РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.12.2023Справа № 910/15134/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України

до Товариства з обмеженою відповідальністю Електро-Сантехнічно-Монтажно-Будівельна компанія ЕСТМ-БУД

про стягнення 12 800,02 грн.,

Без виклику (повідомлення) представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головний центр капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України (далі позивач, Центр) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Електро-Сантехнічно-Монтажно-Будівельна компанія ЕСТМ-БУД (далі відповідач, Товариство) про стягнення штрафних санкцій у розмірі 12 800,02 грн., нарахованих внаслідок порушення строку виконання робіт за укладеним між сторонами 30.06.2022 року договором підряду на проведення будівельно-монтажних робіт по об`єкту Капітальний ремонт приміщень головного лікувального корпусу (інв. № 101310002) Головного військово-медичного клінічного центру (VI черга капітальний ремонт приміщень під розміщення апарату МРТ) № 07-22.

Ухвалою від 28.09.2023 року господарський суд міста Києва залишив означену позовну заяву без руху та встановив Центру строк і спосіб усунення її недоліків.

10.10.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява Центру від 04.10.2023 року № 723/1622-23-вих про усунення недоліків позовної заяви.

Враховуючи наведені обставини, ухвалою від 13.10.2023 року господарський суд міста Києва відкрив провадження у справі № 910/15134/23 та вирішив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

20.11.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшов відзив Товариства від 16.11.2023 року № 204-юр на позовну заяву, в якому останнє заперечило проти задоволення позовних вимог Центру. Крім того, у наведеній заяві по суті спору відповідач просив поновити йому процесуальний строк на її подання, посилаючись на відсутність у штатному розписі Товариства посади юрисконсульта та перебування директора відповідача з 06.11.2023 року по 15.11.2023 року у відрядженні.

30.11.2023 року через систему Електронний суд надійшло клопотання позивача про залишення відзиву Товариства без розгляду.

Крім того, 30.11.2023 року через систему Електронний суд надійшли додаткові пояснення Центру.

Ухвалою від 21.12.2023 року господарський суд міста Києва відмовив у задоволенні заяви Товариства про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, а відзив відповідача від 16.11.2023 року № 204-юр на позовну заяву залишив без розгляду.

Інших заяв чи клопотань від сторін до суду не надходило.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

30.06.2022 року між Центром (замовник) та Товариством (підрядник) укладено договір підряду № 07-22 на проведення будівельно-монтажних робіт по об`єкту Капітальний ремонт приміщень головного лікувального корпусу (інв. № 101310002) Головного військово-медичного клінічного центру (VI черга капітальний ремонт приміщень під розміщення апарату МРТ) (далі Договір), предметом якого є будівельно-монтажні роботи, зазначені у Договірній ціні (додаток 2) (далі Роботи) по об`єкту Капітальний ремонт приміщень головного лікувального корпусу (інв. № 101310002) Головного військово-медичного клінічного центру (VI черга капітальний ремонт приміщень під розміщення апарату МРТ) ДК021:2015-45453000-7 капітальний ремонт та реставрація (далі Об`єкт), що знаходиться за адресою: 03083, м. Київ, вул. Ягідна, 58.

Вказаний правочин, а також додаткові угоди від 09.08.2022 року № 01-22, від 05.09.2022 року № 02-22, від 12.12.2022 року № 03-22 до нього, підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відбитками печаток цих суб`єктів господарювання.

Відповідно до пункту 1.2 Договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується на власний ризик, згідно із затвердженою проектно-кошторисною документацією та умовами цього Договору, власними/залученими (у разі попереднього письмового узгодження з замовником) силами, за допомогою власних/залучених технічних засобів, із використанням власних/залучених матеріальних ресурсів (коштів), з високою якістю (відповідно до вимог законодавства України, ДСТУ, ДБН, Настанов, технічних умов та Договору) виконати Роботи по Об`єкту та за участі замовника передати об`єкт у встановлений замовником термін експлуатуючій організації.

Підрядник зобов`язаний виконати Роботи у строк, визначений Договором (пункт 1.3 Договору).

