що Управлінням земельних ресурсів на адресу Агрофірми "Проскурів" направлений лист від 07.07.2021 № 17/01-16 щодо необхідності передачі земельних ділянок до комунальної власності Хмельницької міської територіальної громади за актом приймання-передачі. На вказаний лист надана відповідь від арбітражного керуючого Рудого А.М. про відсутність правових підстав для передачі земельних ділянок до комунальної власності. Щодо зміни цільового призначення земельних ділянок з кадастровими номерами :29:003:0287 та :28:002:0933 повідомлено, що Управлінням неодноразово направлялися листи до Агрофірми "Проскурів" та Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо зміни категорії земель з "землі сільськогосподарського призначення" на "землі водного фонду", проте отримано лист про відмову у прийнятті заяви про внесення відомостей (змін) до Державного земельного кадастру.

17. У листі від 17.06.2022 за № 15/1-214вих-22 перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури просив міського голову у строк до 01.07.2022 повідомити щодо вжитих міською радою заходів з метою поновлення інтересів територіальної громади заходів, у тому числі судового захисту щодо передачі у комунальну власність спірних земельних ділянок.

18. Хмельницька міська рада листом від 01.07.2022 за № 2265-02-20-22 повідомила прокуратуру, що 07.07.2021 № 17/01-16 на адресу Агрофірми "Проскурів" був направлений лист щодо необхідності передачі земельних ділянок до комунальної власності Хмельницької міської територіальної громади, однак жодних дій щодо передачі земельних ділянок з боку Агрофірми "Проскурів" у комунальну власність вжито не було. Також у листі повідомлено, що у зв`язку з неможливістю проведення перевірки інформації щодо спірних земельних ділянок через проведення технічних робіт на інформаційному ресурсі "Публічна кадастрова картка України", у Хмельницької міської ради відсутні належні докази для звернення до суду з підстав, зазначених прокурором.

19. У матеріалах справи наявні витяги з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 01.07.2022 :28:003:0159 - 46 289 грн; :36:001:0555 - 28 380 грн; :36:001:0544 - 28 502 грн; :28:002:0932 - 37 412 грн; :28:002:0976 - 14 340 грн; :28:002:0974 - 10 551 грн; :28:002:0977 - 20 485 грн; :36:001:0556 - 31 946 грн; :29:003:0287 - 13 279 грн).

20. У листі від 20.06.2022 за № 15/1-217вих-22 перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури просив Голову Розсошанської сільської ради у строк до 01.07.2022 надати завірену копію державного акту на право колективної власності на землю Агрофірмі „Проскурів" та інших документів з даного приводу, які наявні у сільській раді.

21. Листом від 30.06.2022 за № 783/1 Розсошанська сільська рада повідомила прокуратуру, що у сільській раді відсутні будь-які документи з приводу права власності Агрофірми "Проскурів".

22. 17.06.2022 Перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури звернувся з листом за № 15/1-213вих-22 до відділу у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, в якому просив надати інформацію про те, чи перебувають спірні земельні ділянки в межах земель колективної власності, посвідчених державних актом на право колективної власності на землю від 20.02.1996 серія ХМ № 000002 та до яких сільськогосподарських угідь вони відносяться згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та даних Державного земельного кадастру.

23. Листом від 30.06.2022 за № 1373/281-22 ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомило прокуратуру Хмельницької області про відсутність відомостей щодо приналежності спірних земельних ділянок. Разом з тим, надано відомості про угіддя на земельних ділянках згідно даних Державного земельного кадастру та нормативну грошову оцінку. Зазначено, що надати нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :28:003:0159 не має можливості.

