ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2023 р. Справа №909/598/23

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Якімець Г.Г.,

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Меблева фабрика ІФ" б/н від 04.10.2023,

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 31.08.2023, суддя Ткаченко І.В., м. Івано-Франківськ, повний текст рішення складено 31.08.2023,

за позовом комунального підприємства "Івано-Франківськводоекотехпром"

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Меблева фабрика ІФ"

про стягнення суми

ВСТАНОВИВ:

короткий зміст позовних вимог

28.06.2023 на розгляд Господарського суду Івано-Франківської області поступила позовна заява комунального підприємства "Івано-Франківськводоекотехпром" (надалі - КП "Івано-Франківськводоекотехпром") до товариства з обмеженою відповідальністю "Меблева фабрика ІФ" (надалі - ТОВ "Меблева фабрика ІФ") про стягнення 111 004,70 грн. заборгованості за договором про надання послуг централізованого водопостачання і водовідведення за № 4621від 16.02.2017, з яких 39 766,61 грн. - заборгованість за надані послуги водопостачання та водовідведення та 71 238,09 грн. - підвищена плата за скид стічних вод з перевищенням наднормативного вмісту забруднюючих речовин.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення договірних зобов`язань відповідач не оплатив надані позивачем послуги водопостачання та водовідведення. Крім того, у зв`язку з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин в стічних водах позивач нарахував відповідачу плату за скид стічних вод з перевищенням наднормативного вмісту забруднюючих речовин.

Правовою підставою позову позивач зазначає ст. 44 Водного кодексу, ст. ст. 8,12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 13 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», ст. ст. 11, 509, 526, 530, 610, 611 Цивільного кодексу України, ст. ст. 20, 173, 174, 193, 218 Господарського кодексу України, ст. ст. 6-8, 12, 13, 27, 42, 162, 171, 173, 1776-178, 182 Господарського процесуального кодексу України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 31.08.2023 у справі №909/598/23 позов задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ "Меблева фабрика ІФ" на користь КП "Івано-Франківськводоекотехпром" 39766,61 грн. заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення, 71 238,09 грн. - підвищеної плати за скид стічних вод з перевищенням нормативного вмісту забруднюючих речовин та 2 684,00 грн. судового збору.

Рішення мотивовано тим, що в період з лютого 2021 року до березня 2023 року позивачем надано відповідачу послуги водопостачання і водовідведення на загальну суму 219 877,26 грн., які останній оплатив частково в сумі 180 100,65 грн. в результаті чого виникла заборгованість в сумі 39 766,61 грн., яка підлягає стягненню.

За наслідком проведення аналізу проб стічних вод позивачем встановлено перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин, а тому відповідачу нараховано до стягнення 71 238,09 грн.,

За результатами проведених лабораторних аналізів, виявивши перевищення нормативних значень забруднюючих речовин в стічних водах відповідача, КП "Івано-Франківськводоекотехпром" здійснив розрахунок плати за скид стічних вод з перевищенням гранично допустимих концентрацій ТОВ "Меблева фабрика ІФ" та з врахуванням положень наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 316 від 01.12.2017, яким затверджено Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Відповідач ТОВ "Меблева фабрика ІФ" не погодилось з рішенням місцевого господарського суду та подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що надана позивачем виписка абонента - ТОВ "Меблева фабрика ІФ" за №4621 за період з 01.02.2021 до 31.03.2023 не доводить факту наявності спірного боргу. Зазначає, що позивачем не подано первинних документів в підтвердження обставин щодо надходження платежів від ТОВ "Меблева фабрика ІФ" у тих сумах та періодах, які наведено у виписці № 4621 за період з 01.02.2021 по 31.03.2023.

Посилається на те, що судом першої інстанції не враховано акти звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2020 до 31.10.2020 та за період з 01.11.2020 до 31.01.2021, за змістом яких спірна сума боргу та борг за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин, встановлених позивачем за наслідком проведення аналізу проб стічних вод відсутні.

Вважає, що відбори проб проведені з порушенням норм Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №316 від 01.12.2017 та Правил приймання стічних вод у комунальну систему каналізації м. Івано-Франківська, які затверджені Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №1200 від 08.10.2019. Апелянт посилається на те, що під час контрольних заборів не було дотримано процедури забору, оскільки не було присутніх представників споживача, як це передбачено п.2.4 Правил, а результати аналізів проведені з порушенням встановленого правилами строку.

