ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року справа № 17-14-01/1494(925/1029/23) м. Черкаси

За позовом публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго"

до приватного акціонерного товариства "Азот"

про стягнення 525517851,36 грн.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

За участю:

представника позивача адвоката Овсієнко О.І. за довіреністю від 29.03.2023;

від відповідача не явилися.

Публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго" (далі також позивач, ПАТ "Черкасиобленерго") звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою від 28.07.2023 №5848/2023 до приватного акціонерного товариства "Азот" (далі також відповідач, ПАТ "Азот") про стягнення 525517851,36 грн., в тому числі: 73450797,08 грн. заборгованості зі сплати трьох процентів річних та 452067054,28 грн. заборгованості зі сплати інфляційних втрат.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне (несвоєчасне) виконання відповідачем зобов`язання за договором про постачання електричної енергії від 24.05.2005 №524-213/24 з оплати уже присудженої до стягнення постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16 суми боргу з оплати активної електричної енергії.

Автоматизована система документообігу Господарського суду Черкаської області для розгляду справи за вказаною позовною заявою позивача визначила суддю Дорошенка М.В., в провадженні якого перебувала справа №17-14-01/1494 про банкрутство публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго".

Ухвалою від 21.08.2023 Господарський суд Черкаської області у складі судді Дорошенка М.В. прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі №17-14-01/1494(925/1029/23), вирішив розглядати її в межах справи №17-14-01/1494 про банкрутство публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" за правилами загального позовного провадження, призначив у ній підготовче засідання на 09 год. 00 хв. 19 вересня 2023 року в приміщенні Господарського суду Черкаської області і встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов.

15 вересня 2023 року до Господарського суду Черкаської області надійшов відзив від 15.09.2023 №501-06/233 із запереченнями проти позову, в обґрунтування яких відповідач вказав на такі аргументи:

- відповідач протягом двох років вживав всіх можливих заходів задля належного виконання в повному обсязі зобов`язань перед позивачем за договором про постачання електричної енергії від 24.05.2005 №524-213/24 щодо погашення боргу за активну електричну енергію шляхом укладення мирових угод з реструктуризації наявної заборгованості, проте позивач в такому врегулюванні не був зацікавлений;

- прострочення в оплаті відповідачем активної електричної енергії сталося внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) - повномасштабної військової агресії російської федерації проти України і введення у зв`язку з цим в Україні воєнного стану, що підтверджується листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 і відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання;

- відповідач протягом багатьох років перебуває у скрутному матеріальному становищі і згідно з балансами (звітами про фінансовий стан) за 2021, 2022 роки суми його непокритих збитків становили 20 524 062 000 грн. та 27 949 033 000 грн. відповідно;

- відповідач має значну заборгованість за невиконаними зобов`язаннями, задля виконання яких державними та приватним виконавцями накладено арешти на грошові кошти на рахунках в установах банків та майно відповідача, що виключає можливість виконання останнім зобов`язань за договором про постачання електричної енергії від 24.05.2005 №524-213/24 і дає підстави вважати, що затримка виконання грошового зобов`язання за цим договором сталася не з вини та не через навмисні дії або бездіяльність відповідача, а через відсутність об`єктивної можливості здійснювати таке виконання;

- стягнення надмірних штрафних санкцій з відповідача завдасть йому лише додаткових збитків та може призвести до повного припинення його господарської діяльності і, як наслідок, повної зупинки виробництва на одному з найбільших підприємств хімічної галузі в Україні;

- наразі в умовах повномасштабної війни в Україні підприємство відповідача є єдиним великим підприємством хімічної галузі України, яке виробляє мінеральні добрива та забезпечує ними аграріїв і є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, тому зупинка його діяльності призведе до негативних наслідків в аграрному секторі і в цілому в економіці країни та позбавить відповідача можливості отримувати прибуток і за його рахунок розраховуватися за своїми зобов`язаннями;

- відповідач забезпечує роботою більше як 2600 людей, які разом з їхніми сім`ями у разі зупинки підприємства і звільнення його працівників можуть залишитись без засобів до існування в такий важкий період;

