судді Кондратової І.Д.
на ухвалу колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04 грудня 2023 року у cправі №904/6760/21
Короткий виклад історії справи
1. Господарський суд Дніпропетровської області рішенням від 18.11.2021, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 07.09.2022, задовольнив позов ОСОБА_1 , стягнув солідарно з Товариства, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ТОВ "Торговий дім "Метизи" на користь ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 1 706 470,15 грн, яка включають в себе 542 988,95 грн матеріальних збитків, 1 040215,27 грн інфляційних втрат, 123 265,93 грн три проценти річних.
2. ТОВ "Холдінг Компанія "Інтермет" подало касаційну скаргу Верховного Суду.
4. 19.09.2023 ОСОБА_3 , який не був присутній під час касаційного розгляду справи, через систему Електронний суд звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.09.2022, у якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові.
5. Верховний Суд ухвалою від 16.10.2023 касаційну скаргу залишив без руху, оскільки скаржник пропустив строк на касаційне оскарження, а наведені ним підстави для поновлення процесуального строку визнаються неповажними; відмовив у задоволенні клопотання про звільнення його від сплати судового збору або зменшення розмір судового збору за її подання до одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
6. Суд надав скаржнику десятиденний строк для усунення недоліків: надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі; навести інші підстави для поновлення строку.
7. 30.10.2023 від ОСОБА_3 через систему "Електронний суд" надійшло також клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та про долучення доказів сплати судового збору, до якого скаржник надав квитанцію від 27.10.2023 про сплату судового збору у розмірі 40 955,28 грн.
8. У клопотанні, зокрема, зазначає:
- скаржник виїхав за кордон в березні 2022 року внаслідок військової агресії російської федерації, оскільки мешкав у місті Запоріжжі, яке піддавалося масованим артилерійським та ракетним обстрілам, що є загальновідомою обставиною; факт виїзду і неповернення в Україну скаржник підтверджував копією закордонного паспорту з усіма його сторінками; перебуваючи за кордоном скаржник не мав доступу до веб-порталу судової влади та не міг бути обізнаним про розгляд справи та ухвалення оскаржуваного рішення; скаржник не брав участі в розгляді справи в суді апеляційної інстанції та не отримував копію постанови Центрального апеляційного господарського суду від 07.09.2022; про її ухвалення скаржник вперше дізнався 16.09.2023 з пред`явленої ОСОБА_2 вимоги в порядку регресу; неможливість виконання скаржником за кордоном обов`язку дотримуватися процесуальних строків, передбачених ГПК, зумовлена тим, що через виїзд в евакуацію він з поважних причин не отримував кореспонденцію, яка йому не надсилалася апеляційним господарським судом;
- у рішенні ЄСПЛ від 19.10.2023 у справі "Будвест, ТОВ проти України" вказано, що національні суди можуть пересвідчитися, що їхні повістки чи інші документи надійшли сторонам достатньо завчасно, і, у відповідних випадках, зафіксувати свої висновки в тексті рішення; якщо судові документи не будуть належним чином вручені учаснику судового процесу, він чи вона можуть бути позбавлені можливості захищати себе під час провадження;
- якщо недотримання строків на касаційне оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, зокрема ненаправленням належним чином у передбачений законом спосіб копії ухвали особі, яка брала участь у справі, проте не була присутня в судовому засіданні, то ця обставина може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження за заявою особи, яка оскаржує судове рішення (постанови Верховного Суду України від 13.07.2016 у справі №3-774гс16, від 15.10.2013 у справі №21-240а13, від 23.02.2016 у справі №826/104/115, у справі №6-1619цс17);
- з початком воєнного стану позивач не мав доступу до інформації про стан розгляду справи та до судових рішень (у період воєнного стану доступ до ЄДРСР та сервісу "Стан розгляду справ" було тимчасово призупинено) і не знав, що його відновлено, оскільки воєнний стан та військова агресія досі тривають;
- день належного вручення копії судового рішення може бути встановлений виключно з відповідної відмітки на поштовому повідомленні, або розписки про отримання копії судового рішення (постанова Верховного Суду від 02.08.2021 у справі №914/1191/20); оприлюднення судового рішення в ЄДРСР не прирівняно до дня вручення судового рішення та не свідчить про виконання судом вимог ст.242 ГПК щодо вручення скаржнику оскаржуваного судового рішення, про яке останній дізнався вперше 16.09.2023;
- касаційна скарга була подана на третій день після того, як скаржник вперше довідався про оскаржуване судове рішення; фактично касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня, коли скаржник довідався про оскаржувану постанову суду;
- наведені причини об`єктивно та незалежно від волі скаржника перешкоджали йому своєчасно дізнатися про оскаржуване судове рішення та подати на нього касаційну скаргу, а також свідчать про добросовісність дій скаржника, що не повинно обмежувати його право на доступ до правосуддя;
- про фундаментальність значення цієї справи для судової та правозахисної практики свідчить те, що однією з підстав касаційного оскарження є відсутність правового висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
9. Верховний Суд ухвалою від 04.12.2023 відмовив ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2021 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 07.09.2022 у справі №904/6760/21, тому відмовив у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою.
10. Я не погоджуюсь з відмовою у відкритті касаційного провадження та оцінкою поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, тому на підставі частини третьої статті 34 ГПК України висловлюю окрему думку, яку полягає в наступному.
11. Відповідно до статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
12. Постанова суду апеляційної інстанції ухвалена 07.09.2022, повний текст складено та підписано 19.09.2022, а отже останнім днем касаційного оскарження вказаної постанови було 10.10.2022.