Узагальнені доводи та заперечення позивача

КП "Івано-Франківськводоекотехпром" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 31.08.2023 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач у відзиві заперечує вимоги апеляційної скарги вказуючи, що саме у виписці ТОВ "Меблева фабрика ІФ" за №4621 за період 01.02.2021 до 31.03.2023 відображено всі дії, які вчиняються між виробником та споживачем.

Зазначає про необхідність розмежування поняття заборгованості на поточну та підвищену плату за скид стічних вод з перевищеним нормативом вмісту забруднення.

Вважає, що апелянтом не наведено жодних спростувань щодо фактів які підтверджують заборгованість відповідача за підвищену плату за скид стічних вод з перевищенням нормативом вмісту забруднення.

Відповідно до приписів ч. 10 ст. 270 ГПК України вказана апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається без повідомлення учасників справи.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи і заперечення, наведені в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Апеляційне провадження у справі

Ухвалою Західного господарського апеляційного суду 16.10.2023 року відкрито апеляційне провадження у справі №909/598/23 (колегією суддів у складі головуючого судді Бойко С.М., суддів Бонк Т.Б., Якімець Г.Г.).

За вимогами частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин вбачається.

16.02.2017 КП "Івано-Франківськводоекотехпром" (виробник) та ТОВ "Меблева фабрика ІФ" (споживач) уклали договір №4621 про надання послуг централізованого водопостачання і водовідведення (надалі - договір), за змістом якого виробник зобов`язався надавати споживачу послуги централізованого водопостачання і водовідведення у обсягах зазначених в додатку № 1, який є невід`ємною частиною даного договору, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати спожиті послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені цим договором (п. договору) (а.с. 13-.16).

Згідно з п. 2.1 договору, тарифи на послуги централізованого водопостачання і водовідведення встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, та на момент укладення даного договору становлять: водопостачання - 3,94 грн./м3 з ПДВ; водовідведення - 5,34 грн./м3 з ПДВ. У разі зміни тарифів, оплата послуг здійснюється за новими цінами без змін інших умов договору.

Повідомлення про зміну тарифів здійснюється через газету "Західний кур`єр". Тарифи діють з моменту встановлення їх уповноваженими на те органами у порядку, визначеному чинним законодавством (п. 2.2 договору.).

Впродовж дії договору, тарифи на послуги позивача з водопостачання та водовідведення змінювались шляхом, зокрема, внесення змін до п. 96 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 1141 від 16.06.2016 "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення".

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 2499 від 16.12.2020 "Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 16 червня 2016 року № 1141", з 01.01.2021 встановлено тариф на послуги позивача на централізоване водопостачання споживачам, які не є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, - 9,66 грн./м3 (без ПДВ); на централізоване водовідведення - споживачам, які не є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, - 11,38 грн./м3 (без ПДВ).

Відповідно п. 2.3 договору кількість поданої питної води та прийнятих стічних вод визначається згідно з показами зареєстрованих засобів обліку на водопровідних вводах та каналізаційних випусках відповідно. У разі відсутності засобів обліку на каналізаційних випусках кількість стічних вод визначається за кількістю води, що надходить з централізованої мережі водопостачання та інших джерел (власна свердловина, гаряча вода, атмосферні опади тощо).

За змістом підпунктів 3.2.4 та 3.2.5 договору, споживач зобов`язується:

- щомісячно в 12 робочий день місяця направляти свого представника у відділ обліку та реалізації послуг виробника для подання додатку № 4 "Звіт про обсяги переданої споживачу питної води і прийнятих від нього стічних вод" та одержання відповідних рахунків на оплату. У разі неподання додатку № 4 нарахування проводиться за середньодобовою витратою згідно з п. 5.24 Правил-1. При повторному неподанні додатку № 4 виробник має право без попередження припинити споживачу надання відповідних послуг тощо;

- здійснювати оплату послуг централізованого водопостачання і водовідведення в 3-х денний термін з моменту отримання рахунку та вносити авансовий платіж до 1-го числа місяця, за який проводиться передоплата, в розмірі вартості наданих послуг у минулому періоді.

Під Правилами-1 сторони мають на увазі Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (пп. 3.1.1 договору).

