ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2023 Справа № 917/992/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., за участю секретаря судового засідання Сілаєвої О. Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Приватного підприємства "Агроантех", Черкаська область

до Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта", м. Кременчук

про стягнення 1 832 249,75 грн

за участю представників

від позивача: Пилипенко Р. Б., Івченко О. М.;

від відповідача: Михайленко А. М.

встановив:

До Господарського суду Полтавської області надійшов позов Приватного підприємства "Агроантех" до Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" про стягнення 1 832 249,75 грн - збитків, які заподіяні внаслідок невидачі та не реєстрації в ЄРПН податкових накладних з ПДВ за поставлений товар у березні-квітні 2022 року згідно з договором на поставку нафтопродуктів від 12.01.2017 № 72/2/2118.

Відповідач у відзиві (т.1 а.с.126-130) проти позову заперечує повністю з таких підстав:

- поставки не відбувалися по договору № 72/2/2118 від 12.01.2017р., оскільки строк його дії закінчився. Протягом березня-квітня 2022 року здійснювалась поставка нафтопродуктів на підставі Договору приєднання, який був розміщений на офіційному сайті ПАТ „Укртатнафта та реалізувався шляхом надання заявок на відвантаження;

- право ПП «Агроантех» на формування податкового кредиту за березень - квітень 2022 року за відсутності зареєстрованих податкових накладних передбачено підпунктом 322 Підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України; позивач не скористався правом на формування податкового кредиту за наявності такої можливості;

- неможливість реєстрації податкових накладних ПАТ «Укртатнафта» з початку запровадження воєнного стану підтверджена уповноваженим органом шляхом прийняття Рішення від 28.10.2022 №788/Ж10/31/00-04-01-01;

- податкові накладні за квітень 2022 року зареєстровані ПАТ «Укртатнафта» 31 травня 2023 року в процесі відновлення ведення податкового обліку.

Відповідач подав клопотання (т.1 а.с.205-216) про залучення доказів, яке суд задовольнив.

У цій справі були вчинені такі процесуальні дії.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2023 (т.1 а.с.104) цей позов був переданий на розгляд судді Безрук Т. М.

Ухвалою від 21.06.2023 (т.1 а.с.108-109) суд залишив позовну заяву без руху і встановив строк для усунення недоліків. Позивач у встановлений строк виправив недоліки (т.1 а.с.110-118).

Ухвалою від 07.07.2023 (т.1 а.с.119) суд відкрив провадження у справі № 917/992/23, призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання та встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою від 06.09.2023 (т.1 а.с.185) суд продовжив строк проведення підготовчого провадження на 30 днів для належної підготовки справи для розгляду по суті.

Ухвалою від 03.10.2023 (т.1 а.с.202-203) суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позивач подав клопотання (т.1 а.с.217-220) про участь в судовому засіданні 07.11.2023 в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 27.10.2023 (т.1 а.с.233) суд це клопотанян відхилив, оскільки за даними судової системи бронювання відеоконференції в судах - у Господарському суді Полтавської області відсутня технічна можливість для проведення судового засідання в режимі відеоконференції 07.11.2023 об 11:20 год в зв`язку з попереднім бронюванням та зайнятістю залів судових засідань для відеоконференцій у інших справах.

31.10.2023 від Приватного підприємства "Агроантех" надійшла заява (т.1 а.с.239-250), підписана представником позивача - адвокатом Пилипенко Ростиславом Борисовичем, про відвід судді Безрук Т. М. від участі у розгляді справи № 917/992/23.

Ухвалою судді Господарського суду Полтавської області Безрук Т. М. від 01.11.2023 (т.2 а.с.2-6) вказана заява визнана необгрунтованою, а матеріали справи разом з заявою про відвід судді передано для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2023 (т.2 а.с.13-14) заяву про відвід (вх. № 13942 від 31.10.2023) передано на розгляд судді Пушку І. І.

Ухвалою судді Господарського суду Полтавської області Пушка І. І. від 03.11.2023 (т.2 а.с.15-16) у задоволенні заяви ПП Агроантех (вх № 13942 від 31.10.2023) про відвід судді Безрук Т.М. від розгляду справи № 917/992/23 відмовлено.

