Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморенергоспецмонтаж» про розподіл судових витрат у справі
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморенергоспецмонтаж»
до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»
про стягнення 2169360,54 грн.
Представники сторін:
від позивача: Залізняк І.І.;
від відповідача: Батовська Т.І.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.11.2023 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморенергоспецмонтаж» задоволено повністю; стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» суму основного боргу у розмірі 1608000 грн 00 коп., 3% річних у розмірі 82734 грн 90 коп., інфляційні втрати у розмірі 478625 грн 64 коп. та судовий збір у розмірі 32540 грн 41 коп.

04.12.2023 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморенергоспецмонтаж» надійшла заява про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 330270,14 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2023 розгляд вказаної заяви призначено на 13.12.2023.

12.12.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення на подану позивачем заяву.

У судове засідання 13.12.2023 з`явились представники сторін, надали усні пояснення по справі.

У судовому засіданні 13.12.2023 судом було оголошено вступну і резолютивну частину рішення суду.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи і матеріали, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Разом із тим, у частині 5 наведеної норми Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У постанові Верховного Суду від 25.07.2019 у справі №904/66/18 зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

У позовній заяві позивач повідомив, що він планує понести витрати на правову допомогу адвоката у суді першої інстанції у розмірі 6000-7000 Євро, докази чого будуть подані в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

12.09.2023 між адвокатським об`єднанням «Арцінгер» (об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чорноморенергоспецмонтаж» (клієнт) укладено Договір про надання правової допомоги №3344, відповідно до умов якого об`єднання зобов`язується надавати клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором, умовами співробітництва, погодженими у переписці сторін та додатковими умовами до нього.

Розмір винагороди об`єднання за надання клієнту правової допомоги та порядок її сплати визначається додатковими угодами, що підписуються сторонами (п. 4.1 Договору).

12.09.2023 між сторонами укладено Додаткову угоду №1, в якій сторони погодили, що об`єднання надає наступні послуги: підготовка та подання від імені та в інтересах клієнта позову про стягнення із Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» отриманої банківської гаранти (безпідставно утримуваних грошових коштів в сумі 1608000,00 грн.) та стягнення 3% річних, інфляційних втрат та будь-яких інших позивних вимог, що включає наступний обсяг Правової допомоги: - аналіз отриманих від Замовника документів, - розроблення стратегії захисту прав Замовника, - збір доказів, необхідних для подання позову; - складення та подання позовної заяви з додатками до суду. Представництво замовника в Господарському суді міста Києва під час розгляду справи за позовом Замовника до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення грошових коштів, що включає наступний обсяг Правової допомоги: - складення, подання до суду та направлення учасникам справи (за потреби) заяв по суті спору, заяв (клопотань) з процесуальних питань, та інших необхідних процесуальних документів разом з додатками, обговорення проектів відповідних документів із Замовником; - аналіз заяв по суті справи, інших процесуальних документів, поданих відповідачем, іншими учасниками справи; - участь в судових засіданнях.

Відповідно до п 2 Додаткової угоди №1 від 12.09.2023 сторони погодили, що погодинні ставки працівників об`єднання становлять суми у гривні еквівалентні відповідним погодинним ставкам у євро, що вказані нижче, за офіційним курсом гривні до євро, встановленим Національним банком України на день виставлення відповідного рахунку: 200 євро/год. (у гривневому еквіваленті) - для всіх юристів, незалежно від їх градації (далі - "погодинна ставка").

Згідно з п. 3 Додаткової угоди №1 від 12.09.2023 гонорари за правову допомогу, надану об`єднанням, розраховуються шляхом множення погодинної ставки працівників об`єднання, залучених до надання правової допомоги замовнику, на кількість годин, фактично витрачених відповідними юристами об`єднання для надання відповідної правової допомоги.

Відповідно до п. 4 Додаткової угоди №1 від 12.09.2023 за правову допомогу, передбачену п.п. 1.1. п. 1 цієї Додаткової угоди, замовник сплачує об`єднанню гонорар у сумі, що дорівнює 6000-7000 євро у гривневому еквіваленті, що буде розраховано за офіційним курсом гривні до євро, встановленим Національним банком України на день виставлення рахунку.

Сторони домовились, що замовник сплачує об`єднанню передоплату в розмірі 50% від сум гонорару, визначених у пунктах 4-6 цієї Додаткової угоди до початку відповідної стадії надання професійної правничої допомоги на підставі виставлених об`єднанням рахунків. Зазначена сума передоплати не підлягає поверненню. Оплата решти суми гонорару відповідно до пунктів 4-6 цієї Додаткової угоди здійснюється замовником протягом десяти днів із моменту завершення відповідної стадії судового розгляду, визначеної у пунктах 4-6 цієї Додаткової угоди, що підтверджується відповідним рішенням суду (рішенням, ухвалою, постановою) (п. 7 Додаткової угоди №1 від 12.09.2023).

