ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2023 року м.Дніпро Справа № 904/1350/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Чус О.В. (доповідач),

судді Кощеєв І.М., Іванов О.Г.

секретар судового засідання Солодова І.М.

Представники сторін:

від позивача: Чуприна Є.А., посвідчення №1626 від 08.10.2018, адвокат;

від відповідача: Меркович Б.В., довіреність №б/н від 02.01.2023, адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Днепропресс Сталь" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2023 (повне рішення складено 19.05.2023, суддя Мельниченко І.Ф.) у справі №904/1350/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріон Альфа", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Днепропресс Сталь", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 564 715,79 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тріон Альфа" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 89 080,79 грн., що складають суму заборгованості за договором на виконання робіт № 05/08-2 від 05.08.2021, 475 635,00 грн. - неустойки. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на виконання робіт № 05/08-2 від 05.08.2021 в частині своєчасної оплати за виконані роботи.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2023 у справі № 904/1350/23 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Днепропресс Сталь" (49033, м. Дніпро, вул. Героїв Сталінграду (пр. Б.Хмельницького), буд. 139, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріон Альфа" (49040, м. Дніпро, вул. Панікахи, буд. 2, оф. 706а, ) 89 080,79 грн. - основного боргу, 112 278,74 грн. - пені, 3 020,39 грн. - судового збору. В решті позовних вимог - відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення місцевий господарський суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог та задовольнив їх частково з огляду на перерахунок заявленого позивачем до стягнення розміру пені.

Не погодившись з зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Днепропресс Сталь", звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що станом на дату виникнення обов`язку остаточної оплати виконаних робіт за спірним договором позивач не зареєстрував податкову накладну за лютий 2022 на суму ПДВ у розмірі 89 080,79 грн., у зв`язку з чим, на думку відповідача, вказана сума правомірно утримана ТОВ "Днепропресс Сталь" із сум, належних до виплати позивачу, на підставі п. 8.8. спірного договору.

Скаржник наголошує, що остання за часом оплата відповідачем виконаних робіт за договором була здійснена 01.02.2023, після чого залишок не сплачених та правомірно утриманих відповідачем коштів склав 89080,79 грн., які не є заборгованістю й відповідно, неустойка на таку суму не нараховується. Отже, період прострочення та нарахування неустойки закінчився 01.02.2023, а нарахування пені із перевищенням цього строку, тобто по 13.03.2023 є неправомірним.

До того ж, дану справу було розглянуто господарським судом за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду.

Отже, не з`ясування судом першої інстанції всіх обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, та порушення норм процесуального права привели до ухвалення незаконного рішення.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2023 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді Кощеєв І.М., Орєшкіна Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.06.2023 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/1350/23. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №904/1350/23.

09.06.2022 матеріали справи № 904/1350/23 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.06.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Днепропресс Сталь" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2023 у справі №904/1350/23 - залишено без руху. Рекомендовано скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду належні докази сплати судового збору, надавши строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

14.06.2023 від скаржника/ТОВ "Днепропресс Сталь" до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків, якою долучено до матеріалів справи платіжну інструкцію № 20163 від 13.06.2023 про сплату судового збору у розмірі 8 107,56 грн.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Днепропресс Сталь" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2023 у справі №904/1350/23. Розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 27.07.2023 о 10 год. 40 хв.

12.07.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріон Альфа" до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Днепропресс Сталь", в якому зазначено, що судом першої інстанції належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а відтак передбачені законом підстави для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України відсутні. У зв`язку із чим, апеляційна скарга є безпідставною, необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2023 (у зв`язку з перебування у відпустці судді Кощеєва І.М.) у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді Іванов О.Г., Орєшкіна Е.В.

27.07.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 05.10.23р. на 12:00. Про час та місце судового засідання представники сторін повідомлені у судовому засіданні.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2023 (рішення ВРП від 29.08.2023 р. про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Центрального апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку) у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Іванов О.Г.

05.10.2023 судове засідання не відбулось, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді -члена колегії Кощеєва І.М. про що на офіційному веб-сайті Центрального апеляційного господарського суду було розміщено повідомлення для учасників судового процесу.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.10.2023 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Днепропресс Сталь" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2023 у справі №904/1350/23 призначити у судовому засіданні на 06.12.2023 о 12:30 год.

