ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023 року м.Дніпро

Справа № 904/6740/20 (904/3660/23)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

секретар судового засідання: Михайлова К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛЯНІВКА-АГРО" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2023 (прийняту суддею Камша Н.М.) у справі № 904/6740/20 (904/3660/23)

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК"

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОБРОУЛЬЯНІВКА"

відповідача - 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦУКОРПРОМ"

відповідача - 3: Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛЯНІВКА-АГРО"

про визнання недійсним правочину та витребування майна

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заявлених вимог.

Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОБРОУЛЬЯНІВКА", Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦУКОРПРОМ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛЯНІВКА - АГРО" про визнання недійсним правочину та витребування майна.

Разом із позовною заявою позивачем - Акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" подано заяву №б/н від 05.07.2023 про забезпечення позову.

2.Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2023 у цій справі, заяву №б/н від 05.07.2023 АТ КБ "Приватбанк" про забезпечення позову задоволено; накладено арешт на нерухоме майно, що розташоване за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Улянівка, вулиця Центральна, будинок 5а, а саме: будівля контори, загальною площею 1045,5 кв.м, яка складається з Літери "А" - адмінбудівля, літ."а" - прибудова, літ, "сх" - сходи, літ, "кр" - ґанок, літ. "Б" - нежитлова будівля (гараж), літ, "б" - прибудова, літ. "І" - замощення, №1 -огорожа, реєстраційний номер 203; заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "УЛЯНІВКА-АГРО" відчужувати, в тому числі, але не виключно, шляхом внесення до статутного капіталу інших юридичних осіб, шляхом передачі у спільну власність (з визначенням часток або без такого), змінювати (в тому числі, але не виключно, шляхом реконструкції) чи здійснювати поділ нерухомості, вчиняти дії щодо зміни адреси нерухомості, стосовно об`єкту нерухомого майна, а саме: будівлі контори, загальною площею 1045,5 кв.м, яка складається з Літери "А" -адмінбудівля, літ."а" - прибудова, літ, "сх" - сходи, літ, "кр" - ґанок, літ. "Б" - нежитлова будівля (гараж), літ, "б" - прибудова, літ. "І" - замощення, №1 - огорожа, реєстраційний номер 203; заборонено будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на припинення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛЯНІВКА-АГРО" стосовно об`єкту нерухомого майна: будівлі контори, загальною площею 1045,5 кв.м. яка складається з Літери "А" -адмінбудівля, літ."а" - прибудова, літ, "сх" - сходи, літ, "кр" - ґанок, літ. "Б" - нежитлова будівля (гараж), літ, "б" - прибудова, літ. "І" - замощення, №1 - огорожа, реєстраційний номер 203; заборонено Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким іншим суб`єктам, які наділені владними повноваженнями щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії, крім як на виконання судових рішень, які набрали законної сили щодо цього майна, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо відчуження, зміни або поділу об`єктів нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛЯНІВКА-АГРО" (адреса: вулиця Центральна, будинок 5А, село Улянівка, Олександрійський район, Кіровоградська область, 28065, ідентифікаційний код: 41664323), а саме: будівлі контори, загальною площею 1045,5 кв.м, яка складається з Літери "А" -адмінбудівля, літ."а" - прибудова, літ, "сх" - сходи, літ, "кр" - ґанок, літ. "Б" - нежитлова будівля (гараж), літ, "б" - прибудова, літ. "І" - замощення, №1 - огорожа, реєстраційний номер 203.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "УЛЯНІВКА-АГРО" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2023 (прийняту суддею Камша Н.М.) у справі № 904/6740/20 (904/3660/23), в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" від 05.07.2023 про забезпечення позову в повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "УЛЯНІВКА-АГРО" зазначає, що АТ КБ "ПРИВАТБАНК" не надав жодних доказів, які свідчать про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення заявника можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення вимог, а також вчинення ТОВ "УЛЯНІВКА-АГРО" дій щодо зменшення активів підприємства, яке здійснює господарську діяльність та є платоспроможним підприємством.

Скаржник вказує, що заява АТ КБ "ПРИВАТБАНК" про забезпечення позову містить лише загальні міркування та припущення стосовно ймовірності дій щодо подальшого відчуження або вчинення інших навмисних дій з метою ускладнення виконання рішення по цій справі у разі задоволення позову, а судом першої інстанції в оскаржувані ухвалі не міститься належного обґрунтування своїх висновків по суті розгляду заяви про забезпечення позову, що свідчить про формальний підхід суду до вирішення питання про забезпечення позову.