Об`єднанням було виставлено позивачу рахунок-фактуру №3344/03-1 від 22.09.2023 на суму передоплати у розмірі 163356,48 грн, які були сплачені позивачем 25.09.2023, що підтверджується платіжною інструкцією №24642 від 25.09.2023.

Також, об`єднанням було виставлено позивачу рахунок-фактуру №3344/03-2 від 04.12.2023 на суму 166913,66 грн., які були оплачені позивачем 05.12.2023, що підтверджується платіжною інструкцією №25489 від 05.12.2023.

Зі звіту погодинної роботи юристів, який складено об`єднанням, вбачається, що об`єднанням були надані наступні послуги:

1) Радник Дядюк Є.М. - редагування проекту позову - 4 години, опрацювання відзиву та підготовка відповіді на відзив - 0,67 години, підготовка/редагування письмових пояснень (приєднання меморіального ордеру) - 0,33 години - разом 5 годин роботи - 1000,00 Євро;

2) юрист Залізняк І.І. - вивчення матеріалів отриманих від клієнта, аналіз актуальної судової практики, формування запиту на отримання додаткових документів - 6 годин, підготовка позовної заяви - 8 годин, редагування позовної заяви з урахуванням отриманих від клієнта додаткових документів - 1 година, підготовка пакету документів, направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу, подання позовної заяви до суду - 4,5 години, підготовка відповіді на відзив - 4,25 години, - участь у судовому засіданні - 1,5 години, - підготовка письмових пояснень у справі та клопотання про долучення доказів - меморіального ордеру - 1,25 години, участь у судовому засіданні - 1 година, участь у судовому засіданні - 1,5 години - разом 29 годин роботи - 5800,00 Євро,

3) помічник юриста Суходольський Б.Б. -формування пакету документів для відправки копії відповідачу ат подачі оригіналу до суду, подача відповіді на відзив через канцелярію суду - 2 години, перевірка статусу справи протягом тижня, моніторинг призначених нових засідань та появи нових процесуальних документів у ЄДРСР - 0,50 години, - формування пакету документів для відправки копії відповідачу та подання оригіналу до суду. Відправка відповідачу та подання пояснень через канцелярію суду - 2 години, - перевірка статусу справи протягом тижня (10.11.2023), моніторинг призначених нових засідань та появи нових процесуальних документів у ЄДРСР - 0,50 години, - перевірка статусу справи протягом тижня (17.11.2023), моніторинг призначених нових засідань та появи нових процесуальних документів у ЄДРСР - 0,50 години, - перевірка статусу справи протягом тижня (24.11.2023), моніторинг призначених нових засідань та появи нових процесуальних документів у ЄДРСР - 0,50 години - 6 годин - 1200,00 Євро.

Разом - 8000,00 Євро.

Крім того, транспортні витрати - 181,00 грн, поштові витрати 05.10.2023 - 55,01 грн та 30.11.2023 - 55,01 грн.

Таким чином, як вказує позивач, ним були понесені витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 330270,14 грн, які позивач просить суд стягнути з відповідача.

У поданих до суду запереченнях відповідач зазначив, що сума витрат на правову допомогу адвоката є недоведеною, надмірною та неспівмірною.

Судом враховано, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Судом враховано, що Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим: рішення у справах «Двойних проти України» (пункт 80) від 12 жовтня 2006 року,«Гімайдуліна і інші проти України»(пункти 34-36) від 10 грудня 2009 року, «East/West Alliance Limited» проти України» (пункт 268) від 23 січня 2014 року, «Баришевський проти України» (пункт 95) від 26 лютого 2015 року та інші.

У рішенні «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Вказану правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №910/4515/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За висновком суду, враховуючи складність даної справи, предмет та підстави позову у даній справі, заявлена позивачем до стягнення з відповідача сума витрат на правову допомогу адвоката не є обґрунтованою, пропорційною до предмета спору, а визначений позивачем розмір адвокатських витрат не є розумним та обґрунтованим.

Зокрема, суд вважає обґрунтованими заперечення відповідача, що позовні вимоги у даній справі гуртуються на обставинах, встановлених в іншій справі №916/4111/21, та значна частина змісту позовної заяви містить інформацію із матеріалів тієї справи.

При цьому, жодних доказів на підтвердження неминучості розміру адвокатських витрат на суму 330270,14 грн позивачем суду не надано.

За таких обстави, враховуючи вищенаведене та беручи до уваги подані відповідачем заперечення, суд дійшов висновку частково задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморенергоспецмонтаж» та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу адвоката у сумі 30000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморенергоспецмонтаж» задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; ідентифікаційний код: 00100227) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморенергоспецмонтаж» (67801, Одеська обл., Одеський р-н, селище міського типу Овідіополь, вул. Колісниченка Євгена, буд. 4; ідентифікаційний код: 31207130) витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн 00 коп.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 18.12.2023.

Суддя О.М. Спичак