РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.12.2023Справа № 910/16325/23

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, справу за позовом Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" (01011, місто Київ, вулиця Рибальська, будинок 22) до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЕТАЛОН" (03057, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 33-Б,2 під`їзд) про стягнення 47109,05 грн,

без повідомлення (виклику) сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

19.10.2023 в системі «Електронний суд» Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" було сформовано позовну заяву до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЕТАЛОН" про стягнення 47109,05 грн та 20.10.2023 передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.10.2022 року у місті Новояворівськ Львівської області по вул. С.Бандери 19, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Peugeot 508, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобіля марки Toyota Corolla, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 05.01.2023 р. (справа №944/5159/22), ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні вищезазначеного ДТП та притягнутий до адміністративної відповідальності.

На момент настання ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Peugeot 508, д.н. НОМЕР_1 (VIN-код НОМЕР_3 ), була також застрахована в ПРАТ "Страхова компанія "ЕТАЛОН" (поліс АР006616070), що підтверджується витягом з централізованої бази даних Моторно-транспортного (страхового) бюро України.

Тобто на момент ДТП 11.10.2022 року у винуватця були два діючі поліси: НОМЕР_4 в ПРАТ СК «Альфа Страхування» та НОМЕР_5 в ПРАТ «СК «ЕТАЛОН».

З огляду на викладене позивач просить стягнути з відповідача 50% суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 47109,05 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Крім того, примірник даної ухвали надіслано на адресу Моторного (транспортного) страхового бюро України, витребувано інформацію щодо полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № ЕР206421201 та АР006616070 для приєднання до матеріалів справи.

Від Моторного (транспортного) страхового бюро України, надійшла інформація щодо полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № ЕР206421201 та АР006616070.

06.11.2023 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У відзиві на позовну заяву представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Разом з тим усі заперечення зводяться лише до витрат на правову.

11.12.2023 в системі «Електронний суд» представником позивача сформовано заяву про залишення позову без розгляду.

Стосовно сформованої позивачем заяви про залишення позову без розгляду суд зауважує, що пунктом 5 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з ч. 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Як вбачається із даної норми, вказане право позивача може бути реалізоване лише до початку розгляду справи по суті та є абсолютним, тобто, не залежить від мотивів позивача чи волі сторін у справі.

Суд зазначає, що станом на дату подання позивачем вказаної заяви розгляд справи №910/16325/23 розпочато по суті, а відтак позивач звернувся до суду із заявою про залишення позову без розгляду поза межами визначеного господарським процесуальним законом строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Так як заява позивача про залишення позову без розгляду була подана після закінчення процесуального строку для її подання, суд дійшов висновку залишити її без розгляду на підставі ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

21.10.2021 року ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР206421201. Забезпеченим ТЗ за Полісом є Peugeot 508, д.н. НОМЕР_1 (VIN-код НОМЕР_3 ) (надалі - Забезпечений ТЗ).

11.10.2022 року у місті Новояворівськ Львівської області по вул. С.Бандери 19, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Peugeot 508, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобіля марки Toyota Corolla, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 05.01.2023 р. (справа №944/5159/22), ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні вищезазначеного ДТП та притягнутий до адміністративної відповідальності.

В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено ТЗ Toyota Corolla, державний номер НОМЕР_2 .

Враховуючи наявність у потерпілого Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК «УНІКА», власник пошкодженого ТЗ Toyota Corolla, державний номер НОМЕР_2 звернувся до своєї страхової компанії для виплати йому страхового відшкодування. Який на підставі акту огляду та рахунку СТО, ремонтної калькуляції виплатив потерпілому страхове відшкодування в розмірі 109839,15 грн.

ПрАТ «СК "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" здійснено розрахунок, який відображений у ремонтній калькуляції №2010.609 від 04.01.2023 року, відповідно до якої вартість ремонту пошкодженого ТЗ з вирахуванням фізичного зносу складає 94218,10 грн.

На підставі даних документів ПрАТ «СК "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" складено страховий акт №2010.609.22.01-1 на суму 94218,10 грн., виплату якої здійснено на користь ПрАТ «СК «УНІКА», що підтверджується платіжним дорученням №3760 від 03.03.2023 року.

На момент настання ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Peugeot 508, д.н. НОМЕР_1 (VIN-код НОМЕР_3 ), була також застрахована в ПРАТ "Страхова компанія "ЕТАЛОН" (поліс АР006616070), що підтверджується витягом з централізованої бази даних Моторно-транспортного (страхового) бюро України.

Відтак станом на дату скоєння ДТП - 11.10.2022 року у винуватця були два діючі поліси: НОМЕР_4 в ПРАТ СК «Альфа Страхування» та НОМЕР_5 в ПРАТ «СК «ЕТАЛОН».