03.11.2023 від Приватного підприємства "Агроантех" до суду надійшла заява № 14 від 30.10.2023 (т.2 а.с.17-22), підписана директором Івченко О. М., про відвід судді Безрук Т. М. від участі у розгляді справи № 917/992/23.

Ухвалою судді Господарського суду Полтавської області Безрук Т. М. від 03.11.2023 (т.2 а.с.24-28) вказана заява визнана необгрунтованою, справа разом з заявою про відвід судді передані для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2023 (т.2 а.с.29-30) заяву про відвід від 03.11.2023 передано на розгляд судді Погрібній С. В.

Ухвалою судді Господарського суду Полтавської області Погрібної С. В. від 06.11.2023 (т.2 а.с.31) у задоволенні заяви Приватного товариства Агроантех від 03.11.2023 про відвід судді Безрук Т.М. від розгляду справи № 917/992/23 відмовлено.

Позивач подав клопотання від 07.11.2023 (т.2 а.с.42-44) про відкладення розгляду справи та про проведення судових засідань у справі в режимі відеоконференції у приміщенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за участю його представника. Це клопотання суд задовольнив ухвалою від 07.11.2023 (т.2 а.с.50).

Відповідач подав клопотання (т.2 а.с.56-57) про проведення судових засідань у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за участю його представника. Це клопотання суд задовольнив ухвалою від 27.11.2023 (т.2 а.с.60-61).

Позивач подав клопотання (т.2 а.с.66-69) про залучення у справу додаткових доказів, повернення розгляду справи на стадію підготовчого засідання, та про закриття провадження у справі в частині 410186,91 грн збитків.

Суд клопотання в частині залучення додаткових доказів задовольнив на підставі ст. 207 ГПК України, та відмовив у клопотанні в частині повернення розгляду справи на стадію підготовчого провадження в зв`язку з відсутністю процесуальної необхідності.

Про час і місце розгляду справи по суті сторони повідомлені належним чином, що підтверджується довідками від 30.11.2023 про доставку електронного листа (ухвали від 28.11.2023) позивачу (т.2 а.с.91) та його представнику (т.2 а.с.89), відповідачу (т.2 а.с.90) та його представнику (т.2 а.с.88)

За клопотаннями позивача та відповідача їх представники приймали участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Під час розгляду справи по суті суд заслухав пояснення сторін та дослідив всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 11.12.2023 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення згідно з ч. 6 ст. 233, ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між Приватним підприємство «Агроантех» (далі позивач, покупець) та Публічним акціонерним товариством "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» (далі відповідач, постачальник) був укладений договір поставки нафтопродуктів № 72/2/2118 від 12.01.2017 р. (далі - Договір від 12.01.2017; т.1 а.с.31-35).

За умовами п.1.1 Договору поставки від 12.01.2017 цей договір визначає загальні умови укладання між сторонами угод на поставку товару постачальником покупцю, а також права, обов`язки і відповідальність сторін за угодами, що укладаються відповідно до положень цього договору.

Згідно з п.3.1 Договору поставки від 12.01.2017 для здійснення поставки товару за цим договором сторони перед кожною поставкою погоджують в порядку, передбаченому п. 3.2 3.9 цього договору, наступні істотні умови: найменування, кількість, якість товару, вид транспорту, яким має бути здійснене відвантаження, ціну товару і дату поставки товару. Сторони мають право визначити інші істотні умови при укладання угод на поставку товару.

В п. 8.1 Договору поставки від 12.01.2017 зазначено, що погоджені сторонами поставки товару оформляються шляхом підписання сторонами специфікацій до цього Договору, в яких вказується найменування і кількість товару, нормативний документ, що регламентує вимоги до якості товару, дата поставки, код виду відвантаження, ціна і загальна вартість товару. Вказана специфікація оформляється щомісячно в останній день місяця, в якому здійснювалася поставка товару, і є невід`ємною частиною цього договору.

За умовами п. 3.5. Договору поставки від 12.01.2017 покупець, у разі згоди на поставку йому заявленого товару за ціною, вказаною постачальником в рахунку на попередню оплату, здійснює в строк, зазначений у п.3.6 даного Договору, оплату товару попереднім платежем у повному обсязі. Рахунок постачальника на попередню оплату є підставою для перерахування попередньої оплати за товар.