За умовами пункту 2.1 Договору Роботи, які є предметом цього Договору, повинні бути виконані підрядником в період з дня підписання цього Договору до 31.08.2022 року, відповідно до Графіку виконання робіт (додаток 3). Об`єкт повинен бути переданий експлуатуючій організації не пізніше 15.09.2022 року. Датою початку Робіт є дата надання підряднику доступу до Об`єкта.

Згідно з пунктом 2.2 цієї угоди строки виконання Робіт можуть бути змінені за рішенням замовника з внесенням (за необхідності) відповідних змін у Договір шляхом укладання відповідної додаткової угоди, у разі:

- виникнення обставин непереборної сили;

- затримки фінансування замовника;

- виникнення інших (обґрунтованих та документально підтверджених) обставин, що можуть вплинути на строки виконання Робіт.

Дата передачі Об`єкта експлуатуючій організації є датою закінчення виконання Робіт підрядником (пункт 2.3 Договору).

Зі змісту додатку 3 до Договору (Графік виконання робіт) вбачається, що передача Об`єкта експлуатуючій організації повинна відбутися у 1-й декаді вересня 2022 року.

Відповідно до пункту 4.8 Договору останній вважається виконаним, якщо підрядник виконав всі передбачені Договором Роботи у строк, визначений Графіком виконання Робіт (додаток 3) та якщо замовником встановлено, що такі Роботи повністю відповідають вимогам чинного законодавства України, ДСТУ, ДБН, Настанов, технічних умов та Договору.

Пунктом 5.4.14 Договору на підрядника покладено обов`язок письмово інформувати замовника (на поштову та електронну адресу, з електронним підписом) про обставини, що перешкоджають виконанню підрядником своїх зобов`язань згідно з умовами Договору, а також про заходи, необхідні для їх усунення, не пізніше 3 (трьох) календарних днів з дати виявлення таких обставин.

За умовами пункту 6.1 Договору передача виконаних Робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом приймання виконаних робіт (за формою № КБ-2в), підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками сторін.

За змістом пунктів 12.1, 12.6 Договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, війна тощо). Настання обставин непереборної сили може збільшити строк дії Договору та строк виконання Робіт на період дії таких обставин, за умови прийняття замовником відповідного рішення та наступного укладання відповідної додаткової угоди.

Відповідно до пункту 15.1 Договору останній набирає чинності з дня його підписання та діє до 30.09.2022 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (крім випадків, передбачених законодавством). Строк дії Договору може коригуватися шляхом укладання додаткової угоди.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 01.09.2022 року № 96 Товариство звернулося до Центру з проханням підписати додаткову угоду до Договору в частині коригування Графіка виконання Робіт.

Судом встановлено, що зважаючи на означене звернення відповідача, 05.09.2022 року між Товариством та Центром укладено додаткову угоду № 02-22 до Договору, в якій сторони дійшли згоди змінити пункти 2.1, 15.1 Договору в новій редакції.

Так, відповідно до пункту 2.1 Договору (в редакції додаткової угоди від 05.09.2022 року № 02-22) Роботи, які є предметом цього Договору, повинні бути виконані підрядником в період з дня підписання цього Договору до 12.12.2022 року, відповідно до Графіку виконання робіт (додаток 3). Об`єкт повинен бути переданий експлуатуючій організації не пізніше 12.12.2022 року.

Згідно з пунктом 15.1 Договору (в редакції додаткової угоди від 05.09.2022 року № 02-22) останній набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до 30.12.2022 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (крім випадків, передбачених законодавством). Строк дії Договору може коригуватися шляхом укладання додаткової угоди.

Слід зазначити, що у пункті 3 додаткової угоди від 05.09.2022 року № 02-22 сторони погодили викласти у новій редакції (як додатки до цієї додаткової угоди) додаток 3 (Графік виконання робіт) та додаток 4 (План фінансування).