06.12.2023 в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, вислухавши присутніх представників сторін, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.08.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Днепропресс Сталь", (Замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тріон Альфа" (Виконавець, позивач) укладено договір на виконання робіт № 05/08-2 (далі - Договір). (а.с 08-12)

Відповідно до п. 1.1. якого Виконавець зобов`язується за завданням Замовника виконати роботи з монтажу системи витяжної вентиляції на базі дахових вентиляторів на об`єкті: Сталеливарний цех (л. Ж-1 за планом земельної ділянки) інв. № 00023 (далі - роботи), а Замовник зобов`язується прийняти виконані належним чином роботи та оплатити їх вартість.

Основні параметри (вимоги до якості), вид, склад та обсяг (кількість) робіт узгоджуються сторонами у технічному завданні (Додаток № 1) та кошторисі (Додаток № 2), що додаються до даного договору та є його невід`ємними частинами. Роботи виконуються Виконавцем з власних матеріалів, перелік яких узгоджується сторонами (Додаток № 3), який додається до даного договору та є його невід`ємною частиною (п. п. 1.2., 1.3. договору).

Відповідно до п. 1.4. договору місце виконання робіт: м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького (вул. Героїв Сталінграду), будинок 139.

Згідно з п. 6.1. договору строк початку робіт: протягом 6-8 тижнів з моменту попередньої оплати згідно з п. 4.3.1. даного договору. Строк виконання робіт (строк закінчення робіт) - 4-6 тижнів з моменту початку робіт (п. 6.2. договору).

Пунктом 6.3. договору встановлено, що передача закінчених робіт Виконавцем і приймання їх Замовником оформлюється актом приймання-передачі виконаних робіт, який складається, підписується Виконавцем та надається Замовнику протягом 3-х робочих днів після закінчення робіт.

Замовник зобов`язаний протягом 10 календарних днів підписати акт приймання-передачі виконаних робіт або надати мотивовану відмову від прийняття робіт та підписання акту. В іншому випадку акт вважається прийнятим (п. 6.6. договору).

Відповідно до п. 6.11. договору датою виконання робіт є дата підписання акту приймання-передачі виконаних робіт обома сторонами.

Згідно з п. 4.1. договору вартість робіт (включаючи матеріали) з монтажу системи витяжної вентиляції на базі дахових вентиляторів на об`єкті: Сталеливарний цех (л. Ж-1 за планом земельної ділянки) інв. № 00023 складає 1 401 808,60 грн., у тому числі ПДВ 233 634,77 грн. Вартість робіт та матеріалів (договірна ціна) за даним договором є твердою.

Всі розрахунки між сторонами здійснюються в гривні. Оплата виконання робіт проводиться Замовником у два етапи: перший етап - передоплата у розмірі 915 766, 88 грн., у тому числі ПДВ 152 627,81 грн. (80% від вартості матеріалів згідно Додатку № 3 даного договору) протягом 5 календарних днів з моменту виставлення рахунку-фактури у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця; другий етап - залишок суми вартості робіт сплачується протягом 10 календарних днів з моменту підписання обома сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця на підставі рахунку (п.п. 4.2., 4.3., 4.3.1., 4.3.2. договору).

За прострочення розрахунків за виконані роботи сторони в п. 8.6. договору встановили відповідальність у вигляді неустойку у розмірі 0,5% від загальної вартості робіт за кожен день прострочення.

Даний договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2021, а в частині розрахунків - до їх повного виконання (п. 11.1. договору).

Між сторонами було підписано та скріплено печатками підприємств останніх технічне завдання з монтажу системи витяжної вентиляції на базі дахових вентиляторів (Додаток № 1 до договору), відповідно до якого було визначено види та кількість робіт; кошторис (калькуляцію) монтажних робіт вентиляції (Додаток № 2 до договору), відповідно до якого було узгоджено найменування, од. вим., кількість робіт, ціну з ПДВ та суму з ПДВ робіт, яка склала 257 100,00 грн.; перелік матеріалів (Додаток № 3 до договору), в якому визначено найменування обладнання, од. вим., кількість, ціну з ПДВ та суму з ПДВ, яка склала 1 144 708,60 грн. (а.с 12-15)

Також, 10.08.2021 сторонами підписано та скріплено печатками підприємств останніх додаткову угоду № 1, в якій пункт 4.1. договору викладено в новій редакції: "Вартість робіт (включаючи матеріали) з монтажу системи витяжної вентиляції на базі дахових вентиляторів на об`єкті: Сталеливарний цех (л. Ж-1 за планом земельної ділянки) інв. № 00023 складає 1 569 773,49 грн., у тому числі ПДВ 261 628,92 грн. Вартість робіт та матеріалів (договірна ціна) за даним договором є твердою". (а.с 16)

