ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023 Справа № 912/1546/23

м. Полтава

За позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕМЕНЧУЦЬКА ТЕЦ» (ідентифікаційний , адреса: вул. Свіштовська, 2, м. Кременчук, 39600)

до Приватного підприємства «Град-Інвест» (ідентифікаційний , адреса: вул. Героїв України, 96, офіс 52, м. Світловодськ, Олександрійський район, Кіровоградська область, 27501)

про стягнення 209 285,79 грн

Суддя Пушко І.І.

Секретар судового засідання Біла І.М.

Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до ст. 247 ГПК України.

Суть справи: Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ» про стягнення з Приватного підприємства «Град-Інвест» 209 285,79 грн, з яких 161 359,04 грн основного боргу, 1361,61 грн пені, 39 583,48 грн 3% річних, 5054,49 грн інфляційних втрат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на несвоєчасність здійснення відповідачем оплати спожитої теплової енергії згідно умов договору № 1954 на постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.10.2011.

Зазначена позовна заява була подана позивачем до Господарського суду Кіровоградської області.

Ухвалою від 01.09.2023 Господарський суд Кіровоградської області на підставі ч. 3 ст. 30 та ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, направив вказану позовну заяву ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" з додатками за виключною підсудністю до Господарського суду Полтавської області (а.с. 64).

Зазначена позовна заява надійшла до Господарського суду Полтавської області 26.09.2023 (а.с. 66).

Ухвалою від 02.10.2026 (а.с. 71-72) Господарський суд Полтавської області прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки: відповідачу для подання відзиву на позов - не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали, та для подання заперечень до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.

Зазначена ухвала була надіслана позивачу в його електронний кабінет (а.с. 73).

У зв`язку із відсутністю у відповідача зареєстрованого електронного кабінету в системі "Електронний суд", копія ухвали суду від 02.10.2023 була направлена відповідачу в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місцезнаходження відповідача, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 70). Зазначене поштове відправлення повернулося до суду з довідкою поштового відділення від 28.11.2023 про відсутність адресата (а.с. 81-82).

Крім цього, 24.10.2023 на офіційному веб-порталі судової влади було опубліковано оголошення до уваги учасників справи № 912/1546/23, у якому повідомлялось про відкриття провадження у даній справі (а.с. 80).

До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.06.2018 у справі № 910/17797/17.

Згідно п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, днем вручення відповідачу ухвали суду про порушення провадження у справі № 912/1546/23 слід вважати 28.11.2023.

Отже, встановлений судом 15-денний строк на подання відповідачем відзиву на позов закінчився 13.12.2023.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не надав. У зв`язку з цим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

До 25.04.2019 виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води по лівобережній частині міста Кременчука було Акціонерне товариство «Полтаваобленерго».

01.10.2011 між Публічним акціонерним товариством "Полтаваобленерго", яке пізніше було перейменовано на Акціонерне товариство "Полтаваобленерго" (далі - Теплопостачальна організація; АТ "Полтаваобленерго") та Приватним підприємством "Град-Інвест" (далі - відповідач; Споживач; ПП "Град-Інвест") укладено договір про постачання теплової енергії в гарячій воді № 1954 з додатками (далі - Договір; а.с. 8-13).

Згідно п. 1.1. Договору Теплопостачальна організація зобов`язується надавати Споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді, а Споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами та здійснювати інші платежі у строки і на умовах, передбачених цим договором та додатками до нього.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що тарифи на послуги з теплопостачання затверджуються в установленому порядку відповідно до ЗУ «Про теплопостачання» № 2633-1У від 02.06.2005 року та діючого законодавства України.

Додатком № 2 до Договору встановлено фактичні обсяги теплового навантаження та теплопостачання і орієнтовна вартість теплової енергії відпущеної Споживачу за поточний рік відповідно до тарифів, діючих на момент укладання Договору, а Додатком № 3 до Договору встановлено тариф на момент укладення Договору, можливість його зміни і повідомлення про це Споживача.

Згідно п. 2.2.2 Договору та Додатку № 4 «Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію» до Договору, розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються у відповідності до п. 23 «Правил користування тепловою енергією» (далі Правила) затверджених постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007 року.

Відповідно до п. 2 Додатку № 4 до Договору, Споживач, який має прилади обліку, щомісяця самостійно знімає покази станом на 25 число календарного місяця (розрахункового періоду), оформлює «Відомість про фактичні покази розрахункових приладів обліку» та надає її Теплопостачальній організації для здійснення розрахунку, оформлення рахунку та «Акта про обсяги спожитої Споживачем теплової енергії». Наявність приладу обліку на об`єкті Споживача вказано в Додатку № 1 до Договору.

Згідно пункту 1 Додатку № 4 до Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує Теплопостачальній організації прогнозовану вартість теплової енергії за вказаними в Додатку № 2 Гкал (гігакалорії), передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми «заборгованості» на початок місяця. Сплату рахунків Теплопостачальної організації, виписаних на виконання даного Договору, Споживач зобов`язаний проводити не пізніше семи календарних днів з моменту їх надсилання (надання).

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 568 від 19.04.2019 виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води по лівобережній частині міста Кременчука було визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" (далі - позивач; ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ").

Враховуючи зміну виконавця послуг, між Первісним виконавцем АТ «Полтаваобленерго», споживачем - ПП "Град-Інвест" та Новим виконавцем - ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» 26.06.2019 було укладено Угоду № 1 про зміну Сторони у зобов`язанні (далі - Угода; а.с. 14).

Згідно п. 1 Угоди сторони домовилися, що Виконавець передає, а Новий виконавець приймає на себе всі права та обов`язки Виконавця, згідно Договору № 1954 від 01.10.2011 та з 25.04.2019 стає стороною Договору.

Пунктом 3 Угоди передбачено, що Споживач не заперечує проти заміни Виконавця на Нового виконавця в Договорі і, підписуючи зі своєї сторони цю Угоду, дає згоду на зміну сторони в порядку та на умовах, визначених цією Угодою.

Згідно п. 5 Угоди Споживач за отримані з 25.04.2019 послуги по Договору проводить розрахунки з Новим виконавцем на рахунок зазначений у даній Угоді. У зв`язку з початком надання послуг з 25.04.2019 першим розрахунковим періодом є період з 25.04.2019 по 31.05.2019. Споживач сплачує на користь Нового виконавця вартість отриманих послуг за період з 25.04.2019 по 31.05.2019. В подальшому розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до п. 7 Угоди заміна Сторони у зобов`язанні за цією Угодою не тягне за собою жодних інших змін умов Договору окрім тих, що передбачені цією Угодою. Ця Угода вважається укладеною з моменту підписання Сторонами та починає діяти з 25.04.2019 і діє протягом дії Договору (п. 8 Угоди).

Наказом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" "Про введення в дію скоригованих тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для споживачів" від 31.12.2020 № 330 (а.с. 43), відповідно до Закону України "Про теплопостачання" на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 116 від 24.12.2020 року "Про встановлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" скоригованих тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для споживачів" з 01.01.2021 введено в дію тариф на послуги з постачання теплової енергії для потреб інших споживачів (крім населення) - 1773,25 грн/Гкал (з ПДВ).

Наказом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" "Про введення в дію скоригованих тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для споживачів" від 25.10.2021 № 229 (а.с. 44), відповідно до Закону України "Про теплопостачання" на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 1421 від 25.10.2021 "Про встановлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" скоригованих тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для категорій споживачів" з 25.10.2021 введено в дію тариф на послуги з постачання теплової енергії для потреб інших споживачів (крім населення) - 3765,41 грн/Гкал (з ПДВ).

Наказом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" "Про введення в дію скоригованих тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для споживачів" від 13.12.2021 № 259 (а.с. 45), відповідно до Закону України "Про теплопостачання" на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 1723 від 13.12.2021 "Про встановлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" скоригованих тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для категорій споживачів з 13.12.2021" з 13.12.2021 введено в дію тариф на послуги з постачання теплової енергії для потреб інших споживачів (крім населення) - 6442,20 грн/Гкал (з ПДВ).

Наказом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" "Про введення в дію скоригованих тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для споживачів" від 30.12.2021 № 273 (а.с. 46), відповідно до Закону України "Про теплопостачання" на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 1867 від 30.12.2021 "Про встановлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" скоригованих тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для категорій споживачів з 01.01.2022" з 01.01.2022 введено в дію тариф на послуги з постачання теплової енергії для потреб інших споживачів (крім населення) - 6764,59 грн/Гкал (з ПДВ).

На виконання умов Договору, позивач в період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 284 943,59 грн., що підтверджується копіями актів про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії: від 31.10.2021 на суму 3935,04 грн; від 30.11.2021 на суму 9394,69 грн; від 31.12.2021 на суму 80 146,83 грн; від 31.01.2022 на суму 120 107,34 грн; від 28.02.2022 на суму 33 626,79 грн; від 31.03.2022 на суму 35 128,53 грн; від 30.04.2022 на суму 2604,37 грн, які підписані відповідачем без зауважень (а.с. 39-42).

Листами № 1 від 08.01.2020 та № 62 від 24.11.2021 відповідач повідомив позивачу свою поштову адресу - проспект Лесі Українки, буд. 138, м. Кременчук, Полтавська обл., 39627 (а.с. 15, 16).

В дотримання умов Договору позивачем було надано відповідачеві вищезазначені акти та відповідні рахунки на оплату спожитої ним теплової енергії (а.с. 25-31). Матеріалами справи підтверджується направлення та вручення зазначених рахунків та актів відповідачу (а. с. 32-38).

В свою чергу відповідач порушив умови Договору щодо своєчасної оплати отриманої теплової енергії.