У п.11.1 Договору поставки від 12.01.2017 вказано строк його дії становить з 12.01.2017р. по 31.12.2017р.

Позивач у позові вказує, що на підставі Договору від 12.01.2017 позивач замовив та оплатив відповідачу у березні-квітні 2022 року згідно виставлених рахунків попереднім платежем грошові кошти за замовлені нафтопродукти, в підтвердження вказаних обставин позивач додав до позову наступні платіжні інструкції:

№ 947 від 04.03.2022 на суму 500 000,00 грн, у тому числі ПДВ 83 333,33 грн (т.1 а.с.76),

№ 948 від 04.03.2022 на суму 948 000,00 грн, у тому числі ПДВ 158 000,00 грн (т.1 а.с.75),

№ 951 від 10.03.2022 на суму 1320 000,00 грн, у тому числі ПДВ 220 000,00 грн (т.1 а.с.74),

№ 952 від 10.03.2022 на суму 600 000,00 грн, у тому числі ПДВ 100 000,00 грн (т.1 а.с.73),

№ 958 від 14.03.2022 на суму 800 000,00 грн, у тому числі ПДВ 133 333,33 грн (т.1 а.с.72),

№ 959 від 14.03.2022 на суму 800 000,00 грн, у тому числі ПДВ 133 333,33 грн (т.1 а.с.71),

№ 960 від 15.03.2022 на суму 1 700 000,00 грн, у тому числі ПДВ 283 333,33 грн (т.1 а.с.70),

№ 48 від 21.03.2022 на суму 800 000,00 грн, у тому числі ПДВ 52336,45 грн (т.1 а.с.63),

№ 964 від 21.03.2022 на суму 30 000,00 грн, у тому числі ПДВ 5000,00 грн т.1 а.с.69),

№ 966 від 23.03.2022 на суму 1 300 000,00 грн, у тому числі ПДВ 85 046,73 грн (т.1 а.с.68),

№ 971 від 28.03.2022 на суму 1 535 000,00 грн, у тому числі ПДВ 100 420,56 грн (т.1 а.с.67),

№ 983 від 31.03.2022 на суму 1 550 000,00 грн, у тому числі ПДВ 100 420,56 грн (т.1 а.с.66),

№ 23 від 05.04.2022 на суму 1 200 000,00 грн, у тому числі ПДВ 78504,67 грн (т.1 а.с.61),

№ 49 від 05.04.2022 на суму 360 000,00 грн, у тому числі ПДВ 23551,40 грн (т.1 а.с.62),

№ 27 від 15.04.2022 на суму 415 785,00 грн, у тому числі ПДВ 69297,50 грн (т.1 а.с59),

№ 52 від 15.04.2022 на суму 355 000,00 грн, у тому числі ПДВ 23231,30 грн т.1 а.с.60),

№ 1004 від 15.04.2022 на суму 779 215,00 грн, у тому числі ПДВ 50976,68 грн (т.1 а.с.65),

№ 53 від 22.04.2022 на суму 810 000,00 грн, у тому числі ПДВ 52990,65 грн (т.1 а.с.58),

№ 1016 від 22.04.2022 на суму 850 000,00 грн, у тому числі ПДВ 55607,48 грн (т.1 а.с.64).

Позивач у позові вказує, що на підставі Договору від 12.01.2017 відповідач у березні - квітні 2022 року автомобільним транспортом через ТОВ «Торговий Дім - Укртатнафта» поставив позивачу товар, в підтвердження чого позивач надав до матеріалів справи наступні накладні на поставку нафтопродуктів:

№ 006450 від 08.03.2022 на загальну суму 947100,00 грн., у тому числі: вартість товару 789250,00 грн і ПДВ 157850,00 грн (т.1 а.с.47);

№ 006475 від 08.03.2022 на загальну суму 489064,04 грн., у тому числі: вартість товару 407553,37 грн і ПДВ 81510,67 грн (т.1 а.с.48);

№ 006678 від 11.03.2022 на загальну суму 574200,00 грн., у тому числі: вартість товару 478500,00 грн і ПДВ 95700,00 грн (т.1 а.с.45);

