ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"21" грудня 2023 р. Справа № 918/714/22

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Павлюк І.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 (особа, яка не брала участі у справі) на рішення Господарського суд Рівненської області від 01.05.2023 у справі №918/714/22 (ухвалене суддею О.В. Андрійчук, повний текст складений 03.05.2023)

за позовом Керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

до відповідача-1: Фермерського господарства "Агротех - Р,"

до відповідача-2: ОСОБА_2 ,

треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Державне підприємство "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, Костопільська державна сортодослідна станція,

третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 ,

про витребування нерухомого майна з незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 01.05.2023 в позові відмовлено. Додатковими рішеннями Господарського суду Рівненської області від 05.06.2023 частково задоволені заяви відповідачів та стягнуто з Рівненської обласної прокуратури на їх користь по 10 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.07.2023 апеляційні скарги заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Рівненської області від 01.05.2023 та на додаткові рішення Господарського суду Рівненської області від 05.06.2023 задоволено.

Рішення Господарського суду Рівненської області від 01.05.2023 та додаткові рішення Господарського суду Рівненської області від 05.06.2023 у справі №918/714/22 скасовано.

Прийнято нове рішення по справі, яким позов задоволений.

Витребувано у Фермерського господарства "Агротех-Р" на користь Фонду державного майна України нерухоме майно - ангар загальною площею 1416,1 м2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234), який розташований по АДРЕСА_1 .

Витребвано у Фермерського господарства "Агротех-Р" на користь Фонду державного майна України нерухоме майно - будівлю для охорони загальною площею 14,7 м2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234), яка розташована по АДРЕСА_1 .

Витребувано у ОСОБА_2 на користь Фонду державного майна України нерухоме майно - адмінбудинок загальною площею 50,3 м2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234), який розташований по АДРЕСА_1 .

Судові витрати покладено на відповідачів і стягнуто на користь Рівненської обласної прокуратури 7 443,00 грн. (2 481 грн - з ОСОБА_2 ; 4 962 грн - з Фермерського господарства "Агротех-Р").

Ухвалою Верховного Суду від 01.11.2023 закрите касаційне провадження за касаційними скаргами Фермерського господарства "Агротех-Р" та ОСОБА_2 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.07.2023 у справі №918/714/22.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, ОСОБА_1 (особа, яка не брала участі у справі) звернулася 08.12.2023 до суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити особі, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Рівненської області від 01.05.2023 у справі №918/714/22. Прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження у справі. Скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 01.05.2023 у справі №918/714/22 в частині витребування у ОСОБА_2 на користь Фонду державного майна України нерухомого майна - адмінбудинку загальною площею 50,3 м2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234), який розташований по вул. Варшавська, 7 в с. Підлужне Рівненського району Рівненської області. 4. Закрити провадження у справі №918/714/22 в частині позовних вимог до ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Судові витрати покласти на позивача та прокурора.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що подану апеляційну скаргу слід залишити без руху з наступних підстав.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Частиною 3 ст. 256 ГПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

За загальним правилом ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Обов`язок з доведення поважності причини пропуску покладається на заявника в порядку ст.ст. 73, 76-79 ГПК України.

Отже, у разі звернення з апеляційною скаргою на судове рішення з порушенням встановлених строків його оскарження особа, яка звертається з цією скаргою, у клопотанні про поновлення строку має навести причини, підтверджені відповідними доказами, які перешкоджали їй звернутися з апеляційною скаргою у межах встановленого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження.

ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені в обґрунтування заяви про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

При цьому, поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні ст. 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є змагальність сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Отже, закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 та ч. 3 ст. 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони (позивач і відповідач) та треті особи. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (органи державної влади, органи місцевого самоврядування та прокурор - стаття 53 цього Кодексу).

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Виходячи з системного аналізу змісту положень ст.ст. 41, 254 ГПК України до відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, така особа, на відміну від позивача, відповідача, третьої особи чи прокурора, взагалі не має процесуального статусу учасника справи.

У постановах об`єднаної палати Касаційного господарського у складі Верховного Суду від 14.08.2019 у справі №62/112 та від 16.01.2020 у справі №925/1600/16 зазначено, що за результатами аналізу норм права сформульовано правовий висновок про те, що при розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважає, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали апеляційної скарги на предмет їх відповідності ст.ст. 258, 259 ГПК України, та за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи для відмови у відкритті апеляційного провадження з інших підстав, відкриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою такої особи та має належним чином дослідити і встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з ч. 2 ст. 261 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків, зокрема, подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки.

Однак, з приписів вищенаведеної процесуальної норми не вбачається безумовного обов`язку суду відкрити апеляційне провадження у випадку подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки. Натомість, як вбачається з системного аналізу положень даної статті, суд у такому випадку надає оцінку наведеним апелянтом причинам пропуску строку апеляційного оскарження на предмет їх поважності.

