ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність

"14" грудня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/4885/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання: Трофименко С.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1
про неплатоспроможність ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1
за участю:

представника боржника Пушкарьова О.О. в режимі відеоконференції

ВСТАНОВИВ:

Представник фізичної особи ОСОБА_1 адвокат Олексій Пушкарьов звернувся до господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, в якій просить суд прийняти заяву, відкрити провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , ввести процедуру реструктуризації боргів боржника; ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; призначити керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Сорокіна М.І.

У своїй заяві представник боржника зазначає про те, що ОСОБА_1 має прострочені зобов`язання перед 23 фінансовими установами на загальну суму 549872,06 грн.

Також до заяви було подане клопотання про витребування доказів, в якому представник боржника просить суд витребувати від фінансових установ, які зазначені боржником в конкретизованому списку кредиторів, копії кредитних договорів згідно з якими видані кредити чи інші позики на користь ОСОБА_1 ; копії факторингових договорів та -чи договорів переуступки права вимоги згідно яких кредитори отримали право вимоги боргу до ОСОБА_1 (за наявності); детальну довідку про наявність заборгованості по кредитним чи іншим борговим зобов`язанням із зазначенням загальної суми боргу, суми основного боргу (тіла кредиту), відсотків чи інших фінансових санкцій (детальний розрахунок) по боржнику ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 27.11.2023 відмовлено в задоволенні клопотання представника боржника про витребування доказів; прийнято заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до розгляду; підготовче засідання по справі призначити на 14.12.2023; явку ОСОБА_1 в судове засідання визнано обов`язковою.

Боржник - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань стосовно його неявки до суду не надав.

Присутній в судовому засіданні представник боржника підтримав подану заяву, просив суд відкрити провадження у справі про неплатоспроможність, проте будь-яких обґрунтованих пояснень щодо причин неплатоспроможності боржника та витрачання ним коштів, отриманих від кредиторів, не надав. Зазначив, що ОСОБА_1 перебуває в іншому місті, тому просить суд відкласти розгляд заяви для можливості забезпечити особисту явку боржника або в режимі відеоконференції.

Щодо клопотання представника боржника про відкладення розгляду справи, суд зазначає наступне.

Як вказано у Рішенні Конституційного суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

В частині 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вказує на те, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Суд зазначає, що питання про те, що певні обставини перешкоджають розгляду справи, вирішуються судом залежно від конкретних обставин справи.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Пунктом першим частини першої статті 117 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що в ухвалі про прийняття до розгляду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначається дата підготовчого засідання, яке має відбутися НЕ ПІЗНІШЕ 15 робочих днів з дня постановлення ухвали.

Суд вважає, що ОСОБА_1 у разі неможливості бути присутнім особисто у судовому засіданні 14.12.2023 в приміщенні суду, мав можливість подати відповідне клопотання про участь у справі в режимі відеоконференції із застосуванням власним технічних засобів в порядку ст.197 ГПК України, проте зазначеним правом боржник не скористався. Будь-яких обґрунтованих клопотань стосовно неможливості його участі в даному судовому засіданні або перенесення судового засідання до суду не від нього не надходило. Отже, беручи до уваги строковість проведення підготовчого засідання, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника боржника про відкладення розгляду справи.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність, заслухавши пояснення представника боржника, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом

Згідно зі ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства, згідно пункту 4 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" якого втратив чинність Закон про банкрутство.

За змістом пояснювальної записки до проекту Кодексу України з процедур банкрутства, у проекті приділено важливу увагу можливим випадкам шахрайства та недобросовісного використання системи. Для цього у документі передбачено кілька тестів на добросовісність: на вході в систему, у самому процесі розгляду справи та щодо наслідків визнання особи банкрутом.

Добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими Кодекс України з процедур банкрутства зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Такими обставинами можуть бути, серед іншого ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки. Близькі за змістом правові висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, від 26.05.2022 у справі №903/806/20, від 22.09.2022 у справі № 916/2372/20.

Суд, здійснивши оцінку обставин, які, як зазначає боржник, стали причиною його платоспроможності через призму добросовісності боржника на вході до процедури неплатоспроможності, зазначає про таке.