№ 006679 від 11.03.2022 на загальну суму 1222313,09 грн., у тому числі: вартість товару 1018594,24 грн і ПДВ 203718,85 грн (т.1 а.с.44);

№ 006856 від 15.03.2022 на загальну суму 859880,06 грн., у тому числі: вартість товару 716566,72 грн і ПДВ 143313,34 грн (т.1 а.с.46);

№ 006857 від 15.03.2022 на загальну суму 855736,07 грн., у тому числі: вартість товару 713113,39 грн і ПДВ 142622,68 грн (т.1 а.с.43);

№ 007123 від 17.03.2022 на загальну суму 1329981,25 грн., у тому числі: вартість товару 1108317,71 грн і ПДВ 221663,54 грн (т.1 а.с.42);

№ 007287 від 21.03.2022 на загальну суму 754499,08 грн., у тому числі: вартість товару 705139,33 грн і ПДВ 49359,75 грн (т.1 а.с.97);

№ 007288 від 21.03.2022 на загальну суму 328320,00 грн., у тому числі: вартість товару 306841,12 грн і ПДВ 21478,88 грн (т.1 а.с.36);

№ 007289 від 21.03.2022 на загальну суму 210160,01 грн., у тому числі: вартість товару 196411,22 грн і ПДВ 13748,79 грн (т.1 а.с.96);

№ 007522 від 23.03.2022 на загальну суму 572291,95 грн., у тому числі: вартість товару 534852,29 грн і ПДВ 37439,66 грн (т.1 а.с. 39);

№ 007523 від 23.03.2022 на загальну суму 542505,00 грн., у тому числі: вартість товару 507 014,02 грн і ПДВ 35490,98 грн (т.1 а.с.37);

№ 007524 від 23.03.2022 на загальну суму 220383,98 грн., у тому числі: вартість товару 205966,34 грн і ПДВ 14417,64 грн (т.1 а.с.38);

№ 007942 від 28.03.2022 на загальну суму 1290007,98 грн., у тому числі: вартість товару 1205614,93 грн і ПДВ 84393,05 грн (т.1 а.с.41);

№ 007943 від 28.03.2022 на загальну суму 233948,01 грн., у тому числі: вартість товару 218643,00 грн і ПДВ 15 305,01 грн (т.1 а.с.40);

№ 008332 від 31.03.2022 на загальну суму 243788,99 грн, у тому числі: вартість товару 227 840,18 грн і ПДВ 15948,81 грн (т.1 а.с.50);

№ 008333 від 31.03.2022 на загальну суму 1310080,18 грн, у тому числі: вартість товару 1 224 374,00 грн і ПДВ 85706,18 грн (т.1 а.с.49);

№ 008987 від 05.04.2022 на загальну суму 1316519,87 грн., у тому числі: вартість товару 1230392,40 грн і ПДВ 86127,47 грн (т.1 а.с.56);

№ 008988 від 05.04.2022 на загальну суму 256499,97 грн., у тому числі: вартість товару 239719,60 грн і ПДВ 16780,37 грн (т.1 а.с.57);

№ 010178 від 11.04.2022 на загальну суму 669749,97 грн., у тому числі: вартість товару 625934,55 грн і ПДВ 43815,42 грн (т.1 а.с.55);

№ 010179 від 11.04.2022 на загальну суму 849159,92 грн., у тому числі: вартість товару 793607,40 грн і ПДВ 55552,52 грн (т.1 а.с.54);

№ 011523 від 16.04.2022 на загальну суму 663299,92 грн., у тому числі: вартість товару 619906,47 грн і ПДВ 43393,45 грн (т.1 а.с.53);

№ 011524 від 16.04.2022 на загальну суму 871379,92 грн., у тому числі: вартість товару 814373,76 грн і ПДВ 57006,16 грн (т.1 а.с.52);

№ 012749 від 22.04.2022 на загальну суму 1679999,88 грн., у тому числі: вартість товару 1570093,35 грн і ПДВ 109906,53 грн (т.1 а.с.51).