Згідно з пп. 3.2.2 договору, споживач зобов`язаний проводити скид стічних вод в міську каналізацію згідно з встановленими показниками якості, які наведені у даному пункті договору окремо щодо кожної забруднюючої речовини. Показники якості стічних вод контролюються виробником в контрольному колодязі, який позначається на схемі зовнішніх мереж з прив`язкою до місцевості. При неможливості доступу до контрольного колодязя відбір проб проводиться у попередньому до нього. У разі відсутності контрольного колодязя допускається відбір проб з труби на випуску в міську каналізацію. У випадку перевищення показників якості, споживач зобов`язався оплачувати за скинуті стічні води з застосуванням до діючих тарифів коефіцієнту кратності, який встановлюється згідно з Правилами-2.

Під Правилами-2 сторони мають на увазі Правила приймання стічних вод споживачів у каналізаційну систему м. Івано-Франківська (пп. 3.1.1 договору).

Згідно з п. 9.1 договору, цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2017. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо протягом останнього місяця терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про його припинення або перегляд його умов.

В додатку № 1 до договору сторони узгодили дислокацію об`єктів споживача: цех, склади на вул. Левицького, 1; вид послуг - в/к; площа даху забудови - 3992; площа твердого покриття - 80; діаметр лічильника - 15; норма розходу води в добу - 11,6 м3, розрахунковий об`єм споживання в місяць: 348 м3 (а.с.16).

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами підписано акт визначення меж обслуговування водопроводу та каналізації (додаток № 2 до договору), відповідно до якого споживач обслуговує і постійно підтримує в робочому стані водопровідний ввід від місця приєднання до комунального водопроводу включаючи запірну арматуру на місці врізки і колодязь, у якому вона встановлена по вул. Дудаєва; споживач обслуговує і постійно підтримує у робочому стані каналізаційний випуск до місця приєднання в комунальну мережу, включаючи колодязь на місці врізки: колектор 1000 вздовж р. Бистриці-Надвірнянської (а.с. 17).

Судами встановлено, що в період з лютого 2021 року до березня 2023 року позивачем надано відповідачу послуги водопостачання і водовідведення на загальну суму 219 877,26 грн., які останній оплатив частково в сумі 180 100,65 грн. (а.с. 18-20, 81).

Позивачем долучено до матеріалів справи копії рахунків-фактур та актів про обсяги переданої комунальним підприємством "Івано-Франківськводоекотехпром" абоненту ТОВ "Меблева фабрика ІФ" холодної води і прийнятих від нього стічних вод, в яких зафіксовані показники з приладів обліку, якими підтверджуються щомісячні обсяги поставленої води та кількості прийнятих стоків та які складені за участі представників позивача та відповідача (а.с. 21-80).

Відповідно до умов договору 08.09.2020, 17.12.2020, 18.05.2021 та 15.11.2021 КП "Івано-Франківськводоекотехпром" здійснювало відбори проб стічних вод з контролюючого колодязя, що знаходиться по вул. Левицького, 1 в м. Івано-Франківську, що підтверджується актами відбору стічних вод (а.с. 82, 92, 98, 106).

Згідно з актами відбору стічних вод від 08.09.2020, 17.12.2020, 18.05.2021 та 15.11.2021 та відповідно до протоколів вимірювань показників складу та властивостей вод, встановлено перевищення нормативів гранично допустимих концентрацій у відібраних стічних водах відповідача по наступних показниках, а саме:

- відповідно до протоколу №130/20 від 15.09.2020: ХСК становить 1509,0 мг/дм3 при нормованому значенні 500 мг/дм3, азот амонійний - 81,8 мг/дм3 при нормованому значенні 30 мг/дм3, фосфати - 27,3 мг/дм3 при нормованому значенні 10,0 мг/дм3 (а.с. 83);

- відповідно до протоколу №131/20 від 15.09.2020: ХСК становить 1131,0 мг/дм3 при нормованому значенні 500 мг/дм3, азот амонійний - 161,3 мг/дм3 при нормованому значенні 30 мг/дм3, фосфати 37,4 мг/дм3 при нормованому значенні 10,0 мг/дм3 (а.с. 84);

