УХВАЛА

м. Київ

05.12.2023Справа № 911/779/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., з участю секретаря судового засідання Крисько О.А. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар Еко» про приведення виконавчого документа у відповідність вимогам Закону України «Про виконавче провадження» у справі №911/779/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар ЕКО»

до Фізичної особи-підприємця Сєрова Едуарда Вадимовича

про стягнення 903,29 грн

Представники учасників справи:

від позивача (заявника): не з`явився;

від відповідача: не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Крамар ЕКО» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Київської області із позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Сєрова Едуарда Вадимовича (далі - відповідач) про стягнення 903,29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як сторона договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами №ГЧ-14-20 від 17.06.2020, неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання в частині оплати отриманих послуг, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення борг у розмірі 903,29 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.03.2023 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар ЕКО» до Фізичної особи-підприємця Сєрова Едуарда Вадимовича про стягнення 903,29 грн направлено за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи №911/779/23 між суддями матеріали позовної заяви передано на розгляд судді Васильченко Т.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №911/779/23 та, оскільки справа малозначна і було відсутнє клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.07.2023 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар ЕКО» до Фізичної особи-підприємця Сєрова Едуарда Вадимовича про стягнення 903,29 грн задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Сєрова Е.В. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар ЕКО» суму основного боргу у розмірі 903,29 грн та судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

На примусове виконання рішення суду Господарським судом міста Києва видано наказ від 22.08.2023 року.

15.11.2023 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар ЕКО» надійшла заява про приведення виконавчого документа у відповідність вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2023 призначено розгляд заяви на 05.12.2023.

У судове засідання 05.12.2023 представники учасників справи не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, втім, з урахуванням вимог частини 3 статті 328 Господарського процесуального кодексу України, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши подану позивачем заяву про приведення виконавчого документа у відповідність вимогам Закону України «Про виконавче провадження», суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 328 Господарського процесуального кодексу України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

У поданій заяві про виправлення описки у виконавчому документі заявник зазначає, що державний виконавець повернув виконавчий документ без прийняття до виконання, у зв`язку з відсутністю в наказі Господарського суду міста Києва від 22.08.2023 у справі №911/779/23 відомостей про дату народження боржника, про що свідчить повідомлення Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 12.09.2023 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

У відповідності до приписів статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 3 статті 327 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Пунктом 3 частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що у виконавчому документі зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

З аналізу змісту ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що дата народження застосовується лише тоді, коли боржником у справі та у виконавчому документі виступає виключно фізична особа, а не суб`єкт господарювання, як у даній справі.

Відповідно до статті 24 Цивільного кодексу України, людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

Поряд з цим, статтею 50 Цивільного кодексу України встановлюється право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Обмеження права фізичної особи на здійснення підприємницької діяльності встановлюються Конституцією України та законом. Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.

Як вбачається з даної справи, відповідачем (боржником) у справі №911/779/23 є Фізична особа-підприємець Сєров Едуард Вадимович.

Відтак, оскільки наказ Господарського суду міста Києва від 22.08.2023 у справі №911/779/23 був виданий про стягнення заборгованості з боржника саме як фізичної особи-підприємця, то пункт 3 частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» в частині дати народження боржника не застосовується.

Отже, судом під час видачі наказу у справі №911/779/23 не було допущено помилок або описок, а тому підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар Еко» про приведення виконавчого документа у відповідність вимогам Закону України «Про виконавче провадження» немає, так як виданий наказ відповідає вимогам, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

При цьому, суд звертає увагу заявника та органів, що здійснюють примусове виконання наказу, що метою наказу є виконання в примусовому порядку вимог стягувача. В наказі повинні бути зазначені дані, що можуть ідентифікувати особу боржника.

Абзацом 2 пункту 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у виконавчому документі зазначаються реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

В наказі Господарського суду міста Києва від 22.08.2023 у справі №911/779/23 зазначений ідентифікаційний код особи боржника, за яким виконавець за допомогою спеціально встановлених алгоритмів, або автоматизованих сервісів перевірки має можливість встановити дату народження фізичної особи-підприємця боржника, у випадку необхідності, оскільки як встановлено судом вище у виконавчому документі не повинна зазначатися дата народження боржника для фізичної особи-підприємця.

Реєстраційний номер облікової картки платника податку (РНОКПП) це унікальний персональний номер, який отримує кожен платник в Україні. Він складається з 10 цифр у фізичних осіб. Перші 5 цифр відповідають за дату народження особи.

Розділом ХІІІ Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №822 від 29.09.2017 передбачено, що формування реєстраційного номера облікової картки платника податків здійснюється Державною податковою службою Украхни на підставі відомостей, поданих фізичною особою в Обліковій картці № 1ДР.

Державна податкова служба України присвоює Обліковій картці № 1ДР реєстраційний номер облікової картки платника податків, який є порядковим номером реєстрації облікової картки в Державному реєстрі.

Структура реєстраційного номера облікової картки платника податків: XXXXXNNNNK , де XXXXX - порядковий номер реєстрації дня народження фізичної особи (для однієї дати народження може бути надано два і більше порядкових номерів); NNNN - порядковий номер Облікової картки № 1ДР; K - контрольний розряд.

Всю цю інформацію можна дізнатися, розшифрувавши реєстраційний номер обліковою карти платника податків за допомогою спеціально встановлених алгоритмів, або автоматизованих сервісів перевірки.

Отже, реєстраційний номер облікової карти платника податків боржника, що вказаний у виконавчому документі, дає можливість однозначно ідентифікувати особу боржника, що не було зроблено виконавцем під час вирішення питання про прийняття, відмову у прийняті чи поверненні виконавчого документа стягувачу.

При цьому, пунктом 3 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцю під час здійснення виконавчого провадження надано право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відтак, виконавець під час здійснення примусового виконання рішення суду або інших органів, не позбавлений права самостійно звернутися до компетентного органу для отримання відомостей, які необхідні для проведення/вчинення виконавчих дій.

Згідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відсутність у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документу без прийняття до виконання.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.12.2018 у справі № 749/1181/16-ц, від 08.05.2019 у справі № 813/2125/16, від 19.09.2019 у справі № 469/1357/16-ц.

Згідно з положеннями Господарського процесуального кодексу України в процесі судового контрою за виконанням судових рішень сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд поновлює порушене право заявника, зокрема, шляхом визнання оскаржуваних рішень, дій або бездіяльності виконавця незаконними та зобов`язання усунути порушення згідно з положеннями статей 339-342 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар Еко» про приведення виконавчого документа у відповідність вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала набирає законної сили 05.12.2023 та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.12.2023.

СуддяТ.В. Васильченко