В поданій до суду заяві зазначено, що боржник протягом 2020-2023 років перебував у кредитних відносинах з банківськими та іншими установами України та укладав правочини, за якими отримував послуги споживчого кредитування з метою придбання споживчих товарів, робіт та послуг для задоволення власних потреб.

Проте внаслідок економічної ситуації, що сталася в країні в останні роки, в тому числі підсилена спалахом пандемії короновірусної інфекції у 2021 році, а також початком воєнної агресії з боку росії на території України з 24.02.2022 року, у боржника накопичилась певна кількість грошових зобов`язань, які не можуть бути виконані ним з причин недостатності грошового доходу та відсутності майна, яке може бути реалізоване з метою погашення заборгованості.

Отже, як зазначає боржник, ПОЧИНАЮЧИ З СІЧНЯ 2022, він повністю припинив погашення свої кредитів, тобто упродовж більш ніж двох місяців.

Разом із тим, зазначене твердження спростовується доданими до заяви документами.

Як вбачається з доданого до заяви конкретизованого списку (реєстру) кредиторів, а також кредитних договорів, дата видачі всіх кредитів, наданих боржнику - 2023 рік. Отже, боржником були отримані кредити у 23 фінансових установах вже після спалаху пандемії короновірусної інфекції у 2021 році та початку воєнної агресії росії з 2022 року, таким чином вказані обставини не можуть слугувати підставами, які спричинили неплатоспроможність ОСОБА_1 .

З матеріалів заяви вбачається, що фактично за короткий проміжок часу, а саме за період з березня - травень 2023 боржник отримав в 23 фінансових установах позики на суму 242470,00 грн.

У своїй заяві боржник не надав обґрунтовану інформацію щодо конкретних цілей на які були отримані кредиті, а також витрачання коштів отриманих від кредиторів, як і не надав пояснень що не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності.

Також боржник не зазначив за рахунок яких коштів він планував повернення позик та плати за їх користування, оскільки він не працевлаштований.

Крім того боржником не наведено вагомих причин, через які він перебуваючи у молодому працездатному віці понад рік офіційно не працює, а отже не отримує офіційно заробітну плату, хоча проживає в м.Харкові, де наявні вакансії на ринку праці та є можливість працевлаштування. Доказів вжиття заходів щодо працевлаштування матеріали справи не містять.

Як слідує з усталеної практики Верховного Суду, право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.

Таким чином, ненадання ОСОБА_1 обґрунтованих пояснень стосовно підстав та обставин неплатоспроможності, недостовірна інформація щодо моменту припинення погашення його кредитів, зазначених в списку кредиторів, а також особиста неявка ОСОБА_1 в призначене судове засідання є свідченням недобросовісності боржника.

Крім того суд зазначає, що звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про заборгованість, у тому числі за основним зобов`язанням та неустойкою (штрафу, пені) окремо, підстав виникнення зобов`язань, строку їх виконання згідно із законом або договором, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статей 76, 77 ГПК України, що узгоджується з вимогами пунктів 3, 14 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи за результатами проведення підготовчого засідання, дослідивши матеріали відповідної заяви фізичної особи, суд повинен, серед іншого, визначитися з питання наявності грошових вимог до боржника та розміру таких вимог за станом на час подання заяви до суду, несплати боржником на користь кредиторів належних ним коштів.

Поряд із цим, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи суд зобов`язаний дослідити не тільки надану заявником інформацію про кредитні договори, за якими у заявника, як стверджується за його заявою, наявні грошові зобов`язання (зокрема, прострочені) за кредитами (позиками) тощо, але й дослідити та встановити безпосередні докази укладання таких договорів, наявності та розміру заборгованості за такими договорами.

Необхідність аналізу таких договорів пов`язана з визначеною Кодексом України з процедур банкрутства метою проведення підготовчого засідання.

В обґрунтування наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник посилається на те, що у нього наявні невиконані прострочені грошові зобов`язання перед 23 фінансовими установами на загальну суму 549872,06 грн.

Проте, заявником подано лише 13 із 29 договорів, що зазначені представником боржника в списку ( реєстру) кредиторів ОСОБА_1 .