- відповідно до протоколу № 171/20 від 23.11.2020: азот амонійний становить 77,6 мг/дм3 при нормованому значенні 30 мг/дм3, фосфати - 21,57 мг/дм3 при нормованому значенні 10,0 мг/дм3 (а.с. 93);

- відповідно до протоколу № 52/21 від 25.05.2021: азот амонійний становить 51,9 мг/дм3 при нормованому значенні 30 мг/дм3, фосфати - 13,6 мг/дм3 при нормованому значенні 10,0 мг/дм3 (а.с. 99);

- відповідно до протоколу № 185/2021 від 22.11. 2021 р.: азот амонійний становить 31,2 мг/дм3 при нормованому значенні 30 мг/дм3, фосфати - 11,25 мг/дм3 при нормованому значенні 10,0 мг/дм3 (а.с. 107).

За результатами виявлених перевищень нормативних значень забруднюючих речовин в стічних водах відповідача, КП "Івано-Франківськводоекотехпром" здійснено розрахунки плати за скид стічних вод з перевищенням гранично допустимих концентрацій ТОВ "Меблева фабрика ІФ", за змістом якими:

- на основі результатів лабораторних аналізів стічних вод, відібраних 08.09.2020, плата за скид стічних вод з перевищенням гранично допустимих концентрацій становить 20 982,72 грн. та 32 113,00 грн. (а.с. 88, 89);

- на основі результатів лабораторних аналізів стічних вод, відібраних 17.11.2020, плата за скид стічних вод з перевищенням гранично допустимих концентрацій становить 14 157,42 грн. (а.с. 95);

- на основі результатів лабораторних аналізів стічних вод, відібраних 18.05.2021, плата за скид стічних вод з перевищенням гранично допустимих концентрацій становить 3 304,48 грн. (а.с. 102);

- на основі результатів лабораторних аналізів стічних вод, відібраних 15.11.2021, плата за скид стічних вод з перевищенням гранично допустимих концентрацій становить 680,47 грн. (а.с. 110).

Таким чином загальний розмір підвищеної плата за скид стічних вод з перевищенням нормативного вмісту забруднюючих речовин становить 71 238,09 грн. (20 982,72 грн. + 32 113,00 грн. + 14 157,42 грн. + 3 304,48 грн. + 680,47 грн.).

Повідомлення про результати аналізу стічних вод з доданими протоколами вимірювань показників складу та властивостей вод, розрахунки плати за скид стічних вод з перевищенням гранично допустимих концентрацій ТОВ "Меблева фабрика ІФ", а також рахунки на плату за скид стічних вод з наднормативним вмістом забруднюючих речовин позивач направляв відповідачу рекомендованими листами. Проте, відповідач рахунки на плату за скид стічних вод з наднормативним вмістом забруднюючих речовин не оплатив.

Також, з метою досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача з вимогою за №75.3.4.1/721 від 29.06.2022 про оплату заборгованості (а.с. 112-113), яку відповідач залишив без відповіді та належного реагування.

Отже, предметом спору в цій справі є вимога позивача про стягнення з відповідача 39 776,61 грн. за послуги водопостачання і водовідведення надані за період з лютого 2021 року до березня 2023 та вимога позивача про стягнення з відповідача підвищеної плати за скид стічних вод з перевищенням нормативного вмісту забруднюючих речовин в розмірі 71 238,09 грн.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

У відповідності до частини 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України зазначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (п. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 903 ЦК України).

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачем житлово-комунальних послуг є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

За приписами частини 1 статті 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" порядок надання житлово-комунальних послуг має відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулює також Закон України "Про питну воду та питне водопостачання".

У статті 1 цього Закону визначено, що централізоване питне водопостачання - господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об`єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов`язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води; централізоване водовідведення - господарська діяльність із відведення та очищення стічних вод за допомогою системи централізованого водовідведення.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору.

Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.

Тобто, стаття 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" передбачає надання послуг з питного водопостачання на підставі договору з підприємством питного водопостачання.

КП "Івано-Франківськводоекотехпром" є підприємством питного водопостачання, яке надає послуги з централізованого питного водопостачання (згідно із Законом - це господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об`єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов`язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води) та водовідведення (згідно із Законом - це господарська діяльність із відведення та очищення комунальних та інших стічних вод за допомогою комплексу об`єктів, споруд, колекторів, трубопроводів, пов`язаних єдиним технологічним процесом).