Також апелянт вказує, що у заяві про забезпечення позову АТ КБ "ПРИВАТБАНК" зазначив, що нерухоме майно, яке належало ТОВ "ДОБРОУЛЬЯНІВКА" до відкриття провадження у справі про банкрутство, було відчужене ним шляхом внесення до статутного капіталу третьої особи, яка являється пов`язаною з боржником особою, з подальшим перепродажем нерухомого майна іншій особі. За ствердженням банку такі дії вчинені ТОВ "ДОБРОУЛЬЯНІВКА" та групою пов`язаних з ним юридичних осіб виключно з метою уникнення стягнення на майно кредиторами, перед якими на момент вчинення правочину по відчуженню існувала непогашена заборгованість.

Разом з тим, на переконання скаржника, наявність в майбутньому потенційної можливості задоволення судом вимог кредитора про визнання недійсними правочинів боржника, не може на даний час виправдовувати втручання у право іншої особи (ТОВ "УЛЯНІВКА-АГРО" як нового власника) на мирне володіння своїм майном, враховуючи відсутність в матеріалах справи жодних належних доказів в розумінні ст. ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України, із якими діюче законодавство пов`язує застосування заходів забезпечення позову.

За доводами скаржника, суд першої інстанції віднісся формально до необхідності встановлення обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття заходів для забезпечення позову призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову. Відсутність посилання на такі обставини свідчить про те, що оскаржувана ухвала суду від 11.07.2023 ґрунтується виключно на припущеннях.

Скаржник вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту одночасно з забороною на вчинення реєстраційних дій щодо спірного нерухоме майно ТОВ "УЛЯНІВКА-АГРО" не відповідає предмету спору у даній справі, і є необґрунтованим та неспівмірним із заявленими позовними вимогами та негативними наслідками від застосування таких заходів для власника нерухомого майна ТОВ "УЛЯНІВКА-АГРО", адже фактично обмежує в праві користування спірним нерухомим майном.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" згідно поданого відзиву просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін. В обґрунтування відзиву зазначає, що судом першої інстанції при розгляді заяви АТ КБ "ПРИВАТБАНК" про вжиття заходів забезпечення позову та винесенні ухвали про її задоволення, було дотримано вимоги чинного законодавства в частині детального з`ясування всіх обставин та обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів та встановлення наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Банк вказує, що судом також належним чином аргументована співмірність вжитих заходів забезпечення та доведено відсутність порушення прав відповідача-3, пов`язаних в користуванням об`єктом нерухомості до моменту ухвалення рішення за відповідним позовом.

При цьому, саме висновки суду про те, що відчуження такого майна на користь іншої особи може ускладнити чи унеможливити виконання такого судового рішення, а заявник не зможе захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду, є підтвердженням необхідності застосування саме вказаного механізму заходів забезпечення з метою можливості подальшого виконання рішення у справі.

Одночасно з цим банк звертає увагу, що при винесенні ухали місцевим господарським судом було також обґрунтовано можливість одночасного застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження нерухомого майна, а також було здійснено посилання на сталу судову практику Верховного Суду при розгляді подібних правовідносин.

Крім того, банк у відзиві послався на висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладені у постанові від 04 листопада 2021 року по справі № 922/4359/19.

6. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛЯНІВКА-АГРО" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2023 у справі № 904/6740/20 (904/3660/23); розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 26.10.2023 о 16:00 год.

Судове засідання, призначене на 26.10.2023 год. не відбулося у зв`язку з відрядженням члена колегії у справі судді Чередка А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.11.2023 розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 14.12.2023 о 17:00 год.

У судовому засіданні 14.12.2023 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7. Встановлені судом обставини справи.

Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОБРОУЛЬЯНІВКА", Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦУКОРПРОМ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛЯНІВКА - АГРО" про визнання недійсним правочину та витребування майна, в якому просило:

- визнати недійсним Акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: №ДО/4/3 виданий 04.11.2017, згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 37946121 від 04.11.2017, прийнятого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючковою Тамарою Віталіївною укладений між ТОВ "Доброульянівка" (адреса: Проспект Праці, будинок 2Т, кімната 7, місто Дніпро, 49040, ідентифікаційний код: 35079048) та ТОВ "ЦУКОРПРОМ" (адреса: вулиця Гусенко, будинок 50, місто Дніпро, 49000, ідентифікаційний код: 32737762) в частині передачі, як вкладу об`єкту нерухомого майна розташованого за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Улянівка, вулиця Центральна, будинок 5а, а саме: будівля контори, загальною площею 1045,5 кв.м, яка складається з Літери "А" - адмінбудівля, літ."а" - прибудова, літ. "сх" - сходи, літ. "кр" - ґанок, літ. "Б" - нежитлова будівля (гараж), літ. "б" - прибудова, літ. "І" - замощення, №1 -огорожа, реєстраційний номер 203;

- витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛЯНІВКА-АГРО" (адреса: вулиця Центральна, будинок 5А, село Улянівка, Олександрійський район, Кіровоградська область, 28065, ідентифікаційний код: 41664323) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Доброульянівка" (адреса: Проспект Праці, будинок 2Т, кімната 7, місто Дніпро, 49040, ідентифікаційний код: 35079048) наступне нерухоме майно, що розташоване за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Улянівка, вулиця Центральна, будинок 5а, а саме: будівля контори, загальною площею 1045,5 кв.м, яка складається з Літери "А" - адмінбудівля. літ."а" - прибудова, літ. "сх" - сходи, літ. "кр" -ґанок, літ. "Б" - нежитлова будівля (гараж), літ. "б" - прибудова, літ. "І" - замощення, №1-огорожа, реєстраційний номер 203.

Разом із позовною заявою позивачем - Акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" подано заяву №б/н від 05.07.2023 про забезпечення позову, в якій позивач просив:

- вжити заходи забезпечення позову Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (01001, Код ; місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) про визнання недійсним правочину та витребування майна на користь боржника шляхом:

1) накладення арешту на майно, а саме:

нерухоме майно, що розташоване за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Улянівка, вулиця Центральна, будинок 5а, а саме: будівля контори, загальною площею 1045,5 кв.м, яка складається з Літери "А" - адмінбудівля, літ."а" - прибудова, літ, "сх" - сходи, літ, "кр" - ґанок, літ. "Б" - нежитлова будівля (гараж), літ, "б" - прибудова, літ. "І" - замощення, №1 -огорожа, реєстраційний номер 203;

2) встановлення заборони ТОВ "УЛЯНІВКА-АГРО" (адреса: вулиця Центральна, будинок 5А, село Улянівка, Олександрійський район, Кіровоградська область, 28065, ідентифікаційний код: 41664323) відчужувати, в тому числі, але не виключно, шляхом внесення до статутного капіталу інших юридичних осіб, шляхом передачі у спільну власність (з визначенням часток або без такого), змінювати (в тому числі, але не виключно, шляхом реконструкції) чи здійснювати поділ нерухомості, вчиняти дії щодо зміни адреси нерухомості, стосовно об`єкту нерухомого майна, а саме:

будівлі контори, загальною площею 1045,5 кв.м, яка складається з Літери "А" -адмінбудівля, літ."а" - прибудова, літ, "сх" - сходи, літ, "кр" - ґанок, літ. "Б" - нежитлова будівля (гараж), літ, "б" - прибудова, літ. "І" - замощення, №1 - огорожа, реєстраційний номер 203;

3) встановлення заборони будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на припинення права власності ТОВ "УЛЯНІВКА-АГРО" (адреса: вулиця Центральна, будинок 5А, село Улянівка, Олександрійський р-н. Кіровоградська обл., 28065, ідентифікаційний код: 41664323) стосовно об`єкту нерухомого майна:

будівлі контори, загальною площею 1045,5 кв.м. яка складається з Літери "А" -адмінбудівля, літ."а" - прибудова, літ, "сх" - сходи, літ, "кр" - ґанок, літ. "Б" - нежитлова будівля (гараж), літ, "б" - прибудова, літ. "І" - замощення. №1 - огорожа, реєстраційний номер 203;

4) встановлення заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким іншим суб`єктам, які наділені владними повноваження щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії, крім як на виконання судових рішень, які набрали законної сили щодо цього майна, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо відчуження, зміни або поділу об`єктів нерухомого майна ТОВ "УЛЯНІВКА-АГРО" (адреса: вулиця Центральна, будинок 5А, село Улянівка, Олександрійський район, Кіровоградська область, 28065, ідентифікаційний код: 41664323), а саме:

будівлі контори, загальною площею 1045,5 кв.м, яка складається з Літери "А" -адмінбудівля, літ."а" - прибудова, літ, "сх" - сходи, літ, "кр" - ґанок, літ. "Б" - нежитлова будівля (гараж), літ, "б" - прибудова, літ. "І" - замощення, №1 -огорожа, реєстраційний номер 203.