Відповідач у відзиві (а.с.126-130) заперечує, що спірні правовідносини ґрунтувалися на договорі № 72/2/2118 від 12.01.2017р., оскільки строк його дії становить з 12.01.2017р. по 31.12.2017р. Одночасно, ПАТ „Укртатнафта підтверджує, що протягом березня-квітня 2022 року здійснювалась поставка позивачу нафтопродуктів на підставі Договору приєднання, який був розміщений на офіційному сайті ПАТ „Укртатнафта та реалізувався шляхом надання заявок на відвантаження.

При вирішенні спору в цій частині суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 509, ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В статті 628 ЦК України вказано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У стаття 631 ЦК України зазначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

У ч.7 ст. 108 Господарського кодексу України вказано, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

У п.11.1 Договору поставки від 12.01.2017 вказано строк його дії становить з 12.01.2017р. по 31.12.2017р.

У цьому договорі не передбачено автоматичного продовження його дії на наступний строк. Доказів укладення між позивачем та відповідачем письмової угоди щодо зміни вказаного строку дії договору позивач суду не надав.

Таким чином, позивач не довів належними доказами того, що вказаний договір продовжував діяти у березні - квітні 2022 року.

Отже, матеріалами справи не підтверджується, що поставки товару, проведені у березні-квітні 2022 року, були саме по Договору поставки від 12.01.2017.

Натомість, відповідач у відзиві вказує, що протягом березня - квітня 2022 року здійснювалась поставка позивачу нафтопродуктів на підставі Договору приєднання, який був розміщений на офіційному сайті ПАТ „Укртатнафта та реалізувався шляхом надання заявок на відвантаження.

За умовами преамбули Договору поставки нафтопродуктів (договору приєднання) (далі Договір приєднання; т.1 а.с. цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України. Фактом приєднання покупця до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення ним будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної покупцем заявки на поставку товару за формою, наведених у додатку № 1 або № 2 до договору, та/ або сплата виставленого рахунку постачальника (а.с.133-135).

Згідно п.1.1 Договору приєднання постачальник зобов`язується поставити покупцю, а покупець прийняти та оплатити товар відповідно до умов договору. Під товаром у договорі розуміється нафтопродукти, перелік яких розміщено на сайті http:/www.ukrtatnafta.com/.

У п.2.1 Договору приєднання вказано, що для здійснення постачальником поставки товару покупець надає постачальнику заявку на поставку на своєму фірмовому бланку за підписом уповноваженої посадової особи та з відбитком печатки покупця за формою, наведеною у додатку 1 (на відвантаження залізничним транспортом) та/або додатку 2 (на відвантаження автомобільним транспортом) до договору.

Приватне підприємство «Агроантех» (позивач) подало відповідачу Заявки згідно договору приєднання (на відвантаження автомобільним транспортом), які підписані та посвідчені печаткою позивача та відповідають додатку 2 до Договору приєднання, а саме заявки: вих. № 12 від 09.03.2022 (а.с.136), вих. № 12 від 14.03.2022 (а.с.137), вих. № 13 від 17.03.2022 (а.с.138), вих. № 16 від 21.03.2022 (а.с.139, 140), вих. № 17 від 22.03.2022 (а.с.141), вих. № 18 від 24.03.2022 (а.с.142), вих. № 18 від 25.03.2022 (а.с.143), вих. № 18 від 28.03.2022 (а.с.144, 145), вих. № 19 від 30.03.2022 (а.с.146), вих. № 20 від 04.04.2022 (а.с.147), вих. № 21 від 07.04.2022 (а.с.148), вих. № 21 від 08.04.2022 (а.с.149), вих. № 22 від 14.04.2022 (а.с.150), вих. № 23 від 19.04.2022 (а.с.151), вих. № 23 від 22.04.2022 (а.с.152).

У цих заявках позивач вказав, що згідно з умовами Договору поставки нафтопродуктів (договору приєднання), розміщеного на сайті http:/www.ukrtatnafta.com/, він прохає виставити рахунки на попередню оплату та запланувати до відвантаження товар: бензин А-92, дизельне паливо ДП, бензин автомобільний А-95.

Відповідно до ст.13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В ст. 76 ГПК України вказано, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

У ч. 1 ст. 79ГПК Українизазначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Надані відповідачем докази суд вважає більш вірогідними для висновку, що поставка заявлених у цьому позові нафтопродуктів відбулася на підставі вказаного Договору поставки нафтопродуктів (договору приєднання).