На виконання Порядку, виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого протоколом Президії МТСБУ від 26.02.2020 року №464/2020 (далі - Порядок), ПрАТ "СК "Альфа Страхування" 15.11.2022 року на електронну адресу ПРАТ «СК «ЕТАЛОН» було направлено лист, в якому позивач повідомив відповідача про настання вказаного страхового випадку. Також, у вказаному листі позивач просив підтвердити чинність полісу ПРАТ СК «ЕТАЛОН» на транспортний засіб станом на дату ДТП та запропонував відповідачу долучитися до процесу врегулювання події.

Представник ПрАТ "СК "Альфа Страхування" 03.05.2023 року звернувся на електронну адресу ПРАТ «СК «ЕТАЛОН» ( та , які зазначені на офіційному сайті ПРАТ СК «ЕТАЛОН») з заявою №2010.609.22.01 від 03.05.2023 року про компенсацію страхового відшкодування, в якій просив компенсувати ПрАТ "СК "Альфа Страхування" 50% суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 47109,05 грн.

Позивач зазначає, що відповідачем вимоги виконані не були, страхове відшкодування Позивачу не виплачено.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про страхування» предмет договору страхування може бути застрахований за одним договором страхування та за згодою страхувальника кількома страховиками (співстрахування).

Згідно з п. 17.3 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

При цьому, вказаним Законом також врегульовано діяльність Моторного (транспортного) страхового бюро України, яке згідно з пунктом 39.1 ст. 39 Закону є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з пп. а п. 7.2 Статуту Моторного (транспортного) страхового бюро України, затвердженого протоколом Загальних зборів членів МТСБУ № 18 від 24.01.2005 р. та погодженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 3470 від 01.02.2005 р., члени Бюро зобов`язані виконувати рішення та дотримуватись положень установчих та внутрішніх нормативних документів Бюро, затверджених органами управління Бюро відповідно до їх компетенції.

Протоколом Президії Моторного (транспортного) страхового бюро України № 464/2020 від 26.02.2020 р. з метою врегулювання відносин між страховиками-членами МТСБУ з питання забезпечення здійснення страхового відшкодування при наявності декількох внутрішніх договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які були чинним на момент дорожньо-транспортної пригоди, був затверджений Порядок виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з вказаним Порядком останній є внутрішнім нормативним документом МТСБУ, що є обов`язковим для виконання усіма членами МТСБУ і поширюється на врегулювання страхових випадків, інформація про настання яких отримана членами МТСБУ після 01 березня 2020 року.

Пунктом 2.1 Порядку, зокрема, визначено, що наявність на момент укладення Внутрішнього договору страхування в єдиній централізованій базі даних МТСБУ відомостей про інші чинні Внутрішні договори страхування, укладені про відношенню до того ж забезпеченого транспортного засобу, визнається достатнім доказом виконання страхувальником зобов`язання при укладенні Внутрішнього договору страхування повідомити страховика про інші Внутрішні договори страхування (обов`язки страхувальника, що передбачені пунктом 3 частини першої статті 989 Цивільного кодексу України та пунктом 17.3 статті 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Таким чином, враховуючи, що дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Peugeot 508, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобіля марки Toyota Corolla, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 сталась після 01 березня 2020 року, Порядок № 464/2020 від 26.02.2020 р. поширюється на врегулювання даного страхового випадку, а отже договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортного засобу Peugeot 508, д.н. НОМЕР_1 укладені з ПРАТ СК «Альфа Страхування» відповідно до полісу ЕР206421201 та ПРАТ «СК «ЕТАЛОН» відповідно до полісу АР006616070 були чинними на дату ДТП (11.10.2022).

Відповідно до п. 3.1 Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик при отриманні інформації про настання події, що містить ознаки страхового випадку за укладеним ним Внутрішнім договором страхування, зобов`язаний (не залежно від наявності інших Внутрішніх договорів страхування, укладених по відношенню до забезпеченого транспортного засобу, та черговості їх укладення) здійснити визначені Законом 1961 заходи для забезпечення своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Згідно з п. 3.2 Порядку страховик, який отримав інформацію про подію, яка має ознаки страхового випадку за декількома Внутрішніми договори страхування, для забезпечення участі усіх страховиків за такими договорами страхування повинен:

а) невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дати надходження інформації про страховий випадок, повідомити у письмовій формі (як правило, за допомогою електронної корпоративної пошти МТСБУ) інших страховиків, які внесли до єдиної централізованій базі даних МТСБУ відомості про інші Внутрішні договори страхування, які є дійсними на дату настання події, що містить ознаки страхового випадку;

б) забезпечити можливість іншим страховикам, які також застрахували той самий об`єкт, приймати участь в розслідуванні страхового випадку (зокрема, у огляді наявних документів та пошкодженого (знищеного) майна);

в) повідомити у письмовій формі (як правило, за допомогою електронної корпоративної пошти МТСБУ) інших страховиків, які внесли до єдиної централізованій базі даних МТСБУ відомості про інші Внутрішні договори страхування, які є дійсними на дату настання події, що містить ознаки страхового випадку, про прийняте рішення та заплановану виплату страхового відшкодування не пізніше ніж за три робочі днів до дати її проведення.

