ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2023 рокум. Кропивницький Справа № 912/2193/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Закуріна М. К. (надалі Суд), розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»

до фізичної особи-підприємця Орлової Наталії Антонівни

про стягнення 15986,53 грн,

у с т а н о в и в:

ДІЇ ТА АРГУМЕНТИ ПОЗИВАЧА

17.11.2023 ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі - Товариство) звернулося із позовом до фізичної особи-підприємця Орлової Наталії Антонівни (надалі ОСОБА_1 ) про стягнення 15986,53 грн, з яких: 10243,94 грн основної заборгованості, 717,08 грн штрафу, 1643,06 грн пені, 448,10 грн річних та 2934,35 грн інфляційних.

У якості обґрунтування власної позиції Товариство вказало, що:

- у нього з Орловою Н.А. наявні договірні відносини з постачання природного газу за договором № ККЗ-20-030, у межах яких воно поставило протягом листопада-грудня 2020 року, січня-березня та грудня 2021 року, а також січня 2022 року природний газ у загальному об`ємі 1279 куб. м на загальну суму 24089,45 грн, що підтверджується актами приймання-передачі за вказані періоди;

- за умовами договору Орлова Н.А. зобов`язана сплачувати вартість поставленого газу, проте відповідні обов`язки здійснювала несвоєчасно та не у повному обсязі, у зв`язку з чим заборгувала 10243,94 грн;

- через несвоєчасне виконання зобов`язань Орлова Н.А. повинна також сплатити 717,08 грн штрафу, 1643,06 грн пені, 448,10 грн річних та 2934,35 грн інфляційних.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

Ухвалою від 21.11.2023 Суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного провадження та установив сторонам строки для подачі процесуальних заяв. Зокрема, Орлова Н.А. відзив на позов не подала, хоча належним чином була повідомлена про судовий розгляд, що слідує з повідомлення про вручення поштового відправлення суду № 977.

УСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ

02.01.2020 Товариство, виступаючи у якості постачальника, уклало з ФОП Орловою Н.А., як споживачем, договір постачання природного газу № КК3-20-030 (а.с. 16-22) за умовами якого:

- постачальник зобов`язався поставити споживачеві природний газ, а споживач прийняти та оплатити його на умовах договору (пункт 1.1.);

- фактичний загальний обсяг постачання природного газу складається з обсягів постачання природного газу по розрахункових періодах, фактично поставлених постачальником споживачу протягом строку дії цього договору (пункт 1.4);

- приймання-передача газу, поставленого постачальником та прийнятого споживачем у розрахунковому періоді, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою (за наявністю) акта приймання-передачі природного газу, в якому зазначається фактичні обсяги спожитого газу та його вартість (пункт 2.6);

- ціна за 1000 куб. м газу становить 9553,02 грн з ПДВ (пункт 3.1.);

- ціна газу може змінюватися (пункт 3.2.);

- до ціни газу додається тариф на послуги його транспортування (пункт 3.3.);

- оплата здійснюється шляхом сплати 100 % суми платежу до 25 числа місяця, що передує розрахунковому періоду (пункт 3.6.);

- остаточний розрахунок здійснюється до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, на підставі акта приймання-передачі природного газу (пункт 3.8.);

- в разі порушення споживачем порядку та строків оплати поставленого постачальником газу споживач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла протягом періоду, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення, а у випадку прострочення понад 30 днів стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченої заборгованості (пункт 6.2.);

- договір діє у частині постачання газу до 31.12.2020, а в частині розрахунків до повного їх виконання (пункт 10.1.);

- договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (пункт 10.1.1.).

30.04.2020 Товариство уклало з ФОП Орловою Н.А. додаткову угоду № 1 (а.с. 23) до вказаного договору, за умовою якої сторони виклали пункти 3.3 та 3.4 у новій редакції, а саме до ціни газу додали тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи 163,89 грн за 1000 куб. м на добу з ПДВ, також споживач зобов`язався сплачувати вартість газу, яка складається з ціни, визначеної у п. 3.1. договору та тарифу на послуги транспортування, визначеного в п. 3.1. За умовами додаткових угод № 2 від 28.05.2020 (а.с. 24), № 3 від 25.08.2020 (а.с. 25) та № 4 від 25.09.2020, з-поміж іншого, сторони внесли зміни до пункту 3.1 щодо визначення ціни газу, а саме встановили, що за 1000 куб. м вона становить відповідно 4500 грн з 01.06.2020, 4890 грн з 01.09.2020 та 6090 грн з 01.11.2020 (пункт 2).