Разом із тим, за умовами пункту 7.4 Договору за порушення строків виконання Робіт (етапів Робіт) підрядник сплачує замовнику, зокрема, пеню в розмірі 0,1 % від загальної вартості Робіт за Договором, за кожен день прострочення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Центр посилалася на прострочення відповідачем виконання Робіт за Договором у період з 01.09.2023 року (наступний день після спливу передбаченого пунктом 2.1 Договору кінцевого терміну виконання підрядником Робіт) по 04.09.2022 року (день, що передує даті укладення між сторонами додаткової угоди від 05.09.2022 року № 02-22, якою було передбачено продовження термінів виконання Робіт та строку дії Договору), внаслідок чого позивач на підставі пункту 7.4 Договору нарахував та заявив до стягнення з Товариства 12 800,02 грн. пені.

Враховуючи викладені обставини, Центр звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання Робіт у розмірі 12 800,02 грн.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За умовами частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник (частина 1 статті 838 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором (частина 2 статті 844 Цивільного кодексу України).

За умовами частини 1 статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтями 610, 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положеннями статті 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Одним із різновидів господарських санкцій, які застосовуються до правопорушника у сфері господарювання, є штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штрафу, пені), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (стаття 230 Господарського кодексу України).

За змістом частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 552 Цивільного кодексу України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Згідно з частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України, у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Як було зазначено вище, за умовами пункту 2.1 Договору (у первісній редакції) Роботи, які є предметом цього Договору, повинні бути виконані підрядником в період з дня підписання цього Договору до 31.08.2022 року, відповідно до Графіку виконання робіт (додаток 3).

Разом із тим, 05.09.2022 року між Товариством та Центром укладено додаткову угоду № 02-22 до Договору, в якій сторони дійшли згоди змінити пункти 2.1, 15.1 Договору в новій редакції та продовжити строк виконання підрядником Робіт, які є предметом Договору, до 12.12.2022 року.

Зі змісту пункту 1 додаткової угоди від 05.09.2022 року № 02-22 до Договору вбачається, що підставою для її укладення та продовження строку виконання Робіт за Договором, зокрема, до 12.12.2022 року, були виявлені обставини непереборної сили, що зазначені в службовій записці від Департаменту управління міжнародного співробітництва та європейської інтеграції від 19.07.2022 року № 41/7202-22 та лист Товариства від 01.09.2022 року № 96.

Як було зазначено вище (та зафіксовано у додатковій угоді від 05.09.2022 року № 02-22 як підстава її укладення) листом від 01.09.2022 року № 96 Товариство звернулося до Центру з проханням підписати додаткову угоду до Договору в частині коригування Графіка виконання Робіт. У наведеному листі відповідач вказував, що під час аналізу Договору була виявлена невідповідність графіків виконання Робіт із планом фінансування, у той час як під час підготовки документів до підписання Договору Товариством був розроблений та переданий замовнику Графік виконання Робіт, який передбачав виконання таких робіт до кінця грудня 2022 року.

Враховуючи наведені обставини, у додатковій угоді від 05.09.2022 року № 02-22 сторони дійшли згоди викласти у новій редакції (як додатки до цієї додаткової угоди) додаток 3 (Графік виконання робіт) та додаток 4 (План фінансування).

Пунктом 5.3.6 Договору передбачене право підрядника ініціювати внесення замовником змін до проектної та кошторисної документації, до початку Робіт або під час їх виконання.

Відповідно до частини 3 статті 877 Цивільного кодексу України підрядник, який виявив у ході будівництва не враховані проектною документацією роботи і необхідність у зв`язку з цим проведення додаткових робіт і збільшення кошторису, зобов`язаний повідомити про це замовника.

У разі неодержання від замовника в розумний строк відповіді на своє повідомлення підрядник зобов`язаний зупинити відповідні роботи з віднесенням збитків, завданих цим зупиненням, на замовника. Замовник звільняється від відшкодування цих збитків, якщо доведе, що у проведенні додаткових робіт немає необхідності.

Крім того, згідно зі службовою запискою Департаменту управління міжнародного співробітництва та європейської інтеграції від 19.07.2022 року № 41/7202-22, оплату за роботи з виготовлення та улаштування Екрану (клітки) Фарадея буде здійснено коштом гранту підрядником партнера розвитку в межах Угоди (у формі обміну нотами) Урядом України та Урядом Японії про надання Уряду України гранту непроектного типу на закупівлю спеціального обладнання для медичних закладів Державної прикордонної служби України. У той же час, за наявною інформацією від СА (вх. № 8754/0/93-22-Вх від 06.07.2022) у зв`язку із повномасштабним військовим вторгненням росії на територію України та ускладенням у організації логістики, виконання контракту підрядником з Японії компанією TEC International тимчасово припинено у зв`язку із форс-мажорними обставинами. Терміни постачання апарату МРТ заплановані протягом 2023 року.