Судом встановлено, що інформацію про страховий випадок ПРАТ СК «Альфа Страхування» отримало 12.10.2022 р. із заяви ОСОБА_1 - повідомлення про ДТП.

Позивач повідомив відповідача про настання страхового випадку листом №2010.609.22.01-003033.11 від 14.11.2022 року.

Разом з тим в матеріалах справи відсутні докази, що свідчили б про забезпечення позивачем ПРАТ «СК «ЕТАЛОН» можливості для прийняття участі в розслідуванні страхового випадку (зокрема, у огляді наявних документів та пошкодженого (знищеного) майна).

Згідно з платіжного доручення № 053118 від 31.10.2022 за яким позивачем було перераховано страхове відшкодування у розмірі 109839,15 грн, останній був здійснений 31.10.2022.

Позивач звернувся до відповідача 03.05.2023 із заявою на виплату страхового відшкодування №2010.609.22.01 за якою просив сплатити 50 % суми страхового відшкодування, в розмірі 47109,05 коп. на розрахунковий рахунок позивача та зазначив, що ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» було перераховано страхове відшкодування на користь постраждалої сторони ДТП в розмірі 94218,10 грн. згідно Страхового акту по справі № 2010.609.22.01.

Доказів повідомлення відповідача про прийняте рішення та заплановану виплату страхового відшкодування не пізніше ніж за три робочі днів до дати її проведення, обов`язковість якого встановлена пп. в) п. 3.2 Порядку № 464/2020 від 26.02.2020 р., позивачем до суду не надано.

Відповідно до п. 5.1 Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик, який на умовах, визначених цим Порядком, здійснив відшкодування, у разі, якщо визначений ним розмір шкоди не сукупного розміру страхових сум, за відповідну шкоду, за усіма чинними на дату страхового випадку Внутрішніми договорами страхування, визнається особою, яка надала послуги з відшкодування збитків, і згідно з пунктом 36.4 статті 36 Закону 1961 має право на отримання страхового відшкодування від інших страховиків, які уклали чинні на момент настання страхового випадку по відношенню до того ж забезпеченого транспортного засобу Внутрішні договори страхування.

Для реалізації зазначеного у цьому пункті права страховик, який на умовах, визначених цим Порядком, здійснив страхове відшкодування, має подати заяви про страхове відшкодування до решти зазначених страховиків.

Заява про страхове відшкодування та додатки до неї мають відповідати вимогам, передбачених статтею 35 Закону 1961. До зазначеної заяви мають також додаватися докази настання страхового випадку, документи на підставі яких визначеного розмір шкоди і факт проведення страхового відшкодування заявником. У разі якщо заявник не погодив з усіма іншими страховиками розмір шкоди, то до заяви про страхове відшкодування за шкоду, заподіяну пошкодженням транспортного засобу, обов`язково долучається звіт про оцінку або висновок автотоварознавчого дослідження.

Як було зазначено вище, позивач повідомив відповідача про настання страхового випадку листом №2010.609.22.01-003033.11 від 14.11.2022 року.

Позивач звернувся до відповідача 03.05.2023 із заявою на виплату страхового відшкодування №2010.609.22.01 за якою просив сплатити 50 % суми страхового відшкодування, в розмірі 47109,05 коп. на розрахунковий рахунок позивача та зазначив, що ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» було перераховано страхове відшкодування на користь постраждалої сторони ДТП в розмірі 94218,10 грн. згідно Страхового акту по справі № 2010.609.22.01.

Разом з тим з вищевказаних листів та заяви не вбачається, що разом з останніми було надіслано відповідачеві докази настання страхового випадку, документи на підставі яких визначеного розмір шкоди і факт проведення страхового відшкодування заявником.

Відповідно до п. 37.1.3 ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Враховуючи, що позивачем не було дотримано вимоги чинного законодавства України в частині своєчасного повідомлення Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЕТАЛОН" про прийняте рішення та заплановану виплату страхового відшкодування, забезпечення відповідачу можливості приймати участь в розслідуванні страхового випадку, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Подібна за змістом позиція викладена в Постанові Східного апеляційного господарського суду від 21 липня 2021 р. № 917/123/21.

Окрім того суд зазначає, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань кінцевим бенефіціарним власником Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» є ОСОБА_3 , якому належить 31,29% статутного капіталу, і стосовно якого Указом Президента України від 19.10.2022 року №726/2022 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 жовтня 2022 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» (який є чинним, https://www.president.gov.ua/documents/71) введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 жовтня 2022 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», згідно якого застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції). Наведена обставина учасниками справи не заперечувалась.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із вказаної дати на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває на час розгляду даної справи.

