ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"20" грудня 2023 р. Справа № 918/1156/23
Господарський суд Рівненської області у складі: суддя Романюк Р.В.,
за участю секретаря судового засідання Шандалюк А.А.,
розглянувши заяву Фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі
за позовом Приватного акціонерного товариства "Київстар"
до Фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни
про визнання договору продовженим
За участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 06.12.2023 року в позові відмовлено.

11.12.2023 року до господарського суду від представника Фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни надійшла заява про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат відповідно до якої просить суд ухвалити додаткове рішення по справі № 918/1156/23, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київстар" на користь Фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 11.12.2023 року розгляд заяви Фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат призначено на "20" грудня 2023 р.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14.12.2023 року заяву Приватного акціонерного товариства "Київстар" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, постановлено судове засідання у справі призначене на "20" грудня 2023 р. об 15:30 год. провести в режимі відеоконференції.

Представник позивача в судове засідання 20.12.2023 року не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать Довідки Господарського суду Рівненської області про доставку електронного листа, відповідно до якої документ в електронному вигляді (Ухвала від 11.121.2023 р.) надіслано одержувачу - Приватному акціонерному товариству "Київстар" в його електронний кабінет та одержувачу - Шумському Назару Мироновичу, документи доставлено до електронних кабінетів 11.12.2023 року.

Представник відповідача в судове засідання 20.12.2023 року не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить Довідка Господарського суду Рівненської області про доставку електронного листа, відповідно до якої документ в електронному вигляді (Ухвала від 11.12.2023 р.) надіслано одержувачу Фізичній особі - підприємцю Немеш Олені Федорівні в її електронний кабінет, документ доставлено до електронного кабінету 11.12.2023 року.

У зв`язку з технічною несправністю онлайн сервісу відеоконференцзв`язку та виникненням технічних проблем під час проведення судового засідання 20 грудня 2023 року об 15:30 год. в режимі відеоконференції, використання онлайн сервісу відеоконференцзв`язку (пошук в мережі Інтернет за посиланням: https://vkz.court.gov.ua/) та фіксування судового засідання є неможливим, що підтверджується актом Господарського суду Рівненської області про несправність (неналежне функціонування) системи відеоконфернцзв`язку від 20.12.2023 року.

При цьому, ухвалою господарського суду від 14.12.2023 року повідомлено представника Приватного акціонерного товариства "Київстар" Шумського Н.М., що відповідно до ч. 5 ст. 197 Господарського процесуального кодексу України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Розглянувши заяву Фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

Статтею 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правничої допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; надання правничої допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Судом встановлено, що у відзиві на позовну заяву від 30.11.2023 року відповідачем зазначено: попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи та будуть складатися із суми витрат на правову допомогу, орієнтовним розміром 10 000,00 гривень.

Згідно з частинами 1 - 3 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 4 ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: договір про надання правничої допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Фізична особа - підприємець Немеш Олена Федорівна у заяві про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київстар" на користь Фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надано суду копії: договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 11.05.2023 року, укладеного між Фізичною особою підприємцем Немеш О.Ф. (Клієнт) та адвокатським бюро "Віталія Грабовського" (Бюро); додатку до договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 11.05.2023 року "Предметне завдання № 27-11-2023" від 27.11.2023 року; ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія ВК № 1072148 від 15.05.2023 р. (особа, якій надається правова допомога ФОП Немеш О.Ф., на підставі договору про надання правової допомоги від 11.05.2023 року, виданий адвокатським бюро "Віталія Грабовського"); свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 690 від 30.11.2009 р.; рахунку за надані послуги № 06-12/2023 року від 06.12.2023 року на суму 10 000,00 грн; акту здачі приймання наданих послуг від 06.12.2023 року до Договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 11.05.2023 року, укладеного між Фізичною особою підприємцем Немеш О.Ф. (Клієнт) та адвокатським бюро "Віталія Грабовського" (Бюро).

Відповідно до п. 1.1. п. 1.3. Договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 11.05.2023 року, клієнт доручає, а бюро приймає на себе зобов`язання надавати адвокатські послуги (правничу допомогу) в обсязі і на умовах, визначених даним договором та предметними завданнями, кожне з яких являється невід`ємною частиною даного договору з моменту його підписання сторонами. Клієнт зобов`язується прийняти надані послуги, а також своєчасно їх оплатити в порядку, в строки та в розмірі, передбачені в договорі та відповідному предметному завданні. Сторони вправі укласти предметне завдання (додаток до договору, який стає його невід`ємною частиною), в якому визначити найменування послуг, їх обсяг, вартість та порядок їх оплати.

Адвокатські послуги (правнича допомога) за цим договором вважається наданою з моменту підписання уповноваженими представниками сторін Акту здачі приймання наданих послуг (п. 2.2. Договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 11.05.2023 року).

Згідно п. 4.1. 4.4. Договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 11.05.2023 року, за надавання адвокатських послуг (правничої допомоги), визначених у цьому договорі та в кожному предметному завданні клієнт сплачує бюро винагороду та гонорар адвоката. Винагорода бюро згідно з цим договором розраховується відповідно до погодинних ставок бюро, якщо інше не було погоджено сторонами в предметному завданні. Погодинні ставки бюро визначаються у предметному завданні, яке є невід`ємною частиною даного договору. Клієнт оплачує послуги, передбачені цим договором, в національній валюті України гривні протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня виставлення рахунку бюро.

Договір вважається укладеним з дня його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 8.1. Договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 11.05.2023 року).