Надалі, 11.02.2022 сторонами підписано та скріплено печатками підприємств останніх додаткову угоду № 2, в якій пункт 4.1. договору викладено в новій редакції: "Вартість робіт (включаючи матеріали) з монтажу системи витяжної вентиляції на базі дахових вентиляторів на об`єкті: Сталеливарний цех (л. Ж-1 за планом земельної ділянки) інв. № 00023 складає 1 584 623,49 грн., у тому числі ПДВ 264 103,92 грн. Вартість робіт та матеріалів (договірна ціна) за даним договором є твердою". (а.с 17)

На виконання умов спірного договору позивачем у лютому 2022 було виконано роботи з монтажу системи витяжної вентиляції на базі дахових вентиляторів на об`єкті: Сталеливарний цех (л. Ж-1 за планом земельної ділянки) інв. № 00023, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 17.02.2022 та від 22.02.2022 на загальну суму 1 584 623,49 грн. (а.с. 22)

Відповідач зобов`язання з оплати вартості виконаних робіт виконав неналежним чином, здійснивши розрахунки частково у сумі 1 495 542,70 грн., що підтверджується платіжними інструкціями (а.с. 26- 32). Відтак, у відповідача наявна заборгованість до договором перед позивачем у розмірі 89 080,79 грн., що і стало причиною спору.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 ЦК України).

Як вірно встановлено судом першої інстанції і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, в даному випадку між сторонами був укладений договір підряду.

Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Матеріалами справи встановлено, що на виконання умов спірного договору позивачем у лютому 2022 було виконано роботи з монтажу системи витяжної вентиляції на базі дахових вентиляторів на об`єкті: Сталеливарний цех (л. Ж-1 за планом земельної ділянки) інв. № 00023, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 17.02.2022 та від 22.02.2022 на загальну суму 1 584 623,49 грн., які підписані з боку відповідача без зауважень (а.с. 22-25).

Залишок суми вартості робіт сплачується протягом 10 календарних днів з моменту підписання обома сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця на підставі рахунку (п. 4.3.2. спірного договору).

За приписами ст., ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять ч., ч. 1, 7 ст. 193 ГК України.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, як вбачається з наявних матеріалів справи, відповідач зобов`язання з оплати вартості виконаних робіт виконав неналежним чином, здійснивши розрахунки частково у сумі 1 495 542,70 грн., що підтверджується платіжними інструкціями, копії яких залучено до матеріалів справи (а.с. 26- 32). Доказів виконання зобов`язання щодо повної оплати вартості виконаних робіт в сумі 89 080,79 грн. відповідач не надав.

З урахуванням наведеного судова колегія вважає заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором за договором № 05/08-2 від 05.08.2021 в сумі 89 080,79 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заявлених вимог про стягнення неустойки за загальний період прострочення з 08.03.2022 по 13.03.2023, яка складає 475 635,00 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно зі статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського Кодексу України).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції доречно враховав те, що 02.04.2020 набрав чинності Закон України №540-IX від 30.03.2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким Розділ IX Прикінцевих положень Господарського кодексу України доповнений пунктом 7, відповідно до якого визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину, Прикінцеві положення Цивільного кодексу України також доповнено пунктом 12, яким передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", прийнятою відповідно до ст.29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", на усій території України встановлений карантин з 12.03.2020, дія якого, у свою чергу, постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239, від 20.05.2020 № 392, від 22.07.2020 № 641, від 26.08.2020 № 760, від 13.10.2020 № 956, від 09.12.2020 № 1236, від 17.02.2021 № 104, від 21.04.2021 № 405, від 23.02.2022 № 229, № 630 від 27.05.2022 було неодноразово продовжено.

Так, Кабінет Міністрів України постановою від 19.08.2022 № 928 вніс зміни, зокрема, до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Вони передбачають, що продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 31.12.2022. В подальшому дію карантину продовжено до 30.04.2023.

Отже, вищевказаним законом строк позовної давності, встановлений статтями 257, 258 ЦК України, ч. 6 статті 232 ГК України продовжено на строк дії карантину.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки пені за загальний період прострочення з 08.03.2022 по 13.03.2023 за прострочення виконання відповідачем прийнятих на себе грошових зобов`язань, колегія суддів встановила, що з урахуванням приписів чинного законодавства, пеня підлягає до стягнення у сумі 112 278,74 грн.

Стосовно посилання відповідача на форс - мажорні обставини (військова агресія російської федерації проти України), як на підставу для звільнення його від відповідальності, колегія суддів зазначає наступне.