В свою чергу, статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» визначено, що активи, пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, - всі активи, що прямо (а щодо права власності на корпоративні права - також опосередковано (через інших осіб) перебувають у власності, в тому числі у спільній власності, або передаються на користь осіб, включених до переліку осіб, пов`язаних з провадженням терористичної діяльності або стосовно яких застосовано міжнародні санкції (далі - перелік осіб), осіб, які здійснюють фінансові операції від імені або за дорученням осіб, включених до переліку осіб, та осіб, якими прямо або опосередковано (через інших осіб) володіють або кінцевими бенефіціарними власниками яких є особи, включені до переліку осіб, а також активи, отримані від таких активів (п. 3 ч. 1).

Відповідно до п. 30 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» визначено, що кінцевий бенефіціарний власник - будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив (контроль) на діяльність клієнта та/або фізичну особу, від імені якої проводиться фінансова операція. Кінцевим бенефіціарним власником є: для юридичних осіб - будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив на діяльність юридичної особи (в тому числі через ланцюг контролю/володіння). Ознакою здійснення прямого вирішального впливу на діяльність є безпосереднє володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Як вже зазначалося судом вище, Указом Президента України від 19.10.2022 року №726/2022 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 жовтня 2022 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 жовтня 2022 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», згідно якого застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) до фізичних осіб згідно з додатком 1, до якого включено ОСОБА_4 , громадянина російської федерації, ідентифікаційний номер платника податків згідно з Єдиним державним реєстром платників податків російської федерації 16, та застосовано наступні санкції строком на десять років: 1) блокування активів - тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними; 2) обмеження торговельних операцій (повне припинення); 3) обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України (повне припинення); 4) запобігання виведенню капіталів за межі України; 5) зупинення виконання економічних та фінансових зобов?язань; 6) анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами; 7) заборона участі у приватизації, оренді державного майна резидентами іноземної держави та особами, які прямо чи опосередковано контролюються резидентами іноземної держави або діють в їх інтересах; 8) заборона або обмеження заходження іноземних невійськових суден та військових кораблів до територіального моря України, її внутрішніх вод, портів та повітряних суден до повітряного простору України або здійснення посадки на території України (повна заборона); 9) заборона видачі дозволів, ліцензій Національного банку України на здійснення інвестицій в іноземну державу, розміщення валютних цінностей на рахунках і вкладах на території іноземної держави; 10) припинення видачі дозволів, ліцензій на ввезення в Україну з іноземної держави чи вивезення з України валютних цінностей та обмеження видачі готівки за платіжними картками, емітованими резидентами іноземної держави; 11) заборона передання технологій, прав на об?єкти права інтелектуальної власності; 12) позбавлення державних нагород України, інших форм відзначення; 13) заборона на набуття у власність земельних ділянок.

Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Кабінет Міністрів України (Уряд України) є вищим органом у системі органів виконавчої влади. Кабінет Міністрів України здійснює виконавчу владу безпосередньо та через міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, Раду міністрів Автономної Республіки Крим та місцеві державні адміністрації, спрямовує, координує та контролює діяльність цих органів (ст. 1 Закону України "Про Кабінет Міністрів України").

Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов?язкові для виконання акти - постанови і розпорядження; акти Кабінету Міністрів України нормативного характеру видаються у формі постанов Кабінету Міністрів України (ст. 49 Закону України "Про Кабінет Міністрів України").

03.03.2022 КМУ прийнято постанову №187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації», в якій для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації встановлено до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на: 1) виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є Російська Федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором): - громадяни Російської Федерації, крім тих, що проживають на території України на законних підставах; - юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства Російської Федерації; - юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації; - юридичні особи, утворені відповідно до законодавства іноземної держави, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, яких є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації, - у випадку виконання зобов`язань перед ними за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті.

Водночас, дія мораторію передбачає заборону на вчинення конкретно визначеного переліку дій між учасниками правовідносин, встановлює певний правовий режим для цих правовідносин і впливає на перебіг грошових та інших зобов`язань. З моменту запровадження вказаного мораторію суб`єктивне право осіб - кредиторів (стягувачів), перелік яких наведений в Постанові № 187, зазнає обмежень у можливості реалізувати ними право вимоги до зобов`язаної сторони, у тому числі шляхом звернення за судовим захистом. Також мораторій хоча і не припиняє суб`єктивне право, однак на строк дії мораторію таке право не може реалізуватися шляхом виконання.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, враховуючи встановлений мораторій, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача у зв`язку з відмовою у позові.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у позові.

2. Понесені позивачем судові витрати покласти на позивача.

3. Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 18.12.2023

Суддя Владислав ДЕМИДОВ