Позивач у позові також вказує, що після отримання від позивача грошових коштів за замовлені партії нафтопродуктів відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання га всупереч приписам п. 201.10 ст. 201 ПК України, не видав покупцю й не зареєстрував Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) податкові накладні на поставлений товар в сумі 1 832 249,75 грн ПДВ, який було сплачено ПП «Агроантех» належним чином в ціні придбання нафтопродуктів. Внаслідок цього позивач вказує на наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ в розмірі 1832249,75 грн до податкового кредиту ПП «Агроантех», а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на вказану суму, яка фактично є збитками покупця.

Позивач звертався до відповідача з досудовою претензією від 16.11.2022 № 16 (т.1 .а.с.88-91), в якій заявив вимогу сплатити позивачу 1 832 249,75 грн збитків, заподіяних протиправною не реєстрацією постачальником податкових накладних в ЄРПН.

Відповідач вказані у претензії кошти позивачу не сплатив. Тому позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення з відповідача 1 832 249,75 грн збитків.

Після подачі цього позову позивач подав клопотання (т.2 а.с.66-69) про закриття провадження у справі в частині 410186,91 грн збитків, оскільки відповідач 31.05.2023 зареєстрував дві податкові накладні з ПДВ № 6970 від 30.04.2022 та № 283 від 30.04.2022 на загальну суму ПДВ 410186,91 грн (т.2 а.с.70, 71) Про надходження вказаних податкових накладних надана довідка бухгалтерії позивача від 04.10.2023 № 13 (т.2 а.с.72).

Суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20, де вказано, що прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

В ст. 14 ГПК України зазначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Оскільки позивач повідомив про відсутність предмету спору між сторонами у справі в частині 410186,91 грн збитків, це є підставою для закриття провадження у справі в цій частині на підставі п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

В іншій частині вимог про стягнення 1 422 062,84 грн збитків позивач позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні.

При вирішенні спору в цій частині суд зазначає наступне.

У ст.611 ЦК України вказано, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

У ч.1, ч.2 ст. 614 ЦК України вказано, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно із ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

За змістом пункту 201.1 статті 201 ПК України (в редакції на дату виникнення спірних відносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.4 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця, а пунктом 201.7 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою; податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-ІХ від 15.03.2022 року доповнено Підрозділ 2 розділу XX "Перехідні положення" підпунктом 322, згідно якого, тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, платники податку за операціями з придбання товарів/послуг, за якими в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальниками не зареєстровано податкові накладні та/або розрахунки коригування до них, включають до складу податкового кредиту звітного періоду суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) у складі вартості придбаних товарів/послуг, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання товарів/послуг відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідач листом від 05.04.2022 № 38/10-1651 (т.1 а.с.95) повідомив позивача про те, що внаслідок військових дій у нього не функціонує локальна автоматична система ПАТ «Укртатнафта», що унеможливлює своєчасне оформлення повного пакету документів та здійснення державної реєстрації податкових накладних. Також відповідач повідомив, що за положеннями Закону України № 2120-ІХ від 15.03.2022 платники податків при придбанні товарів мають право формувати податковий кредит за відсутності факту реєстрації податкової накладної при наявності інших первинних документів.

Надалі Законом України №2260-ІХ від 12.05.2022, підпункт 322 Підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" викладений у такій редакції:

«Тимчасово, за податкові періоди лютий, березень, квітень, травень 2022 року за операціями з придбання товарів/послуг, за якими в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальниками не зареєстровано податкові накладні та/або розрахунки коригування до них, платники податку включають до складу податкового кредиту звітного (податкового) періоду суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) у складі вартості придбаних товарів/послуг, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання товарів/послуг відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Вказана норма не скасована та є чинною.

Позивач у позові не обґрунтовує підстав, з яких він не застосовував вказані правові норми Закону України № 2120-ІХ від 15.03.2022 та Закону України № 2260-ІХ від 12.05.2022 щодо спірних поставок.

Відповідач листом від 14.07.2022 № 79/342 (т.1 а.с.94) повідомив позивача про те, що внаслідок неодноразових ракетних обстрілів підприємства ПАТ «Укртатнафта» неможливо своєчасно здійснити державної реєстрацію податкових накладних у відповідних реєстрах. Також відповідач повідомив, платники податків при придбанні товарів мають право формувати податковий кредит за відсутності факту реєстрації податкової накладної при наявності інших первинних документів. Відповідач також повідомив позивача про існування Інформаційного листа Державної податкової служби України № 3/2022 від 21.06.2022 про окремі особливості подання податкової звітності, сплати податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств та ПДВ, формування податкового кредиту, у зв`язку із змінами, які запроваджені Законом України від 12 травня 2022 р. № 2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану».

Позивач у позові вказує, що всупереч положенням п.10.2 Договору № 72/2/2118 відповідач не повідомив у письмовій формі покупця (позивача) про настання обставин непереборної сили б заважали своєчасній реєстрації в ЄРПН податкових накладних на загальну суму 1832249,75 грн в період березня-квітня 2022 року та не надав відповідних підтверджуючих документів Торгово-промислової палати.

Проте, як встановив суд, на спірні правовідносини не розповсюджувалися положення Договору № 72/2/2118, в зв`язку з закінченням строку його дії 31.12.2017, та приєднанням позивача шляхом подання заявок до іншого договору - Договору поставки нафтопродуктів (договору приєднання), розміщеного на сайті http:/www.ukrtatnafta.com/.

Положеннями Договору приєднання не передбачено такий вид відповідальності, як відшкодування збитків у зв`язку із не здійсненням реєстрації податкових накладних. Так само цим Договором не регулюється процес складання та реєстрації податкових накладних.

Отже, посилання позивача на договір, як підставу стягнення збитків, не підтверджується документально.

Разом з тим суд зазначає, що предметом цього спору не є вирішення питання щодо правомірності дій позивача з дотримання вимог податкового законодавства, а також оцінка дій податкового органу щодо позивача, оскільки позовні вимоги про стягнення збитків ґрунтуються на недотриманні відповідачем обов`язків у господарських відносинах.

У ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Наказом Міністерства фінансів України 29 липня 2022 року № 225 затверджений Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (далі - Порядок).

У п.1 розділу І цього Порядку вказано, що він розроблений з метою підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 глави 2 розділу II Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Порядку підставами неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) є:

1) втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;

2) неможливість використати чи вивезти документи, комп`ютерне та інше обладнання внаслідок ведення бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;

3) використання чи вивезення документів, комп`ютерного або іншого обладнання, пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я посадової особи платника податків або неможливе у зв`язку з встановленням уповноваженими органами державної влади відповідно до закону в умовах воєнного стану заборон та/або обмежень;

4) відсутність у платника податків інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, збори, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову та фінансову звітність, відсутність можливості у власника призначити таких посадових осіб за умови відсутності у такого платника податків об`єктів оподаткування, або показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу, може бути пов`язана з такими обставинами:

посадова особа є одночасно одним із власників юридичної особи за умови, що відсутність такого співвласника (акціонера, учасника, засновника) унеможливлює прийняття рішення про призначення на постійній або тимчасовій основі іншої посадової особи;

юридична особа заснована на власності окремої фізичної особи, яка одночасно є єдиною посадовою особою такої юридичної особи.

5) перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження / знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями Російської Федерації;

6) інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально.

У п.1 розділу ІІІ Порядку вказано, що контролюючий орган встановлює причинно-наслідковий зв`язок між обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), що сталися в результаті збройної агресії Російської Федерації, безпосереднім впливом таких обставин саме на такого платника та можливістю виконання ним податкового обов`язку станом на дату, на яку припадає граничний термін виконання такого обов`язку, та керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку

У рішенні Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 28.10.2022 № 788/Ж10/31/00-04-01-01 (т.1 а.с.93, 153) стосовно Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» () встановлено, що внаслідок нанесення 33 ракетних ударів виведено з ладу серверу та втратою даних системи управління підприємства, яка містила всі дані бухгалтерського та податкового обліку, починаючи з 2004 року, що призвело до ведення з 06.04.2022 року бухгалтерського обліку в журнально-ордерній формі; а також вказано, що стосовно Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» () прийнято рішення щодо неможливості своєчасного виконання платником податків податкового обов`язку, зокрема щодо: подання податкової та фінансової звітності, передбаченої статті 46 ПКУ, реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування.

Вказане рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 28.10.2022 відповідач надіслав ПП «Агроантех» з листом від 03.11.2022 №14/02-250/1 (т.1 а.с.92-93).

Таким чином, рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 28.10.2022 є належним доказом, який у відповідності до діючого законодавства підтверджує об`єктивну неможливість відповідача з 06.04.2022 реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування.

Частиною першою статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" встановлено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини.

Полтавська Торгово-промислова палата 24.10.2022 видала сертифікат № 5301-22-1224 (т.1 а.с.154-156) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), в якому засвідчила Публічному акціонерному товариству "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» () форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року та ракетній атаки (обстріли) по технологічних об`єктах на території ПАТ «Укртатнафта», руйнування і пошкодження об`єктів інфраструктури, вихід з ладу серверу ПАТ «Укртатнафта» з програмним забезпеченням у вигляді корпоративної системи управління підприємством. Вказані форс-мажорні обставини підтверджені, зокрема, щодо обов`язку відповідача складання в електронній формі та реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування кількісних і вартісних показників в Єдиному реєстрі податкових накладних за період з 01.02.2022 відповідно до п. 201.1 ст. 201, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (п. 14 сертифікату) та унеможливлюють виконання цих обов`язків в установлений термін. Період дії форс-мажорних обставин: дата настання 24.02.2022, тривають на 24.10.2022.

Полтавська Торгово-промислова палата 29.09.2023 видала сертифікат № 5301-23-4020 (т.1 а.с.207-212) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), в якому засвідчила Публічному акціонерному товариству "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» () форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року та ракетній атаки (обстріли) по технологічних об`єктах на території ПАТ «Укртатнафта», руйнування і пошкодження об`єктів інфраструктури, вихід з ладу серверу ПАТ «Укртатнафта» з програмним забезпеченням у вигляді корпоративної системи управління підприємством. Вказані форс-мажорні обставини підтверджені, зокрема, щодо обов`язку відповідача складання в електронній формі та реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування кількісних і вартісних показників в Єдиному реєстрі податкових накладних за період з 01.02.2022 по 26.06.2023 відповідно до п. 201.1 ст. 201, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (п. 9 сертифікату) та унеможливлюють виконання цих обов`язків в установлений термін.

Вказані докази підтверджують, що відповідач як на час виникнення спірних правовідносин, так і на дату подачі позову не мав об`єктивної можливості складати та реєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних по спірних поставках.

Таким чином, відсутність у відповідача об`єктивної можливості реєструвати податкові накладні документально підтверджується рішенням Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 28.10.2022 №788/Ж10/31/00-04-01-01, сертифікатами Полтавська Торгово-промислова палата про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) № 5301-22-1224 від 24.10.2022 (т.1 а.с.154-156), № 5301-23-4020 від 29.09.2023 (т.1 а.с.207-212). Отже причини невиконання відповідачем обов`язку реєстрації податкових накладних за спірними правовідносинами були викликані форс-мажорними обставинами.

Вказані докази підтверджують відсутність вини відповідача у завданні збитків позивачеві. Отже, відсутні підстави для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків.

З огляду на викладене, у позові в цій частині суд відмовляє.

Позивач у позові прохає покласти на відповідача судові витрати понесені ним у цій справі, до яких відносить витрати на судовий збір в сумі 27483,75 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

За подачу цього позову позивач сплатив 27483,75 грн. судового збору за платіжною інструкцією № 1413 від 09.06.2023 (т.1 а.с.12). Надходження судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджене випискою від 09.06.2023 (т. 1 а.с.105).

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на позивача в частині позовних вимог, у задоволенні яких суд відмовив.

На підставі ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати позивача на професійну правничу допомогу покладаються на позивача.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито в зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Отже, щодо вимог, по яким суд закрив провадження у справі, судовий збір в сумі 6152,80 грн підлягає поверненню позивачу з бюджету у разі подання позивачем відповідного клопотання до суду.

Керуючись ст. 231 (п.2 ч.1), 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 410186,91 грн збитків.

2. В іншій частині у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення: 14.12.2023 р.

Суддя Т. М. Безрук