Інших первинних документів наявності правовідносин із зазначеними заявником кредиторами, а саме ТОВ "Київська торгова-івестиційна компанія", ТОВ "Кредитпромінвест", ТОВ "Алекскредит", ТОВ "СОС Кредит", ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", ТОВ "Споживчий центр", ТОВ "Таліон Плюс", ТОВ "Інвеструм груп", ТОВ "Стар файненс Груп" до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не додано.

Для підтвердження розміру та стану заборгованості перед кредиторами заявником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додано кредитну історію станом на 18.08.2023, яка підписана електронним цифровим підписом ТОВ "Українське бюро кредитних історій".

Разом із тим, суд зазначає, що подання боржником при зверненні до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність лише кредитного звіту, однак без додавання інших документів (які стали підставою виникнення грошового зобов`язання у розумінні статті 1 КУзПБ) для належного підтвердження розміру заборгованості цього боржника (в тому числі за основним зобов`язанням), підстав виникнення зобов`язань та строків їх виконання, є недостатнім для доведення відповідних обставин та, як наслідок, встановлення судом наявності підстав для відкриття провадження у такій справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 917/1604/21 від 16.11.2022

В даному випадку на підтвердження заборгованості перед заявленими в списку кредиторами ТОВ "Київська торгова-івестиційна компанія", ТОВ "Кредитпромінвест", ТОВ "Алекскредит", ТОВ "СОС Кредит", ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", ТОВ "Споживчий центр", ТОВ "Таліон Плюс", ТОВ "Інвеструм груп", ТОВ "Стар файненс Груп" додано лише кредитний звіт.

Водночас при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором/кредиторами. Такими доказами можуть бути, серед іншого, судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

Проте вищезазначені докази в обґрунтування заборгованості боржника перед ТОВ "Київська торгова-івестиційна компанія", ТОВ "Кредитпромінвест", ТОВ "Алекскредит", ТОВ "СОС Кредит", ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", ТОВ "Споживчий центр", ТОВ "Таліон Плюс", ТОВ "Інвеструм груп", ТОВ "Стар файненс Груп" не додані.

Крім того, суд вважає, що заявником не надано доказів вжиття всіх заходів на підтвердження наявності заборгованості перед вищевказаними кредиторами.

Як вбачається з матеріалів справи, представником боржника було подане до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність клопотання про витребування доказів в порядку ст.81 ГПК України, в якому представник боржника просив суд витребувати від всіх фінансових установ, які зазначені боржником в конкретизованому списку кредиторів, копії кредитних договорів згідно з якими видані кредити чи інші позики на користь ОСОБА_1 ; копії факторингових договорів та -чи договорів переуступки права вимоги згідно яких кредитори отримали право вимоги боргу до ОСОБА_1 (за наявності); детальну довідку про наявність заборгованості по кредитним чи іншим борговим зобов`язанням із зазначенням загальної суми боргу, суми основного боргу (тіла кредиту), відсотків чи інших фінансових санкцій (детальний розрахунок) по боржнику ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 27.11.2023, з огляду на те, що заявником не обґрунтовано та не доведено неможливості надання означених доказів самостійно шляхом вжиття відповідних заходів та оскільки обов`язок доведення підстав, визначених п. 2 ч. 2 ст. 115 КУзПБ покладається саме на заявника, суд відмовив в задоволенні клопотання представника боржника про витребування доказів.

Проте після постановляння вищезазначеної ухвали заявником не надано доказів, які свідчили про здійснені ним заходи з метою отримання документації на підтвердження заявленої заборгованості перед кредиторами, визначеними у списку кредиторів (в даному випадку шляхом особистого звернення ОСОБА_1 до фінансових установ, чи звернення за допомогою поштового зв`язку (а не електронною поштою).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що боржником не надано повної та вичерпної інформацію про кредиторів та заборгованість перед цими кредиторами у загальному розмірі 549872,06 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав у розумінні ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, у зв`язку з чим вважає за необхідне у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 відмовити.

Керуючись статтями 113, 115, 116, 119 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 232-235 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дати складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.12.2023.

Суддя Яризько В.О.