У заяві АТ КБ "Приватбанк" зазначив, що нерухоме майно, що належало ТОВ "ДОБРОУЛЬЯНІВКА" до відкриття провадження у справі про банкрутство, було відчужене ним шляхом внесення до статутного капіталу третьої особи, з подальшим перепродажем нерухомого майна іншій особі та передано новим власником майна в іпотеку за зобов`язаннями перед юридичною особою, яка являється пов`язаною з боржником особою. За ствердженням банку такі дії вчинені ТОВ "ДОБРОУЛЬЯНІВКА" та групою пов`язаних з ним юридичних осіб виключно з метою уникнення стягнення на майно кредиторами, перед якими на момент вчинення правочину по відчуженню існувала непогашена заборгованість.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені статтею 136 ГПК України, згідно з якою господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом у рішенні від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін.

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого судового рішення, що повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Господарський суд повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.

Відповідно до частини другої статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із статтею 136 ГПК України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

Статтею 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони, зокрема, здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (частина одинадцята статті 137 ГПК України).

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, від 18.12.2018 у справі № 912/1616/18 і від 26.09.2019 у справі № 917/751/19.

Апеляційний суд зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань після пред`явлення позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз змісту наведеного свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Як вбачається із матеріалів справи, Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОБРОУЛЬЯНІВКА", Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦУКОРПРОМ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛЯНІВКА - АГРО" про визнання недійсним правочину та витребування майна.

У заяві про забезпечення позову нерухоме майно, що належало ТОВ "ДОБРОУЛЬЯНІВКА" до відкриття провадження у справі про банкрутство, було відчужене ним шляхом внесення до статутного капіталу третьої особи, з подальшим перепродажем нерухомого майна іншій особі та передано новим власником майна в іпотеку за зобов`язаннями перед юридичною особою, яка являється пов`язаною з боржником особою. За ствердженням банку такі дії вчинені ТОВ "ДОБРОУЛЬЯНІВКА" та групою пов`язаних з ним юридичних осіб виключно з метою уникнення стягнення на майно кредиторами, перед якими на момент вчинення правочину по відчуженню існувала непогашена заборгованість.

Вказані обставини свідчать про можливість повторного відчуження спірного майна, що в свою чергу призведе до необхідності звертатися до суду з іншими позовами, оскільки даний спосіб захисту не призведе до поновлення прав позивача у одному судовому провадженні у випадку задоволення позову.

З огляду на наведене апеляційний суд зазначає, що у цій справі має досліджуватися обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову, а також питання, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Подібну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що накладення арешту на спірне нерухоме майно та заборона вчиняти певні дії щодо цього майна не завдасть шкоди та збитків власнику цього майна ТОВ "УЛЯНІВКА-АГРО", не позбавить його права на володіння та користування вказаним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, тощо, а лише тимчасово обмежить право ТОВ "УЛЯНІВКА-АГРО" реалізувати вказане майно третім особам (наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 20.01.2022 у справі №908/964/21(908/2696/21).

При цьому, задоволення вимог заяви можливе виключно за умови наявності нерухомого майна, яка є предметом оспорюваного правочину у володінні та розпорядженні ТОВ "УЛЯНІВКА-АГРО", належним є висновок, що єдиним співмірним та адекватним заходом забезпечення позову у даному випадку є накладення арешту на об`єкти нерухомого майна та встановлення заборони їх відчуження для ТОВ "УЛЯНІВКА-АГРО" у поєднанні із встановлення заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь - яким іншим суб`єктам, які наділені владними повноваженнями щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо відчуження, зміни або поділу об`єктів нерухомого майна.

Враховуючи предмет цього спору, а також заявлений захід забезпечення позову - накладення арешту на майно, яке було відчужене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову є розумним, обґрунтованим та адекватним. Адже накладення арешту на нерухоме майно, визначене в спірному договорі, має логічний зв`язок з предметом позовних вимог, що заявлені, і такий захід може забезпечити ефективний захист прав або інтересів позивача у разі ухвалення рішення про задоволення позову. Колегія суддів зазначає, що вжиття такого заходу забезпечення позову є достатнім і співмірним із заявленими позовними вимогами, адже унеможливить розпорядження відповідачем-3 вказаним нерухомим майном.

Можливість вжиття одночасно таких заходів забезпечення позову, як накладення арешту та заборони на вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, у рамках справи про банкрутство в спорах про визнання правочинів недійсними (фраудаторними) та витребування нерухомого майна, підтверджується сталою постановою Верховного Суду по справі №910/15043/21(910/10070/22) від 07.04.2023.

За наведеного, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених обставин справи, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛЯНІВКА-АГРО" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2023 у справі № 904/6740/20 (904/3660/23) залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2023 у справі № 904/6740/20 (904/3660/23) залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на Товариство з обмеженою відповідальністю "УЛЯНІВКА-АГРО".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20.12.2023.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко