Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., за участю секретаря судового засідання Негоди І.А., розглянувши матеріали господарської справи
за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарта трейд"
до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"
про стягнення 13 381,27 грн
від позивача: не з`явився,
від відповідача: не з`явився,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарта трейд" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення 104 662,79 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2022 позовну заяву залишено без руху.
14.11.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.
За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; зобов`язати Моторне (транспортне) страхове бюро України надати копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР.200759871 або інформацію із єдиної централізованої бази МТСБУ стосовно полісу № ЕР.200759871; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.
У підготовчому засіданні 03.10.2023 судом з`ясовано, що в процесі підготовчого провадження у даній справі вчинені всі необхідні дії передбачені ч. 2 ст. 182 ГПК України.
За наслідками підготовчого засідання судом закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 24.10.2023.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 позов задоволено частково та стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарта трейд" грошові кошти у розмірі 10 781,27 грн та судовий збір у розмірі 1 998,94 грн.

13.11.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій, зокрема, міститься клопотання про поновлення строку на подання доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2023 судом відмовлено у задоволенні клопотання позивача про поновлення процесуального строку на подання доказів понесених судових витрат у справі № 910/11866/22 та залишено без розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарта трейд" про прийняття додаткового рішення у справі № 910/11866/22.

24.11.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарта трейд" 16 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 11 949,00 грн витрат на судову експертизу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 судом призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 12.12.2023.

У судове засідання 12.12.2023 представники сторін не прибули.

Приписами ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 позов задоволено частково та стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарта трейд" грошові кошти у розмірі 10 781,27 грн та судовий збір у розмірі 1 998,94 грн.

У ст. 244 ГПК України зазначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.3 ст. 124 ГПК України).

У позові зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Позивач поніс складають, зокрема, витрат на оплату професійної правничої допомоги у сумі 16 000,00 грн.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ордеру на надання правничої (правової) допомоги АВ№1047815 від 03.11.2022, який видано Адвокатським об`єднанням «Дісп`ютс», адвокат Ан Ірина Миколаївна надає допомогу Товариству з обмеженою відповідальністю "Смарта трейд" у Господарському суді міста Києва.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Смарта трейд" та Адвокатським об`єднанням «Дісп`ютс» укладено Договір про надання професійної правничої допомоги №2022/52 від 24.10.2022 відповідно до п.1.1. якого Об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу Клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором, Додатком №1 «Завдання», який є невід`ємною частиною цього Договору, а також окремими усними дорученнями, а Клієнт зобов`язується таку допомогу оплатити.

Відповідно до п. 1.1. Завдання №1 від 24.10.2022 до Договору Об`єднання надає професійну правничу допомогу Клієнту щодо стягнення безпідставно невиплаченої частини страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 02.08.2021 у розмірі різниці між сумою виплачених коштів та сумою відповідно до висновку експерта від 31.08.2022 року шляхом:

подання позову до Господарського суду міста Києва про стягнення страхової виплати з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна»;

подання клопотань, заяв, відповіді на відзив, пояснень, додаткових доказів, тощо до суду першої інстанції, який розглядатиме справу.

Очікуваним результатом є ухвалення компетентним судом першої інстанції рішення про повне/часткове задоволення позову, зазначеного у пункті 1.1. цього Завдання (пункт 2 Завдання).

Згідно з пунктом 4.1 Завдання, за роботу Об`єднання, визначену в пункті 1.1. цього Завдання, Клієнт сплачує фіксовану винагороду (гонорар) у розмірі 16 00000 грн двома платежами: 8 000,00 грн - під час підписання цього Завдання та 8 000,00 грн - протягом 45 днів з моменту відкриття провадження у справі.

Пунктом 4.1. Договору про надання професійної правничої допомоги №2022/52 від 24.10.2022 визначено, що платежі за цим Договором включають в себе вартість послуг Об`єднання з надання правової допомоги (гонорар), витрати Об`єднання та винагороду у разі досягнення Об`єднанням очікуваного результату.

Разом з тим, акт приймання-передачі послуг та докази сплати позивачем адвокату гонорару в сумі 16 000,00 грн, які надійшли разом з заявою від 13.11.2023, судом не були прийняті до розгляду.

Водночас, за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Натомість положеннями пункту 2 частини 2 ст. 126 ГПК України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

Аналогічних висновків дійшла Об`єднана палата Верховного Суду в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Суд зазначає, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального України).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до абз. 1 - 3 статті 28 затверджених Звітно - виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання), розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19).

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Частиною 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. п. 1, 2, 4, 5, 6, 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Суд зазначає, що з огляду на умови договору про надання правової допомоги (розмір гонорару адвоката встановлений у фіксованому розмірі та не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача), враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, та відсутність у матеріалах справи заперечень відповідача, суд дійшов висновку, що в даній справі витрати на правову допомогу в сумі 16 000,00 грн є реальними та підтвердженими матеріалами справи № 910/11866/22.

Відтак, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача на професійну правничу допомогу покладаються на сторін пропорційно задоволених позовних вимог.

Стосовно стягнення витрат на судову експертизу у розмірі 11 949,00 грн суд зазначає наступне.

Так обґрунтовуючи заяву у частині стягнення 11 949,00 грн витрат на судову експертизу позивач зазначає, що відповідно до договору між Позивачем та Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз вартість виконаної експертизи становить 11 949,00 грн та що в матеріалах справи міститься Акт здачі-приймання висновку експерта №6101/23-57 (а.с. 176).

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати підготовку експертного висновку на замовлення сторони.

Зі змісту статті 129 Господарського процесуального кодексу України випливає, що судові витрати підлягають відшкодуванню за умови надання стороною належних доказів, що їх підтверджують.

Частинами 4-7 статті 127 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим, судом Ухвалою від 16.11.2023 було залишено без розгляду заяву про прийняття додаткового рішення, до якої було додано копію акту здачі-приймання висновку експерта № 6101/23-57 від 12.07.2023 та копію платіжного доручення № 1705 від 20.03.2023.

Стосовно акту здачі-приймання висновку експерта №6101/23-57 (аркуш справи 176), суд зазначає, що він підписаний та скріплений печаткою лише зі сторони Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Крім того, відповідно до п. 4 ухвали суду про призначення експертизи від 14.02.2023 витрати на проведення експертизи покладено на позивача, однак, зазначено, що у разі несплати витрат на проведення експертизи позивачем, дану оплату може бути здійснено відповідачем.

Згідно ч.1 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (ч.2 ст. 91 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч.4 ст. 127 ГПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд зазначає, що зі змісту статті 129 Господарського процесуального кодексу України випливає, що судові витрати підлягають відшкодуванню за умови надання стороною належних доказів, що їх підтверджують.

Відтак, оскільки, судом не було прийнято до розгляду копію акту здачі-приймання висновку експерта № 6101/23-57 від 12.07.2023 та копію платіжного доручення № 1705 від 20.03.2023, а інших належних доказів на підтвердження понесення позивачем витрат на судову експертизу матеріали справи не містять, суд відмовляє у задоволенні заяви позивача в частині стягнення з відповідача 11 949,00 грн витрат на судову експертизу.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40; ідентифікаційний код: 20782312) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарта трейд" (03151, м. Київ, вул. Волинська, 40; ідентифікаційний код: 41117269) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 891 (дванадцять тисяч вісімсот дев`яносто одна) грн 18 коп.

2. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 21.12.2023

Суддя Ю.В. Картавцева