Торгово-промислова палата України (далі -ТПП України) на своєму сайті в мережі Інтернет розмістила лист №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, що адресований всім кого це стосується, згідно якого на підставі ст.ст.14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Відповідно до ст.14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідно до ч.2 ст.218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Тобто, в даному випадку сторона повинна довести, що саме введення воєнного стану призвело до унеможливлення виконання конкретних зобов`язань за договором.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 30.05.2022 у справі №922/2475/21.

Суд відзначає, що ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Форс-мажор, або ж обставини непереборної сили, - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Водночас сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, воєнний стан, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Воєнний стан, як обставина непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання.

Наявність сертифікату ТПП України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Водночас сторона, яка посилається на форс-мажор, з урахуванням умов Договору у даній справі, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форс-можором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання.

Суд підкреслює, що сторони є суб`єктами господарювання, а відтак у разі здійснення підприємницької діяльності мають усвідомлювати, що господарська діяльність здійснюється ними на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від) таких дій (схожа правова позиція викладена у пункті 6.42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/15484/17).

Посилання відповідача/скаржника на те, що збройна агресія російської федерації та введення воєнного стану є загальновідомою обставиною, що підтверджується листом ТПП України, не мотивує та не обґрунтовує як саме вказані обставини вплинули на виконання обов`язку саме за спірним Договором.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано і доказів на підтвердження повідомлення позивача про настання форс-мажорних обставин, як то передбачено умовами спірного договору, не надано останнім і Сертифікату ТПП, отриманого в порядку Регламенту за конкретним зобов`язанням.

Щодо доводів відповідача/скаржника відносно не правомірності заявлених вимог щодо стягнення заборгованості в сумі 89 080,79 грн. з посиланням на п. 8.8. договору, колегія суддів зазначає наступне.

Сторони в розділі 4 спірного договору, який визначає вартість робіт та порядок розрахунків, узгодили, що оплата виконаних робіт здійснюється Замовником в два етапи: перший етап - передоплата у розмірі 915 766, 88 грн., у тому числі ПДВ 152 627,81 грн. (80% від вартості матеріалів згідно Додатку № 3 даного договору) протягом 5 календарних днів з моменту виставлення рахунку-фактури у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця (п. 4.3.1.).

Другий етап - залишок суми вартості робіт сплачується протягом 10 календарних днів з моменту підписання обома сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця на підставі рахунку (п. 4.3.2 договору).

Як доречно зазначив суд першої інстанції, акт здачі-прийняття робіт № ОУ-0000012 обома сторонами підписано 22 лютого 2022, - у Замовника виник обов`язок сплатити залишок суми вартості робіт протягом 10 календарних днів, тобто, до 4 березня 2022 включно.

Таким чином, посилання відповідача на п. 8.8. договору, який викладений сторонами в розділі відповідальність, та який передбачає відповідальність у разі невірно вказаних Виконавцем кодів УКТ ЗЕД в первинних документах, неправильно складених податкових накладних та податкових накладних, які не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних чи зареєстровано з порушенням чинного порядку, а також у разі коригування (невизнання) контролюючими органами податкових витрат або податкового кредиту Замовника та застосування до Замовника штрафних (фінансових) санкцій з вини Виконавця, чи у разі наявності у схемі руху ПДВ підприємств-контрагентів з ознаками фіктивності або таких, які підпадають під класифікацію "вигодонабувач", "транзитер", "податкова яма" (навіть у випадку наявності підстав для застосування такої відповідальності) - не є підставою для звільнення Замовника від виконання зобов`язання щодо здійснення розрахунків за виконані роботи в строки, встановлені в зазначеному вище 4 розділі спірного договору.

До того ж, у разі наявності обставин, визначених у п. 8.8. договору, вказаним пунктом передбачений порядок застосування штрафних санкцій, доказів дотримання яких відповідачем доведено не було.

Щодо неналежного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справ, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою від 20.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, оскільки здійснивши аналіз предмету та підстав позову, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін та інших учасників справи, значення для суспільного інтересу, суд дійшов висновку, що спір може бути віднесений до категорії справ незначної складності і тому цей спір можливо розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив, зокрема, розглянути справу у судовому засіданні з повідомленням сторін.(а.с. 48-54)

За вимогами ч. 2 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Проте, залишення клопотання відповідача поза увагою не вплинуло на правильність прийнятого судового рішення місцевим господарським судом та не призвело до неправильного вирішення справи.

За змістом ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 282 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Днепропресс Сталь" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2023 у справі №904/1350/23 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2023 у справі №904/1350/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку та випадках, передбачених ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 18.12.2023.

Головуючий суддя О.В.Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.Г. Іванов