24. Так, згідно із інформацією Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області спірні земельні ділянки мають у своєму складі наступні угіддя:

- :29:003:0287 (площа 2,8707 га) - 1,9999 га ставки; 0,8708 га сіножаті;

- :28:002:0974 (площа 2,281 га) - 1,8162 га ставки; 0,2271 га сіножаті; 0,2377 га чагарникова рослинність природного походження;

- :36:001:0555 (площа 1,4809 га) - 0,2042 га природні водотоки (річки, струмки); 0,7256 га болота; 0,5511 га чагарникова рослинність природного походження;

- :36:001:0556 (площа 2 га) - 0,0256 га природні водотоки (річки, ставки); 0,8855 га ставки; 0,7612 га болота; 0,3277 га чагарники;

- :36:001:0544 (площа 1,4873 га) - землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами;

- :28:002:0976 (площа 0,7 га) - чагарникова рослинність природного походження;

- :28:002:0977 (площа 1 га) - чагарникова рослинність природного походження;

- :28:003:0159 (площа 1,3735 га) - 1,0971 га сіножаті; 0,2622 га ставки; 1,0141 га штучні водотоки (канали, колектори, канави);

- :28:002:0932 (площа 1,1101 га) - землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами.

25. 11.08.2022 заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури звернувся з листом до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, в якому просив надати копії документів з технічної документації із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі на місцевості та складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадян на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

26. Листом від 12.08.2022 ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області надано прокуратурі завірені копії документів із технічної документації із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі на місцевості та складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадян на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. Повідомлено, що проект роздержавлення земель акціонерного товариства Агрофірми "Проскурів" Хмельницького район Хмельницької області з виготовленням державних актів на право колективної власності на землю і право постійного користування землею у відділі № 1 відсутній.

Подача до суду позову у справі.

27. Враховуючи, що Хмельницької міської рада з часу надіслання відповідної інформації (з 2019 року) обласною прокуратурою про виявлене та стверджуване порушення, в судовому порядку не вжила заходів до захисту своїх інтересів, прокурором обґрунтовані підстави, визначені частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру", для пред`явлення ним відповідного позову до суду в інтересах позивача.

28. Зокрема, прокурор просив визнати право комунальної власності Хмельницької міської ради на 9-ть земельних ділянок загальною площею 14,3035 га.

29. Прокурор, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначав, що спірні земельні ділянки не підлягають паюванню між власниками земельних часток (паїв) та належать до комунальної власності Хмельницької міської ради в силу дії Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", а також з огляду на рішення загальних зборів власників земельних часток (паїв) агрофірми "Проскурів" від 04.06.2010, яким вирішено передати у користування громади сільськогосподарські землі, що не увійшли до поділу на земельні частки (паї).

30. Прокурор у позові зазначав, що перебування спірних земельних ділянок у колективній власності Агрофірми "Проскурів" порушує майнові права територіальної громади Хмельницької міської ради.

Розгляд справи судами.

31. 03.05.2023 рішенням Господарського суду Хмельницької області, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.08.2023, відмовлено в задоволенні позову прокурора.

32. Суди першої та апеляційної інстанцій свої рішення мотивували тим, що законодавцем допускається можливість передання у власність землі, що перебувала у колективній власності неприпиненого сільськогосподарського підприємства, лише у порядку, визначеному законом. При цьому, право власності та право користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності виникає лише за наявності рішення компетентних органів і тільки в межах вказаних в цих рішеннях, і такі повноваження є виключною компетенцією позивача.

Враховуючи відсутність станом на 01.01.2019 рішення власників земельних часток (паїв) про розподіл інших земель, що залишилися у колективній власності Агрофірми "Проскурів" після розподілу земельних ділянок, що підлягали паюванню (зокрема, спірних земельних ділянок), статтею 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" позивачу надана можливість організувати розподіл земель, що залишилися у колективній власності (за наявності згоди більшості осіб, визначених абз. 2 - 4 частини першої статті 1 цього Закону).