- відповідач узяв на себе зобов`язання з фінансового забезпечення працівників зруйнованого та захопленого агресором ПрАТ "Сєверодонецьке об`єднання АЗОТ", що буде неможливим у разі зупинення діяльності відповідача;

- відповідач забезпечує безперебійне очищення всіх стічних вод у місті Черкаси і в разі стягнення з нього надмірних штрафних санкцій і як наслідок цьому зупинки виробництва не зможе гарантувати подальшу безперервну роботу очисних споруд;

- відповідач завдяки працюючому виробництву сплачує податки та збори і тим самим забезпечує життєдіяльність країни, тобто є одним із активних учасників "економічного фронту" у такий складний для країни час. Стягнення ж з відповідача надмірних штрафних санкцій унеможливить виконання ним цих зобов`язань перед державою;

- заявлені до стягнення суми трьох процентів річних та інфляційних втрат з урахуванням уже стягнутих раніше сум цих процентів та втрат вочевидь є надмірним та не відповідає збереженню балансу між порушенням зобов`язання та відповідальністю за таке порушення;

- позивачем не наведено жодних негативних для нього наслідків та не надано будь-яких доказів завдання йому збитків внаслідок порушення відповідачем строків виконання зобов`язань за договором про постачання електричної енергії від 24.05.2005 №524-213/24, а тому відсутні правові підстави для застосування до відповідача штрафних санкцій;

- стягнення з відповідача господарських санкцій призведе до порушення балансу інтересів сторін, зокрема до порушення прав відповідача, порушення принципу справедливості, а також суперечитиме основним завданням судочинства з рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, верховенству права та завданням господарського судочинства зі справедливого, неупередженого вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб держави, закріплених у ст. 129 Конституції України та ст. 236 ГПК України.

Ухвалою від 19.09.2023 Господарський суд Черкаської області відклав підготовче засідання на 09 год. 30 хв. 13.10.2023 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Ухвалою від 10.10.2023 Господарський суд Черкаської області закрив провадження у справі №17-14-01/1494 про банкрутство публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго".

Ухвалою від 13.10.2023 Господарський суд Черкаської області закрив підготовче провадження у справі №17-14-01/1494(925/1029/23), призначив її до розгляду по суті в судовому засіданні на 10 год. 00 хв. 09.11.2023 в приміщенні Господарського суду Черкаської області і повідомив учасників справи про дату час і місце цього судового засідання.

18 жовтня 2023 року до Господарського суду Черкаської області надійшло клопотання відповідача від 17.10.2023 № 501-06/255 про передачу справи №17-14-01/1494(925/1029/23) на новий авторозподіл в автоматизованій системі документообігу господарського суду для визначення складу суду та призначення цієї справи до окремого розгляду по суті за правилами Господарського процесуального кодексу України поза межами справи №17-14-01/1494 про банкрутство публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго", провадження у якій було закрите ухвалою Господарського суду Черкаської області від 10.10.2023.

09 листопада 2023 року до Господарського суду Черкаської області надійшло клопотання відповідача від 08.11.2023 №501-06/271 про відкладення судового засідання у цій справі на іншу дату через перебування 09.11.2023 уповноваженого представника відповідача, що веде дану справу, у відрядженні на ПрАТ "Рівнеазот" у місті Рівне.

В судовому засіданні, яке відбулося 09.11.2023 за участі представника позивача, Господарський суд Черкаської області розглянув вказані клопотання відповідача від 17.10.2023 № 501-06/255 і від 08.11.2023 №501-06/271 та без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвали із занесенням їх до протоколу судового засідання про залишення цих клопотань без задоволення і оголосив перерву до 10 год. 00 хв. 07.12.2023, про що повідомив позивача і відповідача ухвалою суду від 09.11.2023.

07 грудня 2023 року до Господарського суду Черкаської області надійшло клопотання відповідача від 06.12.2023 №501-06/299 про відкладення розгляду справи №17-14-01/1494(925/1029/23) на іншу дату у зв`язку з неможливістю з`явлення його представника адвоката Чижова К.Л., який веде дану справу, у це судове засідання, оскільки 28.11.2023 він був госпіталізований в першу Черкаську міську лікарню та перебуває на лікарняному до 08.12.2023.