Наведена норма не встановлює безумовного обов`язку суду поновити строк на апеляційне оскарження та прийняти до розгляду апеляційну скаргу у будь-якому разі подання її особою, яка не була залучена до участі у справі. Скаржник має враховувати, що звернення з апеляційною скаргою поза встановленим процесуальним законом строку оскарження судового рішення покладає на нього обов`язок доведення та обґрунтування відповідних обставин, що зумовили пропуск цього строку і у разі, коли відповідну апеляційну чи касаційну скаргу подано особою, не залученою до участі у справі. Разом з цим, неучасть у справі особи, яка звертається зі скаргою з посиланням на те, що рішення у цій справі стосується її прав та інтересів, не є безумовною підставою визнання причин пропуску строку поважними та поновлення цього строку.

Системний аналіз вказаних процесуальних норм свідчить, що подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки, звільняє її від безумовної відмови у відкритті апеляційного провадження, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, передбаченої ч. 2 ст. 261 ГПК України, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення. Проте в такому випадку особа не звільняється від обов`язку довести поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, передбаченого іншими вищенаведеними нормами ГПК України.

Отже, норми ГПК України підлягають застосуванню до всіх без виключення учасників судового процесу, а окремі норми визначають початок перебігу процесуального строку на оскарження судових рішень саме для осіб які не брали участі у розгляді справи, а суд вирішив питання про їх права та інтереси, та передбачають можливість поновлення процесуального строку на оскарження судових рішень. Суд у такому випадку надає оцінку наведеним апелянтом причинам пропуску строку апеляційного оскарження на предмет їх поважності.

Схожі за змістом правові висновки викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №922/765/15 та у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.07.2019 у справі №5011-46/18261-2012, від 03.10.2019 у справі №909/117/17, від 08.10.2019 у справі №5011-46/18261-2012.

Отже, перед прийняттям рішення про відкриття провадження у справі, суд має вирішити питання щодо наявності або відсутності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення за апеляційною скаргою особи, яка подає апеляційну скаргу.

Верховний Суд у постанові №752/6166/17 від 07.09.2023 зазначив, що строк на апеляційне оскарження, встановлений ст. 256 ГПК України, розповсюджується на осіб, які не брали участі у справі, але суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, оскільки звернення з апеляційною скаргою таких осіб регулюється ст. 272 ГПК України, якою передбачено, що якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

Мотивуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження скаржник зазначає, що про вказані судові рішення стало відомо в кінці листопада 2023 року. Повідомляє, що позивачем та прокурором протизаконно не було залучено скаржника до участі в справі №918/714/22, відтак скаржник не мала можливості реалізувати свої права та обов`язки. Рішенням Господарського суду Рівненської області від 01.05.2023 у справі №918/714/22 були порушені права скаржника як співвласника майна, що витребовувалося. Враховуючи, що скаржника не було залучено до участі в справі №918/714/22 як повноправного учасника справи, скаржник з поважних причин пропустила строк на оскарження судового рішення, відтак такий строк підлягає поновленню судом апеляційної інстанції.

Як зазначалося вище, поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує, виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд звертає увагу, що скаржником не зазначено дату (з відповідними доказами), коли скаржник дізналася про судові рішення у даній справі. Скаржником лише зазначено, що про судові рішення стало відомо в кінці листопада 2023 року, що унеможливлює застосування ст. 256 ГПК України, яка розповсюджується на осіб, які не брали участі у справі, але суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки.

Крім того, клопотання скаржник обґрунтовує незалученням судом до участі в справі №918/714/22 як учасника справи, що, на думку скаржника, є поважною причиною на оскарження судового рішення, а тому строк підлягає поновленню судом апеляційної інстанції.

Водночас, як зазначалося вище, неучасть у справі особи, яка звертається зі скаргою з посиланням на те, що рішення у цій справі стосується її прав та інтересів, не є безумовною підставою визнання причин пропуску строку поважними та поновлення цього строку.

Скаржником не доведено та не обґрунтовано обставин, що зумовили пропуск строку на апеляційне оскарження, не надано жодних доказів на підтвердження існування таких обставин, не доведено непереборність відповідних обставин.

За таких обставин, причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суд Рівненської області від 01.05.2023 у справі №918/714/22, які зазначені скаржником в апеляційній скарзі, слід визнати необґрунтованими, і як наслідок - неповажними.

Згідно ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, подана заявником апеляційна скарга не відповідає вимогами статті 258 Господарського процесуального кодексу України, яка встановлює вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Згідно з частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, на підставі статей 174, 260 Господарського процесуального кодексу України, з метою надання стороні можливості виправити вищенаведені недоліки шляхом подання в строк, визначений процесуальним Законом, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначивши обґрунтовані підстави для поновлення строку.

Водночас, суд зауважує заявникові на тому, що відповідно до приписів пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 (особа, яка не брала участі у справі) на рішення Господарського суд Рівненської області від 01.05.2023 у справі №918/714/22 залишити без руху.

2. Зобов`язати апелянта усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху:

- звернутися до Північно-західного апеляційного господарського суду із заявою про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги із обґрунтуванням підстав для його поновлення.

3. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя Павлюк І.Ю.