При цьому, безоплатна передача земельних ділянок, які не підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв) не може відбуватися раніше проведення відповідних зборів на підставі статті 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Законодавцем саме на орган місцевого самоврядування покладено обов`язок організації та започаткування розподілу земель, що залишилися у колективній власності громадян, будь-які права територіальної громади на ці землі не можуть виникнути раніше початку відповідних процедур по такому розподілу та їх наслідків, що цілком і повністю залежать від дій органу місцевого самоврядування. Без виконання радою передбачених статтею 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" покладених на орган місцевого самоврядування повноважень, жодних речових прав останнього на відповідні земельні ділянки не виникає.

Власником спірних земельних ділянок, які були передані відповідачу згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ000002 від 20.02.1996 на даний час залишається Агрофірма "Проскурів".

Таким чином, на момент звернення з позовом, жодних прав та інтересів Хмельницької міської ради не порушено, оскільки такі права не виникли, з огляду на не вчинення радою відповідних дій на виконання передбачених статтею 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України слід враховувати, що за змістом вказаної статті судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Тому, враховуючи, що прокурором не доведено наявності у Хмельницької міської ради права комунальної власності на спірні земельні ділянки (набуття такого права у порядку визначеному законом) та не доведено порушення будь-яких прав позивача відповідачем, суди дійшли висновку про відмову у позові Заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах Хмельницької міської ради про визнання права комунальної власності на спірні земельні ділянки.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ.

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу.

33. 10.09.2023 (згідно з відміткою на поштовому конверті) першим заступником керівника Рівненської обласної прокуратури подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.08.2023 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.05.2023 у справі № 924/1351/20 (924/607/22); увалити нове рішення, яким позов задовольнити.

34. Підставами касаційного оскарження зазначено пукти 1 і 3 частини другої статті 287 ГПК України. Прокурор зазначає про неправильне застосування частини четвертої статті 7, статті 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", статей 7, 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 № 720/95.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу.

35. До Верховного Суду надійшов відзив від Агрофірми "Проскурів" на касаційну скаргу першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури, в якому з посиланням на правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права наведено прохання залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржені судові рішення - залишити без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій.

А. Щодо суті касаційної скарги.

35. Заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників справи, розглянувши матеріали справи, здійснивши перевірку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

36. Суд касаційної інстанції зауважує, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

37. Суди першої та апеляційної інстанцій у цій справі дійшли висновку, що прокурором не доведено наявності у Хмельницької міської ради права комунальної власності на спірні земельні ділянки (набуття такого права у порядку визначеному законом) та не доведено порушення будь-яких прав позивача відповідачем.

38. Судова колегія погоджується з цими висновками та наводить такі мотиви прийнятого рішення.

39. На розгляд суду поставлено питання визнання права комунальної власності Хмельницької міської ради на 9-ть земельних ділянок, які не увійшли до поділу на земельні частки (паї) між власниками земельних часток (паїв) із земель колективної власності агрофірми "Проскурів" та стосовно яких було прийнято рішення 04.06.2010 загальними зборами власників земельних часток (паїв) про передачу цих земель до державної власності.

40. Судова колегія відзначає, що з урахуванням встановлених судами обставин справи це питання підлягає регулюванню положеннями Земельного Кодексу України, Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" та інших законодавчих актів, що регулюють земельні правовідносини.

41. Як встановлено судами, 04.06.2010 загальними зборами власників земельних часток (паїв) із колективної власності Агрофірми "Проскурів" (852 учасників або 85%) прийнято рішення про затвердження проекту землеустрою щодо організації земельних часток (паїв) із земель колективної власності агрофірми "Проскурів" на території Розсошанської сільської ради. Вирішено передати у приватну власність 2 833,26 га земель, в тому числі 2 002,86 га орних земель, 147,39 га багаторічних насаджень, 554,04 га сіножатей, 128,97 га пасовища. Також загальні збори прийняли рішення про передачу до державної власності на території Розсошанської сільської ради сільськогосподарські землі, що не ввійшли до поділу на земельні частки (паї), для користування громадою.