Як слідує з актів приймання-передачі природного газу, які підписані обома сторонами, Товариство передало, а ФОП Орлова Н.А. прийняла природний газ за актом № 4181 від 31.12.2020 за грудень 2020 року у кількості 0,186 тис. куб. м на суму 1313,88 грн, у тому числі послуга транспортування природного газу 25,40 грн (а.с. 28) та за актом № 225 від 31.01.2022 за січень 2022 року у кількості 0,192 тис. куб. м на суму 10243,94 грн, у тому числі послуга транспортування газу 26,22 грн (а.с. 33).

Згідно з інформаційної довідки (а.с. 36) та листа № 16/2-09/58991/2023 від 19.09.2023 (а.с. 34-35) Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» ФОП Орлова Н.А. сплатила Товариству 15.02.2021 4335,99 грн з призначенням платежу нарахування за січень та попередня оплата за лютий 2021 року, рахунок № 1043 від 28.01.2021.

11.11.2022 за вих. № 119/4.3-19412-2022 Товариство направило на адресу ФОП Орлової Н.А. вимогу про сплату 10243,94 грн основної заборгованості за газ, спожитий у січні 2022 року, проте остання вимогу не виконала.

Зі здійсненого Товариством Розрахунку заборгованості (а.с. 9-10) вбачається, що ФОП Орлова Н.А. не здійснила оплату за спожитий газ у січні 2022 та за його розрахунками основна заборгованість становить 10243,94 грн.

При цьому, за обрахунками Товариства, хоча ФОП Орлова Н.А і сплатила вартість спожитого природного газу у грудні 2020 року, але взяті на себе зобов`язання здійснила несвоєчасно (залишок заборгованості за яким порушено строк оплати за обліковими даними Товариства становила до 15.02.2021 408,71 грн), а за зобов`язаннями січня 2022 року не сплатила вартість у повному обсязі, Товариство нарахувало до сплати за зобов`язаннями:

- грудня 2020 року 1,01 грн річних та 4,03 грн пені;

- січня 2022 року 447,09 грн річних, 2934,35 грн інфляційних, 1639,03 грн пені та 717,08 грн штрафу.

ОЦІНКА УСТАНОВЛЕНИХ ОБСТАВИН ТА ЗАКОНОДАВСТВА

Щодо договору та договірних відносин

Установлені судом обставини свідчать про виникнення між Сторонами майново-господарських зобов`язань, у силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України) свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений договір поставки.

Так, у відповідності до статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона поставщик зобов`язується передати (поставити) у замовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товар), а покупець зобов`язується прийняти товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, за договором та наявними правовідносинами з поставки Товариство, виступаючи у якості постачальника, зобов`язалося постачати природний газ у необхідних об`ємах, а Орлова Н.А., як споживач, зобов`язалася сплатити вартість фактично поставленого газу до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, на підставі акту (актів) приймання-передачі природного газу.

У справі Суд установив, що у межах спірного періоду (грудень 2020 року та окремо січень 2022 року) Товариство поставило Орловій Н.А. 0,378 тис куб. м природного газу на загальну суму 11557,82 грн, що підтверджується наведеними актами приймання-передачі природного газу. Проте, ФОП Орлова Н.А. за спірним періодом сплатило вартість отриманого газу частково (за зобов`язаннями грудня 2020 року у повному обсязі, але з порушенням строку оплати, січня 2022 року заборгованість не сплачена), чим не виконала взяті на себе зобов`язання.

Статтею 193 ГК України встановлені загальні правила виконання господарських зобов`язань, за якими: суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1); кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2); не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (частина 7).

Окреслені у статті 193 ГК України правила та принципи господарювання, які корелюються із загальними засадами цивільного законодавства, вказаними у пункті 6 статті 3 ЦК України (справедливість та добросовісність) та засадами зобов`язань, визначеними у частині 3 статті 509 ЦК України (добросовісність, розумність, справедливість), означають, що цивільні права мають здійснюватися, а обов`язки виконуватися не тільки відповідно до їх призначення, а й справедливо та добросовісно, з урахуванням правил господарювання, з метою досягнення загальногосподарського інтересу.