У судовому засіданні, яке відбулося 07.12.2023 за участю представника позивача Господарський суд розглянув клопотання відповідача від 06.12.2023 №501-06/299 про відкладення розгляду справи №17-14-01/1494(925/1029/23) на іншу дату і без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про залишення цього клопотання без задоволення, розглянув справу №17-14-01/1494(925/1029/23) по суті і оголосив вступну і резолютивну частини ухваленого ним у нарадчій кімнаті рішення.

Заслухавши представника позивача, з`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, Господарський суд Черкаської області

УСТАНОВИВ:

Господарський суд Черкаської області рішенням від 07.12.2016 у справі №925/965/16 за позовом публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до публічного акціонерного товариства "АЗОТ" про стягнення ,52 грн. припинив провадження у справі в частині вимоги про стягнення 74000000,00 грн. боргу, задовольнив позов частково і стягнув з публічного акціонерного товариства "АЗОТ" на користь публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" 510969029,25 грн. боргу за активну електричну енергію, 1750889,53 грн. пені, 6038201,53 грн. три проценти річних, 37402330,05 грн. індексу інфляції, 87254,46 грн. витрат на сплату судового збору, а в решті позову відмовив.

Київський апеляційний господарський суд своєю постановою від 03.07.2018 скасував рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2016 у справі №925/965/16 і прийняте нове рішення, яким:

- позов публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до публічного акціонерного товариства "АЗОТ" про стягнення заборгованості задовольнив частково;

- стягнув з публічного акціонерного товариства "Азот" на користь публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" ,08 грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 126659691,64 грн. інфляційних втрат, 18113773,23 грн. 3 % річних, 24854321,29 грн. пені та 204237,59 грн. судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції пропорційно розміру задоволених позовних вимог;

- в іншій частині позовних вимог публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до публічного акціонерного товариства "Азот" (стягнення пені) відмовив.

Верховний Суд постановою від 09.10.2018 касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Азот" залишив без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16 - без змін.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16 були встановлені, зокрема, такі обставини:

- 24 травня 2005 року відкрите акціонерне товариство "Черкасиобленерго", яке в подальшому було перейменоване у публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго" (як постачальник), і відкрите акціонерне товариство "Азот", яке також в подальшому було перейменоване у публічне акціонерне товариство "Азот" (як споживач), уклали між собою договір про постачання електричної енергії № 524-213/24 (далі договір);

- ПАТ "Черкасиобленерго" належним чином виконало свої зобов`язання за договором про постачання електричної енергії № 524-213/24;

- з грудня 2014 року по липень 2016 року ПАТ "Черкасиобленерго" згідно з актами поставки електричної енергії поставив ПАТ "Азот", а останнє отримало 993121434 кВт/год. електричної енергії на загальну суму ,94 грн., однак ПАТ "Азот" оплатило її лише частково в сумі 360158606,86 грн., у зв`язку з чим залишок заборгованості ПАТ "Азот" за спожиту електроенергію станом на 01.08.2016 склав ,08 грн.;

- за прострочення виконання ПАТ "Азот" грошового зобов`язання за договором про постачання електричної енергії № 524-213/24 ПАТ "Черкасиобленерго" нарахувало ПАТ "Азот" на суму заборгованості пеню і три проценти річних по 31.07.2016 та індекс інфляції по червень 2016 року включно.