42. Ці обставини свідчать, що не відбулося добровільної відмови власника землі на користь держави, як визначено статтею 142 Земельного Кодексу України (редакція станом на момент прийняття рішення загальними зборами власників земельних часток (паїв) Агрофірми "Проскурів").

43. Зокрема, частинами першою, другою цієї норми врегульовано, що припинення права власності на земельну ділянку у разі добровільної відмови власника землі на користь держави або територіальної громади здійснюється за його заявою до відповідного органу.

Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у разі згоди на одержання права власності на земельну ділянку укладають угоду про передачу права власності на земельну ділянку. Угода про передачу права власності на земельну ділянку підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

44. При цьому Закон України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" у редакції на час проведення загальних зборів 04.06.2010 та до 01.01.2019 не містив положень стосовно передачі у державну чи комунальну власність територіальної громади села, селища, міста, на території якої вони розташовані, земель, які виключаються з розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) - частина четверта статті 7 цього Закону.

45. Лише з 01.01.2019 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" № 2498-VIII, яким внесено зміни до Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" та було передбачено, що із площі земельних ділянок, що підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв), виключаються землі, що підлягають передачі у комунальну власність територіальної громади села, селища, міста, на території якої вони розташовані: деградовані, малопродуктивні, техногенно забруднені сільськогосподарські угіддя, що підлягають консервації; заболочені землі; землі, на яких розташовані розвідані родовища корисних копалин загальнодержавного значення, запаси яких затверджені в установленому законодавством порядку; землі під полезахисними лісовими смугами; землі під водними об`єктами; землі під господарськими шляхами, прогонами, польовими дорогами, у тому числі запроектованими у проекті землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); землі, які відповідно до закону не можуть перебувати у приватній власності; землі під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна; землі, які передаються до запасу та резервного фонду; інші землі несільськогосподарського призначення.

46. Проте такі зміни у вирішенні питання колективної власності на землю жодним чином не змінили власника спірних земельних ділянок, Так, як вірно зазначили суди, власником спірних земельних ділянок, які були передані відповідачу згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ000002 від 20.02.1996 на даний час залишається Агрофірма "Проскурів".

47. Наведене вище свідчить, що спірні земельні ділянки залишилися у колективній власності Агрофірми "Проскурів" та не було здійснено передачі цих земельних ділянок у власність інших осіб (держави, територіальної громади).

48. Законом України № 2498-VIII доповнено Закон України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" статтею 14-1, якою, з урахуванням наведеного вище, врегульовано питання розпорядження спірними землями та судами попередніх обґрунтовано застосовано положення цієї статті. Так, спірні земельні ділянки після розподілу земельних ділянок, що підлягали паюванню, залишилися у колективній власності Агрофірми "Проскурів", що не була припинена як юридична особа, та такі землі не були передані у власність у порядку, визначеному законом, що цілком узгоджується з диспозицією статті 14-1 цього Закону.

49. Зазначеною нормою передбачено, що у разі якщо власники земельних часток (паїв) після розподілу земельних ділянок, що підлягали паюванню, до 1 січня 2019 року не прийняли рішення про розподіл інших земель, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, що не було припинено як юридична особа, та якщо такі землі не передані у власність у порядку, визначеному законом, розподіл таких земель проводиться згідно з вимогами цієї статті за згодою більшості осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю).

Організація розподілу земель, що залишилися у колективній власності, здійснюється сільською, селищною, міською радою, на території якої такі землі розташовані.

З метою інформування осіб, зазначених у частині першій цієї статті, про проведення розподілу земель, що залишилися у колективній власності, сільська, селищна, міська рада розміщує у загальнодоступних місцях відповідних населених пунктів, публікує у друкованих засобах масової інформації районної державної адміністрації або районної ради та оприлюднює на власному офіційному веб-сайті (за наявності) оголошення про проведення зборів осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю).