У пункті 8.21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 Суд надав правові висновки стосовно застосування вказаних правових положень та вказав, що ці принципи втілюються у нормах права та умовах договорів і регулюють конкретні ситуації таким чином, що кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки - захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

У даному контексті Суд також зазначає, що безпосередньо сутність справедливості виражається у ментальних уявленнях, що є добро і зло, правда і неправда, а добросовісність означає необхідність сумлінної, чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав, а також дотримання належної турботливості і ставлення до процесу виконання зобов`язання з урахуванням захищених законодавством прав та інтересів іншої сторони.

Отже, зобов`язання, які виникли між Сторонами, мали ґрунтуватися на засадах добросовісності та справедливості; кожна із сторін повинна була вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, з урахуванням інтересів другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. І напроти, відсутність потрібної турботливості може вказувати на вину боржника, котра відіграє роль суб`єктивної умови відповідальності.

Водночас, Суд не абсолютизує наведені принципи по відношенню до поведінки Орлова Н.А., оскільки вона може бути наслідком не тільки суб`єктивних, але і об`єктивних причин. Проте, з огляду на положення статті 74 Господарського процесуального кодексу України воно повинне довести наявність відповідних причин.

У спорі Суд установив, що Орлова Н.А. не сплатила Товариству вартість спожитого природного газу у січні 2022 року в сумі 10243,94 грн, а також не надала доказів існування об`єктивних причин та обставин, які б вказували на вжиття нею усіх заходів, необхідних для належного (повного та у строк) виконання зобов`язання, а тому висновує, що Відповідач порушила взяті на себе зобов`язання та під час судового розгляду не довела зворотного.

Щодо пені та штрафу

Вирішуючи правомірність нарахованих та заявлених до стягнення пені у сумі 1643,06 грн та штрафу у сумі 717,08 грн Суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частина 1 статті 216 ГК України визначає, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за частинами 1 та 2 статті 217 ГК України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій.

Так, згідно із частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У статті 549 ЦК України конкретизовано визначення таких штрафних санкцій, а саме 2 штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а за частиною 3, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У пункті 6.2 договору Сторони обумовили можливість застосування пені у випадку порушення Орловою Н.А. строків оплати поставленого газу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла протягом періоду, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення, а також застосування додатково штрафу у випадку прострочення понад 30 днів у розмірі 7 відсотків від суми простроченої заборгованості.

Отже, установлені Сторонами у договорі пеня та штраф: мають безпосередню мету стимулювати ФОП Орлову Н.А. до виконання зобов`язання; за її допомогою забезпечуються права Товариства шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобов`язання; вони стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, трансформуючись у міру цивільно-правової відповідальності.

Суд перевірив нараховані Товариством суми пені та штрафу за визначеними ним періодами, за формулами: для розрахунку пені: пеня = (заборгованість) х 2 х (ставка НБУ) : 365 (кількість днів у році) х (кількість прострочених днів) : 100; для розрахунку штрафу: штраф = (заборгованість) х 7 %.

За результатами перевірки пеня складає 1643,06 грн, виходячи із розрахунків:

за зобов`язаннями грудня 2020 року:

- 408,71 грн (сума заборгованості) х 2 х 6 (ставка НБУ у періоді з 16.01.2021 по 14.02.2021) : 365 днів х 30 днів : 100 = 4,03 грн;

за зобов`язаннями січня 2022 року:

- 10243,94 грн (сума заборгованості) х 2 х 10 (ставка НБУ у періоді з 16.02.2022 по 02.06.2022) : 365 днів х 107 днів : 100 = 600,60 грн;

- 10243,94 грн (сума заборгованості) х 2 х 25 (ставка НБУ у періоді з 03.06.2022 по 15.08.2022) : 365 днів х 74 дні : 100 = 1038,43 грн.

Таким чином сума пені, складає 1643,06 грн із розрахунку: 4,03 грн + 600,60 грн + 1038,43 грн = 1643,06 грн.