Статтею 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" передбачено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Щодо наявності боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення в сумі 39 766,61 грн., то наявність такого вбачається з розрахунків, рахунків-фактур та актів про обсяги переданої КП "Івано-Франківськводоекотехпром" абоненту ТОВ "Меблева фабрика ІФ" холодної води і прийнятих від нього стічних вод (а.с. 18-81).

Апелянт посилається на те, що виписка щодо абонента ТОВ "Меблева фабрика ІФ" №4621 за період з 01.02.2021 до 31.03.2023 не встановлює факту наявності спірного боргу, оскільки не відображає інфомації щодо надходження оплати за надані послуги. Також, вказує на відсутність боргу у періоди з 01.01.2020 по 31.10.2020 та за період з 01.11.2020 по 31.01.2021 посилаючись на підписані сторонами акти звірки взаєморозрахунків.

Спростовуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що з виписки щодо абонента - ТОВ "Меблева фабрика ІФ" вбачаються всі дії, які вчинялись у спірний період з лютого 2021 по березень 2023, а саме вказані періоди та суми нарахувань за водопостачання та водовідведення, а також суми оплачені в той чи інший період за водопостачання та водовідведення споживачем (а.с. 19-20).

Дослідивши розрахунки, рахунки-фактури та акти про обсяги переданої КП "Івано-Франківськводоекотехпром" абоненту ТОВ "Меблева фабрика ІФ" холодної води і прийнятих від нього стічних вод та з огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про стягнення з відповідача на користь позивача 39 766,61 грн. заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.02.2021 до 31.03.2023.

Щодо посилання апелянта на підписані сторонами акти звірки взаєморозрахунків у періоди з 01.01.2020 по 31.10.2020 та за період з 01.11.2020 по 31.01.2021 долучені до апеляційної скарги, суд зазначає, що такі не стосуються спірного періоду, а саме періоду з лютого 2021 по березень 2023, а отже не є належними доказами.

Відповідно до ст. 13-1 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови дотримання нормативів гранично допустимих концентрацій та нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

Місцеві правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення населеного пункту встановлюють вимоги щодо приймання стічних вод населеного пункту.

Місцеві правила розробляються на підставі та з урахуванням вимог правил приймання стічних вод та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 316 від 01 грудня 2017 р. затверджено Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення.

В Розділі VI цих Правил передбачено, зокрема, що споживачі, які скидають стічні води до системи централізованого водовідведення або безпосередньо на каналізаційні очисні споруди виробника, повинні забезпечити можливість проведення виробником у будь-який час доби контролю за скидом стічних вод.

Для визначення вмісту забруднень у стічних водах споживачів використовуються дані лабораторії виробника, у разі її відсутності - інших лабораторій, що здійснюють свою діяльність у цій галузі відповідно до вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність".

З метою контролю якості стічних вод споживачів виробник здійснює відбір контрольних проб. Виявлені в цих пробах перевищення ДК (допустимих концентрацій) забруднюючих речовин у стічних водах є достатньою підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень.

У разі виявлення перевищення ДК забруднюючих речовин, встановлених цими Правилами та місцевими правилами приймання, виробник у строк не більше п`яти робочих днів з дати відбору контрольної проби направляє споживачу лист-повідомлення про виявлене перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах споживача та результати хімічного аналізу.

У строк, що не перевищує шести місяців після визначення перевищення допустимих концентрацій, виробник направляє споживачу рахунок за скид стічних вод з перевищенням ДК забруднюючих речовин та копії підтвердних документів.

Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №1200 від 08.10.2019 затверджено Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення міста Івано-Франківська" (далі - місцеві правила).

Згідно з п. 1.3 місцевих правил, ці Правила поширюються на комунальне підприємство "Івано-Франківськводоекотехпром" (код 32360815), яке надає послуги з централізованого водовідведення (відведення та/або очищення стічних вод) (далі - виробник), на юридичних осіб незалежно від форм власності та відомчої належності, фізичних осіб - підприємців, фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність і взяті на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з Податковим кодексом України, які скидають стічні води до систем централізованого водовідведення або безпосередньо у каналізаційні очисні споруди (далі - споживач).