В оголошенні повідомляються: мета, дата, місце і час проведення зборів; прізвище, номер службового телефону особи, в якої можна отримати інформацію щодо проведення зборів.

Розподіл земельних ділянок проводиться за умови реєстрації більшості осіб, визначених в абзацах другому - четвертому частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю).

Збори веде сільський, селищний, міський голова або уповноважена відповідною радою особа.

Землі, зазначені у частині четвертій статті 7 цього Закону, які залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, підлягають безоплатній передачі до комунальної власності територіальної громади, на території якої вони розташовані.

Сільськогосподарські угіддя, які підлягали паюванню, однак не були передані до приватної, державної або комунальної власності у порядку, визначеному законом, за рішенням зборів осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю), можуть бути розпайовані у порядку, встановленому цим Законом.

За результатами розподілу оформляється протокол, що підписується особами, які брали участь у зборах, головуючим та секретарем зборів.

Після отримання протоколу зборів сільська, селищна, міська рада протягом місяця приймає рішення про затвердження протоколу розподілу земельних ділянок та прийняття у комунальну власність відповідних земель. Це рішення та протокол зборів є підставою для державної реєстрації права власності територіальної громади та/або громадян на відповідні земельні ділянки.

До державної реєстрації права власності на земельні ділянки, що залишилися у колективній власності, сільська, селищна, міська рада може надати такі земельні ділянки в оренду на строк до державної реєстрації права власності на такі земельні ділянки.

Розподіл між власниками земельних часток (паїв) та їх спадкоємцями земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок, має бути здійснений до 1 січня 2025 року.

У разі якщо до 1 січня 2025 року протокол про розподіл земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між особами, визначеними абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю), не оформлений у порядку, визначеному цією статтею, та не поданий на затвердження органу місцевого самоврядування, вважається, що суб`єкти права колективної власності відмовилися від права колективної власності на землю, а зазначені землі (крім невитребуваних часток (паїв) і сформованих за їх рахунок земельних ділянок, а також нерозподілених земельних ділянок) передаються у комунальну власність в порядку визнання майна безхазяйним.

50. Судова колегія, аналізуючи частину сьому статті 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", відзначає, що судами встановлено, що у складі спірних земельних ділянок є, зокрема, сіножаті, які відповідно до положень Земельного Кодексу України є землями сільськогосподарського призначення, які не підпадають під виключення з розподілу між власниками земельних часток (паїв) - частина четверта статті 7 цього Закону, та які відповідно можуть бути розподілені між власниками земельних часток (паїв), що зумовлює необґрунтованість вимог прокурора на даний час за встановлених судами на цей момент обставин справи.

51. Судова колегія, надаючи оцінку змісту статі 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", зауважує, що суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що законодавцем саме на орган місцевого самоврядування покладено обов`язок організації та започаткування розподілу земель, що залишилися у колективній власності громадян, будь-які права територіальної громади на ці землі не можуть виникнути раніше початку відповідних процедур по такому розподілу та їх наслідків, що цілком і повністю залежать від дій органу місцевого самоврядування. Без виконання радою передбачених статтею 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" покладених на орган місцевого самоврядування повноважень, жодних речових прав останнього на відповідні земельні ділянки не виникає.

Крім того, у разі здійснення до 01.01.2025 комплексу дій, визначених статтею 14-1 Закону, можливим є здійснення розподілу земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок, який проводиться між власниками земельних часток (паїв) та їх спадкоємцями, та відповідно державної реєстрації права власності територіальної громади та/або громадян на відповідні земельні ділянки.

Слід відзначити, що у разі якщо до 01.01.2025 протокол про розподіл земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між особами, визначеними абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю), не оформлений у порядку, визначеному цією статтею, та не поданий на затвердження органу місцевого самоврядування, то зазначені землі (крім невитребуваних часток (паїв) і сформованих за їх рахунок земельних ділянок, а також нерозподілених земельних ділянок) передаються у комунальну власність в порядку визнання майна безхазяйним.