13. Скаржник звернувся 19.09.2023, тобто після закінчення строку, встановленого у частині першій статті 288 ГПК України.
14. Частина друга цієї статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
15. Окрім того, частина четверта статті 293 ГПК України визначає, що незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:
1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки;
2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
16. Порядок розгляду касаційної скарги, що надійшла до суду касаційної інстанції після закінчення розгляду касаційної скарги іншої особи врегульовано у статті 305 ГПК України. Зокрема, Якщо касаційна скарга надійшла до суду касаційної інстанції після закінчення касаційного розгляду справи і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час касаційного розгляду справи, суд касаційної інстанції розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави (частина перша). Суд касаційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час касаційного розгляду справи за касаційною скаргою іншої особи (частина четверта).
17. На мою думку, при вирішенні питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень слід було виходити з такого:
1) частина друга статті 288 ГПК України імперативно визначає право сторони на поновлення строків протягом двадцяти днів з дня вручення судового рішення, що визначається за правилами частини шостою статті 242 ГПК України. Закон не пов`язує обчислення цього строку з днем, коли сторона могла б чи мала ознайомитися з судовим рішенням;
3) повномасштабне вторгнення військ рф на територію України та введення воєнного стану 24 лютого 2022 року є загальновідомим фактом. Воєнний стан регулярно продовжується у зв`язку з тим, що агресія проти нашої країни триває. В умовах військових дій та регулярних обстрілів мирних міст України рф є постійний ризик втрати життя людиною в Україні через що частина громадян з небезпечних регіонів шукали прихисток в інших містах України або виїхали за кордон з міркувань безпеки. Скаржник в березні 2022 року, тобто до початку розгляду справи в суді апеляційної інстанції виїхав за кордон з причин, що пов`язані з введенням воєнного стану;
4) судовий розгляд в суді апеляційної інстанції тривав з 18 квітня 2022 року по 19 вересня 2022 року. Скаржник не брав участі у справі, докази його повідомлення про розгляд справи відсутні. Про існування постанови суду апеляційної інстанції, що оскаржується, за його твердженням дізнався лише 16 вересня 2023 року після отримання вимоги від ОСОБА_2 , яка виконала рішення суду. Обставин того, що скаржник отримав копію судового рішення чи ознайомився з ним, не встановлено;
5) причісний річний строк з дня складення повного тексту судового рішення, встановлений у частині четвертій статті 293 ГПК України, не сплив. Навіть, якщо такий строк сплив би - у справі відсутні докази повідомлення скаржника;
6) скаржник не був присутній під час касаційного розгляду справи. Верховний Суд не ухвалював постанову за касаційною скаргою іншої особи, а закрив касаційне провадження.
20. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України (стаття 12-2 Закон України "Про правовий режим воєнного стану").
21. ГПК України та закони України на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції не визначали інший (особливий) порядок повідомлення учасників справи, так і інший порядок обчислення строків, протягом якого скаржник має право на поновлення строків (цей момент пов`язаний з моментом вручення в розумінні статті 242 ГПК України). Водночас закон і не визначає, що такі строки автоматично повновлюються чи продовжується внаслідок у період дії в Україні воєнного стану (для порівняння строки позовної давності продовжені відповідно до пункту 19 розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України).
23. Водночас Верховний Суд також вказує, що протягом дії воєнного стану суворе застосування судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами - може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду (постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29 вересня 2022 року в справі № 500/1912/22).
24. У цій справі немає сумніву, що відмова у відкритті у відкритті касаційного провадження становила обмеження права скаржника на доступ до суду касаційної інстанції у розумінні статті пункту 1 статті 6 Конвенції.
25. На мою думку за конкретних обставин цієї справи таке обмеження не узгоджується з вимогами закону - частини другої статті 288 ГПК України щодо права скаржника на поновлення строку з протягом двадцяти днів з дня вручення йому судового рішення, що оскаржується. Не можна вважати застосування судом правило обчислення такого строку передбачуваним для скаржника, беручи до уваги відповідне законодавство та судову практику щодо правила обрахунку строку.
27. Щодо тверджень Верховного Суду у цій справі про можливість самостійно ознайомитись із судовим рішенням у ЄДРСР за допомогою VPN, то за усталеною практикою Верховного Суду оприлюднення судового рішення не скасовує обов`язок суду видати копії судових рішень учасникам справи або надіслати їм такі копії у встановленому законом порядку (відповідний правовий висновок міститься у пункті 43 постанови Верховного Суду від 02.08.2021 у справі №914/1191/20, у постанові від 11.08.2020 у справі №404/4551/19, від 28.10.2021 у справі № 904/2584/18 та інші), тому така обставина не визнавалась як підстава для визнання неповажними причини пропуску строку.
28. У контексті зазначеного, на мою думку, за обставин цієї справи застосування касаційним судом процесуальних обмежень не було чітким та передбачуваним для скаржника, а отже, не відповідало принципу юридичної визначеності. Ніщо у його поведінці не може виправдати покладення на нього тягаря наслідків цієї невизначеності, навіть, якщо брати до уваги те, що до березня 2022 року він не отримував процесуальні ухвали суду першої інстанції з причини "за закінченням строку зберігання".
29. З огляду на викладене, вважає, що у суду касаційної інстанції були всі підстави для поновлення строку касаційного оскарження судового рішення.
Суддя І. Кондратова