Відтак, шляхом укладення додаткової угоди від 05.09.2022 року № 02-22 про продовження строку виконання Товариством Робіт за Договором до грудня 2022 року, а також шляхом включення до пункту 1 цієї додаткової угоди положень про виявлення сторонами обставин непереборної сили, Товариством та Центром фактично визнано виникнення форс-мажорних обставин, які унеможливили вчасне виконання Товариством Робіт і стали підставою для прийняття замовником відповідного рішення та наступного укладання цієї додаткової угоди у порядку пункту 12.6 Договору (пряме посилання на який міститься у цій додатковій угоді).

Відповідно до частини 1 статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Отже, оскільки невиконання відповідачем Робіт за Договором у строк до 31.08.2022 року було зумовлене виникненням обставин непереборної сили, що було підтверджено обома сторонами у тексті укладеної між ними додаткової угоди від 05.09.2022 року № 02-22 до Договору, а також зважаючи на зміст листа Товариства від 01.09.2022 року № 96 та інші встановлені судом обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для притягнення Товариства до відповідальності у вигляді стягнення пені, нарахованої протягом 01.09.2022 року 04.09.2022 року включно.

Слід також звернути увагу на зміст положень пункту 2.1 Договору (у первісній редакції), за якими Роботи, які є предметом цього Договору, повинні бути виконані підрядником в період з дня підписання цього Договору до 31.08.2022 року, відповідно до Графіку виконання робіт (додаток 3). Об`єкт повинен бути переданий експлуатуючій організації не пізніше 15.09.2022 року. Датою початку Робіт є дата надання підряднику доступу до Об`єкта.

Водночас за умовами пункту 2.3 Договору (у первісній редакції) дата передачі Об`єкта експлуатуючій організації є датою закінчення виконання Робіт підрядником.

Враховуючи наведене, суд зазначає про неоднозначність положень Договору щодо чіткого визначення кінцевого строку виконання (закінчення) підрядником Робіт за Договором, який встановлений одночасно як до 31.08.2022 року, так і до передачі Об`єкта експлуатуючій організації, тобто не пізніше 15.09.2022 року.

Суд також звертає увагу на зміст додатку 3 до Договору (Графік виконання робіт) (у первісній редакції), з якого вбачається, що передача Об`єкта експлуатуючій організації повинна відбутися у 1-й декаді вересня 2022 року.

Вищенаведені неузгодженості щодо конкретного кінцевого строку виконання відповідачем Робіт за Договором були усунуті сторонами лише після підписання додаткової угоди від 05.09.2022 року № 02-22 до Договору, в якій контрагенти передбачили, що Роботи, які є предметом цього Договору, повинні бути виконані підрядником в період з дня підписання цього Договору до 12.12.2022 року, відповідно до Графіку виконання робіт (додаток 3). Об`єкт повинен бути переданий експлуатуючій організації не пізніше 12.12.2022 року.

Посилання позивача на результати ревізії Державною аудиторською службою окремих питань фінансово-господарської діяльності Центру за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року, оформлені актом від 10.08.2023 року № 000800-21/8, не підтверджують наявності правових підстав для притягнення Товариства до відповідальності шляхом стягнення з нього спірної неустойки, оскільки виявлені відповідним контролюючим органом порушення не можуть впливати на умови укладеного між сторонами Договору та не можуть їх змінювати. Більше того, акт ревізії не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони).

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем наявності правових підстав для покладення на Товариство відповідальності у вигляді стягнення спірної суми пені за несвоєчасне виконання Робіт за Договором.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі Серявін та інші проти України вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

При цьому, суд зазначає, що інші доводи учасників справи не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення.

За таких обставин, у задоволенні позову Центру слід відмовити.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору компенсації не підлягають та залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 21.12.2023 року.

Суддя В.С. Ломака