52. У цій справі прокурором та позивачем не доведено, що останнім здійснено передбачені статтею 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" повноваження, які покладені на орган місцевого самоврядування цією нормою Закону, а відтак, жодних речових прав в Хмельницької міської ради на відповідні земельні ділянки не виникає.

53. Водночас, частиною третьою статті 152 Земельного Кодексу України визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки

здійснюється шляхом визнання прав. Крім того, згідно з положеннями статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

54. Судова колегія відзначає, що відповідний позов пред`являється на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача за передбачених законодавством підстав та підтверджується належними та допустимими доказами, що кореспондується з положеннями статті 11 ЦК України, яка визначає підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, та з положеннями статті 152 Земельного Кодексу України, якою унормовано способи захисту прав на земельні ділянки.

55. Зокрема, захист права власності шляхом його визнання в судовому порядку можливий за наявності одночасно двох умов: по-перше, це підтвердження в судовому порядку своїх прав на майно шляхом подання належних і достатніх доказів, які достеменно підтверджують факт набуття права власності на законних підставах, і, по-друге, вичерпне спростування доводів третіх осіб, які оспорюють або не визнають право власності позивача.

56. Таким чином, у випадку якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб, то права такої особи підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно. Тобто підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності відповідно до статті 392 ЦК України є оспорення або невизнання існуючого права, а не намір набути вказане право за рішенням суду.

57. Верховний Суд у постанові від 31.08.2018 у справі № 924/1020/17 зазначив, що умовами задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів на підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Такими доказами можуть бути правовстановлюючі документи, а також будь-які інші докази, що підтверджують приналежність позивачеві спірного майна. Відтак, до предмету доказування за позовом про визнання права власності входить встановлення цивільно-правових підстав набуття позивачем права власності на спірне майно.

58. Однак, цього не довели прокурор та позивач у справі, що нині переглядається.

59. Статтею 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

60. Стаття 4 ГПК України визначає, що особа має право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

61. Верховний Суд у постанові від 03.02.2020 у справі № 910/16236/18 виклав такий висновок: "Під порушенням права слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково".

62. Колегія суддів покликається до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 03.10.2023 у справі № 910/5075/21, від 12.10.2022 у справі № 922/2773/21, від 12.08.2021 у справі № 5019/592/12, від 05.03.2019 у справі № 917/377/17, від 22.05.2018 у справі № 923/1283/16, за якими, вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України, слід враховувати, що за змістом вказаної статті судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

63. Крім того, Верховний Суд неодноразово наголошував у постановах від 05.09.2023 у справі № 921/750/21, від 12.10.2022 у справі № 922/2773/21, від 14.07.2022 у справі № 3/5025/1379/12 (924/681/21), від 13.07.2022 у справі № 912/3456/20, від 31.08.2021 у справі № 922/1266/19 (922/133/20), від 05.03.2019 у справі № 917/377/17 що передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права власності особи щодо майна, право власності на яке оспорюється або не визнається іншою особою, а також підтверджене належними доказами порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно.

64. Оскільки прокурором не доведено наявності у Хмельницької міської ради права комунальної власності на спірні земельні ділянки (набуття такого права у порядку визначеному законом) та не доведено порушення будь-яких прав позивача відповідачем, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відмову у позові Заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах Хмельницької міської ради про визнання права комунальної власності на спірні земельні ділянки.

65. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

66. У цій справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

67. Таким чином, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують правильності висновків судів першої та апеляційної інстанцій. Тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржені рішення судів першої та апеляційної інстанцій - залишенню без змін.

В. Розподіл судових витрат.

68. У зв`язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалені судові рішення, Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури за вх. № 6461/2023 залишити без задоволення.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.08.2023 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.05.2023 у справі № 924/1351/20 (924/607/22) залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді В. Картере

К. Огороднік