30 липня 2018 року Господарський суд Черкаської області на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16 видав наказ на стягнення з публічного акціонерного товариства "Азот" на користь публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" ,08 грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію; 126659691,64 грн. інфляційних втрат; 18113773,23 грн. 3 % річних; 24854321,29 грн. пені; 204237,59 грн. судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Господарський суд Черкаської області рішенням від 06.10.2022 у справі №17-14-01/1494(925/126/21) за позовом публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до приватного акціонерного товариства "Азот" про стягнення 237413624,10 грн. позов задовольнив повністю і стягнув з публічного акціонерного товариства "Азот" на користь публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" 154712671,22 грн. інфляційних втрат, 82700952,88 грн. три проценти річних та 794500,00 грн. судового збору.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 06.10.2022 у справі №17-14-01/1494(925/126/21) були встановлені, зокрема, такі обставини:

- на погашення присудженого постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16 основного боргу за активну електричну енергію в сумі ,08 грн. з відповідача стягнуто державною виконавчою службою 1696179,51 грн. та сплачено відповідачем в добровільному порядку 33432,39 грн. ще до прийняття Київським апеляційним господарським судом постанови від 03.07.2018 у справі №925/965/16 і 37600000,00 грн. після її прийняття, в тому числі: 4700000,00 грн. 16.04.2019, 4700000,00 грн. 28.05.2019, 4700000,00 грн. 26.06.2019, 4700000,00 грн. 26.07.2019, 4700000,00 грн. 28.08.2019, 4700000,00 грн. 30.09.2019, 4700000,00 грн. 28.10.2019 і 4700000,00 грн. 29.11.2019;

- решту присудженого постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16 основного боргу за активну електричну енергію в сумі ,18 грн. відповідач на день подання позову не сплатив;

- у даному спорі позивач за прострочення сплати присудженого постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16 основного боргу за активну електричну енергію в сумі ,18 грн., що залишилася непогашеною станом на 04.07.2018, з урахуванням здійснених відповідачем платежів на його часткове погашення на загальну суму 37600000,00 грн. нарахував і пред`явив до стягнення з відповідача: 154712671,22 грн. передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних втрат за період прострочення з липня 2018 року по грудень 2020 року і 82700952,88 грн. передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України три проценти річних за 943 дні прострочення з 04.07.2018 по 31.01.2021.

Частиною 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отож встановлені постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16 та рішенням Господарського суду Черкаської області від 06.10.2022 у справі №17-14-01/1494(925/126/21) обставини не підлягають доказуванню при розгляді справи №17-14-01/1494(925/1029/23), у якій беруть участь ті самі особи, що й у справах №925/965/16 та №17-14-01/1494(925/126/21).

На погашення залишку присудженого постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16 основного боргу за активну електричну енергію у встановленій рішенням Господарського суду Черкаської області від 06.10.2022 у справі №17-14-01/1494(925/126/21) сумі ,18 грн. товариство з обмеженою відповідальністю "Хім-Трейд ЮА" сплатило за ПАТ "Азот": 18.01.2,70 грн., 16.02.2,00 грн., 09.03.2,00 грн., 11.04.2,00 грн. і 27.04.2023 246318,71 грн., разом 6242872,41 грн.

Станом на 31.05.2023 залишок не сплаченої відповідачем суми основного боргу за активну електричну енергію, присудженого постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16, становив ,77 грн. ,18 грн. 6242872,41 грн.).

За прострочення сплати залишку присудженого постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16 основного боргу за активну електричну енергію в сумі ,18 грн. з урахуванням здійснених товариством з обмеженою відповідальністю "Хім-Трейд ЮА" за відповідача протягом січня-квітня 2023 року платежів на його часткове погашення на загальну суму 6242872,41 грн. позивач нарахував відповідачу і пред`явив до стягнення з нього:

452067054,28 грн передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних втрат за період прострочення з січня 2021 року по травень 2023 року;

73450797,08 грн. передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України три проценти річних за 850 днів прострочення з 01.02.2021 по 31.05.2023.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зі статей 526, 599, 611, 625 ЦК України вбачається, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє грошових зобов`язань боржника за цим договором, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум інфляційних втрат та трьох процентів річних, передбачених ст. 625 ЦК України, за час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, у разі прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, в тому числі і уже присудженого судом до виконання в натурі, у боржника виникає обов`язок сплатити кредитору разом із сумою основного боргу суму інфляційних втрат як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та три проценти річних від простроченої суми.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18.

У постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень статті 625 Цивільного кодексу України, зробила висновок про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю.