Так, на момент звернення позивача із позовом до суду відповідачем не сплачена вартість послуг за спожиту теплову енергію з січня по квітень 2021 року на суму 161 359,04 грн.

На підтвердження здійснення відповідачем часткової оплати теплової енергії позивачем надано копії виписок по особовому рахунку (а.с. 47-50).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 209 285,79 грн, зокрема:

- 161 359,04 грн заборгованості за спожиту та не оплачену теплову енергію за період з січня по квітень 2022р.;

- 1361,61 грн пені, за зобов`язаннями, які виникли в січні, лютому, березні та квітні 2022р., нарахованих за період з 01.08.2023 по 07.08.2023;

- 39 583,48 грн 3% річних, за зобов`язаннями, які виникли в жовтні-грудні 2021р. та січні-квітні 2022р., нарахованих за період з 27.11.2021 по 07.08.2023;

- 5054,49 грн інфляційних втрат, за зобов`язаннями, які виникли в жовтні 2021р., січні-квітні 2022р., нарахованих за загальний період з грудня 2021 року по липень 2023 року.

Під час розгляду спору по суті судом приймається до уваги наступне.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 ЦК України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами частини 1 статті 67 Господарського кодексу України (далі ГК України) унормовано, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Враховуючи правову природу укладеного договору, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини за договором енергопостачання.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого законом режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Частиною 6 ст. 276 ГК України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

За приписами ст. 1 Закону України № 2633-ІV від 02.06.2005 р. "Про теплопостачання" (із змінами та доповненнями, далі Закон України "Про теплопостачання"), тариф (ціна) на теплову енергію - грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі, споживач зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Статтею 629 ЦК України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 599 ЦК України та ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав зобов`язання за вищезазначеним Договором, надав відповідачу послуги з енергопостачання в період з жовтня 2021р. по квітень 2021р. на загальну суму 284 943,59 грн., що підтверджується відповідними актами про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії (а.с. 39-43). Вказані акти підписані обома сторонами без зауважень чи заперечень.

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за Договором та приписів ст. 903 Цивільного кодексу України оплату отриманих послуг в спірному періоді здійснив частково, що підтверджується виписками по особовому рахунку позивача (а.с. 47-50).

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 161 359,04 грн основного боргу підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не заперечуються, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною 1 статті 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6 ст. 231 ГК України передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань підлягають стягненню штрафні санкції у вигляді пені, розмір якої повинен визначатися обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами та узгоджуватися в договорі.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 4.2.2 Договору, Споживач несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором за несвоєчасну оплату за спожиту теплову енергію - шляхом сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки, починаючи з дня, наступного за датою остаточного розрахунку, індексу інфляції та 3% річних.

Згідно підпункту 4 пункту 3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України № 530-ІХ від 17.03.2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОУГО-19)» на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (СОУГО-19), та протягом 30 днів з дня його відміни було заборонено здійснювати нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги).

Постановою Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023 з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

30.03.2020 прийнято Закон України № 540-ІХ від «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)».

Згідно п. 3 Закону України № 540-ІХ від 30.03.2020 Розділ IX «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України було доповнено пунктом 7 такого змісту: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Відповідно до п. 5 вищевказаного Закону України Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 12 такого змісту: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Тобто, з 01.08.2023 у позивача наявні правові підстави для нарахування відповідачу та стягнення пені за несвоєчасну сплату за спожиту теплову енергію.

Позивач нарахував відповідачу пеню за період прострочення з 01.08.2023 по 07.08.2023 на суму 1361,61 грн (розрахунок додано до матеріалів позовної заяви, а.с. 21).

Здійснивши перерахунок пені суд встановив, що позовні вимоги в частині стягнення пені є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18.

Також суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові КГС у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19, за якою якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивач заявив до стягнення 6981,66 грн 3% річних, за зобов`язаннями, які виникли в жовтні-грудні 2021р. та січні-квітні 2022р., нарахованих за загальний період з 27.11.2021 по 07.08.2023, та 39 583,48 грн інфляційних втрат, за зобов`язаннями, які виникли в жовтні 2021 та січні-квітні 2022р., нарахованих за період з 01.12.2021 по 31.07.2022.

Здійснивши перерахунок річних та інфляційних суд встановив, що позовні вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню повністю.

Перевірка правильності розрахунку 3% річних та інфляційних втрат здійснена за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон Еліт".

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

За наведеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Враховуючи п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, витрати зі сплати судового збору в сумі 3139,29 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Град-Інвест» (; адреса: вул. Героїв України, 96, офіс 52, м. Світловодськ, Олександрійський район, Кіровоградська область, 27501) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кременчуцька ТЕЦ (; адреса: вул. Свіштовська, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600) 161 359,04 грн основного боргу, 1361,61 грн пені, 39 583,48 грн інфляційних нарахувань, 6981,66 грн 3% річних, 3139,29 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

4. Рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Пушко І.І.