Відповідно до п. 1.1. п. 1.3. Предметного завдання № 27-11-2023 від 27.11.2023 року (додаток до договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 11.05.2023 року), бюро зобов`язується надати клієнту адвокатські послуги (правничу допомогу) під час підготовки, подачі до Господарського суду Рівненської області відзиву на позовну заяву у справі № 918/1156/23 за позовом Приватного акціонерного товариства "Київстар" до Фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни про визнання договору продовженим, участі в судових засіданнях під час розгляду вказаної справи Господарським судом Рівненської області. Адвокатські послуги (правнича допомога) за даним предметним завданням включають: аналіз документів наданих клієнтом, та розробку правової позиції; підготовка та подання відзиву на позов, заяв, клопотань та ін. документів; підготовка та подання необхідних адвокатських запитів; здійснення представництва інтересів клієнта у судових засідання у Господарському суді Рівненської області під час розгляду справи, зазначеної в п.1.1. даного предметного завдання; у разі необхідності надання замовнику усних консультацій та вчинення інших дій необхідних для виконання умов цього договору. За надання адвокатських послуг (правничої допомоги), визначених у п. 1.1., 1.2., 1.2.1 1.2.5. цього предметного завдання клієнт сплачує бюро винагороду та гонорар адвоката, протягом 5 днів з моменту підписання акту здачі приймання наданих послуг.

Винагорода бюро згідно з цим договором встановлюється в розмірі 10 000,00 гривень за представництво інтересів клієнта під час розгляду у Господарському суді Рівненської області справи, визначеної п. 1.1. цього предметного завдання (п. 2 Предметного завдання № 27-11-2023 від 27.11.2023 року).

Згідно п. 3 Предметного завдання № 27-11-2023 від 27.11.2023 року, надання адвокатських послуг (правничої допомоги) за даним предметним завданням від імен бюро буде здійснювати керуючий бюро адвокат Грабовський Віталій Анатолійович.

Адвокатським бюро "Віталія Грабовського" на підставі Договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 11.05.2023 року та предметного завдання № 27-11-2023 від 27.11.2023 року виставлено ФОП Немеш О.Ф. рахунок за надані послуги № 06-12/2023 від 06.12.2023 року на суму 10 000,00 грн, в якому зазначено термін оплати 13.12.2023 року.

Відповідно до акту здачі приймання наданих послуг від 06.12.2023 року до Договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 11.05.2023 року, зокрема п. 1. якого, бюро виконані та належним чином оформлені, а клієнтом прийняті юридичні роботи та послуги, обумовлені п. 1.1., п. 1.2., 1.2.1. - 1.2.5. Предметного завдання № 27-11-2023 до Договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 11.05.2023 року, а саме: підготовка, подача до Господарського суду Рівненської області відзиву на позовну заяву у справі № 918/1156/23 за позовом Приватного акціонерного товариства "Київстар" до Фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни про визнання договору продовженим, участь в судових засіданнях під час розгляду вказаної справи Господарським судом Рівненської області.

У пункті 1.1. Акту здачі приймання наданих послуг від 06.12.2023 року зазначено характеристики справи та п. 1.2. описано детальний перелік виконаних робіт.

Сторони погодили, що вартість вищевказаних адвокатських робіт та послуг становить 10 000,00 грн без ПДВ. Претензій та зауважень клієнт до наданих бюро адвокатських послуг не має (п. 2 та п. 3 Акту здачі приймання наданих послуг від 06.12.2023 року).

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями статті 129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21 правової позиції: "У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

За змістом частини третьої статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією з підстав виникнення представництва є договір.

Відповідно до статті 26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону № 5076-VI).

Закон № 5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18."

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Судом враховано п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23-рп/2009, яким передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Судом встановлено, що за наслідками розгляду вказаної справи, при прийнятті Господарським судом Рівненської області рішення від 06.12.2023 року, не було вирішено питання про розподіл судових витрат в частині витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

У свою чергу, у кожній окремій справі суд виходить з конкретних особливих обставин, з доказів, поданих заявником до заяви про розподіл судових витрат, які можуть свідчити про підставність різних сум коштів, що потрачені заявником на правничу допомогу. Кожна справа має різну кількість судових засідань, як і різну кількість розглянутих клопотань, а отже і кількість виконаного адвокатом обсягу робіт з огляду на кількість вчинених процесуальних дій.

Вирішуючи вказане питання, суд також керується тим, що судовий розсуд - це право суду, яке передбачене та реалізується на підставі чинного законодавства, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ч. 4 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Пунктом 2 частини 4 статті 129 ГПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

З огляду на зазначене, враховуючи, що судом при ухвалені рішення від 06.12.2023 року не вирішено питання щодо розподілу судових витрат в частині витрат відповідача на професійну правничу допомогу, які відповідач поніс при розгляді справи № 918/968/23, враховуючи критерії співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, визначених ч. 4 ст. 126 ГПК України (за відсутності обґрунтованого клопотання позивача про їх зменшення), суд дійшов висновку про задоволення заяви Фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни та ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача у справі 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київстар" (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, 53, ) на користь Фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 10000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягувач щодо витрат на професійну правничу допомогу: Фізична особа - підприємець Немеш Олена Федорівна ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Боржник щодо витрат на професійну правничу допомогу: Приватне акціонерне товариство "Київстар" (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, 53, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256 - 257 Господарського процесуального кодексу України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено і підписано "20" грудня 2023 р.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Р.В. Романюк