При перевищенні рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах споживачів, що скидаються ними у систему централізованого водовідведення, порівняно з встановленими місцевими Правилами, споживачі сплачують виробнику плату за скид понаднормативних забруднень, яка нараховується за тарифом на послугу централізованого водовідведення з урахуванням коефіцієнту кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми (пп. 1.14.4 місцевих правил).

Відповідно до п. 8.11 місцевих правил, у разі виявлення перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин, встановлених місцевими Правилами, виробник у строк не більше п`яти робочих днів з дати відбору контрольної проби направляє споживачу лист-повідомлення про виявлене перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин у стічних водах споживача та результати хімічного аналізу. У строк, що не перевищує шести місяців після визначення перевищення допустимих концентрацій, виробник направляє споживачу рахунок за скид стічних вод з перевищенням допустимої концентрації забруднюючих речовин та копії підтвердних документів.

За змістом п. 8.12 місцевих правил, у разі незгоди споживача з результатами даних лабораторії виробника щодо якості стічних вод згідно з аналізом контрольної проби, за результатами якого зроблено висновок про наявність у стічних водах споживача перевищень допустимої концентрації забруднюючих речовин, споживач має право звернутися до незалежної лабораторії, що здійснює свою діяльність у цій галузі відповідно до вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", для проведення аналізу арбітражної проби, яка відбирається одночасно з контрольною пробою і зберігаються належним чином виробником та споживачем. Результати аналізів арбітражної проби приймаються за основу споживачем та виробником.

Щодо тверджень апелянта про порушення процедури відборів проб, колегія суддів вважає такі безпідставними, оскільки, як вбачається з актів від 08.09.2020, 17.11.2020, 18.05.2021 та від 15.11.2021 при процедурі проведення відборів проб, був присутній представник споживача (апелянта), також ним підписані вказані вище акти та в таких містяться відомості щодо отримання чи відмови в отриманні (акт №485,486 від 18.06.2020) арбітражної проби споживачем.

Відповідно п. 3.3.2 договору показники якості стічних вод контролюються виробником в контрольному колодязі, який позначається на схемі зовнініх мереж з прив`язкою до місцевості. При неможливосідоступу до контрольного колодязя відбір проб проводиться у попередньому до нього. У разі відсутності контрольного колодязя допускається відбір проб з труби на випуску в міську каналізацію, У випадку перевищення показників якості, оплачувати за скинуті стічні води з застосуванням до діючих тарифів коефіцієнту кратності, який встановлений згідно Правил-2.

В актах від 08.09.2020, 17.11.2020, 18.05.2021 та від 15.11.2021 зазначено, що проби відібрані з контрольного колодязя.

Окрім того, апелянт не скористався належним йому правом на звернення до незалежної лабораторії для проведення аналізу арбітражної проби у відповідності до п. 8.12. Правил приймання стічних вод у комунальну систему каналізації м. Івано-Франківська.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача підвищеної плати за скид стічних вод з перевищенням нормативного вмісту забруднюючих речовин в розмірі 71 238,09 грн.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та погоджується з висновками місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог.

Доводи відзиву на апеляційну скаргу про наявність заборгованості ТОВ "Меблева фабрика ІФ" перед КП "Івано-Франківськводоекотехпром" за договором про надання послуг централізованого водопостачання і водовідведення №4621 від 16.02.2017, знайшли своє підтвердження та враховані апеляційним господарським судом.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області прийняте з дотриманням вимог норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін.

Заперечення позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу відповідають фактичним обставинам по справі, а тому суд враховує їх як обґрунтовані.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені місцевим господарським судом обставин по справі та його правильні висновки, а тому апеляційна скарга ТОВ "Меблева фабрика ІФ" б/н від 04.10.2023 підлягає залишенню без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 статті 86 ГПК України (в редакції Закону №132-IX від 20.09.2019), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи залишення апеляційної скарги без задоволення, суд дійшов до висновку про покладення на апелянта судового збору в розмірі 4 026,00 грн., який сплачений згідно з платіжної інструкції за № 67243233 від 03.10.2023.

Керуючись ст. ст. 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Меблева фабрика ІФ" б/н від 04.10.2023 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 31.08.2023 у справі №909/598/23 залишити без змін.

Судовий збір в розмірі 4 026,00 грн. покласти на апелянта.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя Бойко С.М.

Судді Бонк Т.Б.

Якімець Г.Г.