За результатами перевірки штраф у сумі 717,08 грн нарахований математично правильно, виходячи із розрахунків: за зобов`язаннями січня 2022 року: 10243,94 грн (сума заборгованості) х 7 % = 717,08 грн.

Одночасне застосування пені та штрафу узгоджується з положеннями діючого законодавства, оскільки згідно з наведеною вище статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.

У пункті 5.44 постанови Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 18.05.2021 у справі № 913/686/19 Суд надав правові висновки стосовно застосування вказаних правових положень та вказав, що: одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить положенням статті 61 Конституції України, адже пеня та штраф є формами неустойки та видами штрафних санкцій, тобто є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності; у межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Щодо річних та інфляційних

Вирішуючи правомірність нарахованих та заявлених до стягнення 448,10 річних та 2934,35 грн інфляційних, суд зазначає, що у відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, інфляційні нарахування на суму боргу:

- не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті;

- за загальним правилом вони здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання;

- розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи із суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція;

- у розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд перевірив розрахунок річних за формулою: річні = (заборгованість) х 3 % х (кількість прострочених днів) : 365 (кількість днів у році) та зазначає, що вони нараховані математично правильно, виходячи з розрахунків:

за зобов`язаннями грудня 2020 року:

- 408,71 грн (сума заборгованості) х 3 % х 30 днів (у періоді з 16.01.2021 по 14.02.2021) : 365 днів = 1,01 грн;

за зобов`язаннями січня 2021 року:

- 10243,94 грн (сума заборгованості) х 3 % х 531 день (у періоді з 16.02.2022 по 31.07.2023) : 365 днів = 447,09 грн.

Таким чином сума річних складає 448,10 грн із розрахунку: 1,01 грн + 447,09 грн = 448,10 грн.

Суд також перевірив розрахунок інфляційних за формулою: (сума заборгованості) х (індекс інфляції за період) (сума заборгованості) = інфляційне збільшення; та зазначає, що вони нараховані математично правильно, виходячи з розрахунків:

за зобов`язаннями січня 2022 року:

- індекс інфляції за період з 01.03.2022 по 30.06.2023 становить 128,644742% з розрахунку: 104,5% (у березні 2022) х 103,1% (у квітні 2022) х 102,7% (у травні 2022) х 103,1% (у червні 2022) х 100,7% (у липні 2022) х 101,1% (у серпні 2022) х 101,9% (у вересні 2022) х 102,5% (у жовтні 2022) х 100,7% (у листопаді 2022) х 100,7% (в грудні 2022) х 100,8% (у січні 2023) х 100,7% (у лютому 2023) х 101,5% (у березні 2023) х 100,2% (у квітні 2023) х 100,5% (у травні 2023) х 100,8% (у червні 2023) = 127,62375%;

- інфляційне збільшення на суму заборгованості 10243,94 грн за період з 01.03.2022 по 30.06.2023 становить 2934,35 грн з розрахунку: 10243,94 грн х 128,644742% - 10243,94 грн = 2934,35 грн;

Таким чином, сума інфляційних, нарахована Товариством, є правильною і становить 2934,35 грн.

ВИСНОВКИ СУДУ З ПРЕДМЕТУ СУДОВОГО РОЗГЛЯДУ

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, з урахуванням факту несвоєчасної сплати Орловою Н.А. вартості спожитого природного газу, позовні вимоги щодо стягнення 10243,94 грн основної заборгованості, 717,08 грн штрафу, 1643,06 грн пені, 448,10 грн річних та 2934,35 грн інфляційних, доведеністю ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» власних вимог, Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в цих сумах.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судовими витратами у справі є витрати ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на сплату судового збору у сумі 2684 грн відповідно до платіжної інструкції № від 08.11.2023, які згідно з приписами статті 129 ГПК України покладаються на ОСОБА_1 ..

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 231, 238, 240 ГПК України,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Орлової Наталії Антонівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 1; ідентифікаційний код 40121452) 10243,94 грн основної заборгованості, 717,08 грн штрафу, 1643,06 грн пені, 448,10 грн річних, 2934,35 грн інфляційних та 2684 грн компенсації по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.К. Закурін

Копії рішення направити:

- ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" в електронній формі до Електронного кабінету;

- фізичній особі-підприємцю Орловій Наталії Антонівні: АДРЕСА_1 .