Відповідач не виконав належним чином грошове зобов`язання щодо оплати спожитої ним активної електричної енергії, що виникло із договору про постачання електричної енергії від 24.05.2005 № 524-213/24, після того як воно уже було присуджене до виконання в натурі постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16. Тому позивач вправі вимагати стягнення з відповідача передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних втрат і трьох процентів річних за прострочення виконання цього грошового зобов`язання.

При цьому, господарський суд відхиляє аргументи відповідача, приведені обґрунтування заперечень проти позову, щодо причин неможливості виконання ним грошового зобов`язання перед позивачем за договором про постачання електричної енергії від 24.05.2005 № 524-213/24, присудженого до виконання в натурі постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16, в тому числі через форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також щодо наслідків стягнення заявлених сум інфляційних втрат та трьох процентів річних для відповідача з огляду на те, що відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання перед позивачем і що передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційні втрати та три проценти річних нараховуються і стягуються з боржника незалежно від його вини і наслідків для нього.

В розрахунку інфляційних втрат і трьох процентів річних позивач правильно визначив суми боргу і періоди прострочення у його сплаті, застосував належні індекси інфляції і правильно підрахував стягувані суми інфляційних втрат і трьох процентів річних.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Отже, передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційні втрати та три проценти річних не є ні штрафними санкціями в розумінні ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, ні неустойкою в розумінні ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених ст. 3 Цивільного кодексу України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.

У постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Тож з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Із цього випливає, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки, штрафу, процентів річних є правом суду. Господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе їх зменшення.

Велика Палата Верховного Суду також вказала, що відсотки річних, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника та не можуть розглядатися як спосіб отримання кредитором доходів.

При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 як і в інших постановах Верховного Суду про можливість зменшення розміру інфляційних втрат не зазначено.

У згадуваній справі №902/417/18 сторони у договорі погодили збільшення передбаченого ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України розміру процентної ставки з 3% до 40% річних від несплаченої вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути оплачений, та до 96% річних від несплаченої ціни товару з моменту спливу дев`яноста календарних днів до дня повної оплати. Велика Палата Верховного Суду встановила, що фактично визначені договором 96% річних є саме способом отримання кредитором доходу, тому з метою запобігання такому безпідставному збагаченню, розмір належної до стягнення суми процентів річних було обмежено.

У даній справі розмір передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України трьох процентів річних договором між сторонами не збільшувався, тому стягнення з відповідача цих трьох процентів річних в сумі 73450797,08 грн., загальна сума яких з урахуванням уже присуджених до стягнення з відповідача на користь позивача постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/965/16 та рішенням Господарського суду Черкаської області від 06.10.2022 у справі №17-14-01/1494(925/126/21) процентів річних становить 174265523,19 грн.(18113773,23 грн. + 82700952,88 грн. + 73450797,08 грн.), що більше ніж за сім років прострочення у виконанні грошового зобов`язання в сумі, що перевищує один мільярд гривень, не може розцінюватися як безпідставне збагачення позивача як кредитора, оскільки носить виключно компенсаційний характер.

За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю.

Позивач за платіжним дорученням від 21.07.2023 №4460 сплатив за подання позову 939 400,00 грн. судового збору, який відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням позову слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Судовий збір в сумі 939 400,00 грн. покласти на відповідача.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" (вул. Гоголя, 285, м. Черкаси, Черкаська область, 18002, ) на користь приватного акціонерного товариства "Азот" (вул. Героїв Холодного Яру, 72, м. Черкаси, Черкаська область, ) 73 450 797,08 грн. (сімдесят три мільйони чотириста п`ятдесят тисяч сімсот дев`яносто сім гривень 08 копійок) три проценти річних, 452 067 054,28 грн. (чотириста п`ятдесят два мільйони шістдесят сім тисяч п`ятдесят чотири гривні 28 копійок) інфляційних втрат та 939 400,00 грн. (дев`ятсот тридцять дев`ять тисяч чотириста гривень 00 копійок) судового збору.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 18 грудня 2023 року.

СУДДЯ М.В. Дорошенко