ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2023 Справа № 914/2791/23

За позовом: Акціонерного товариства Страхова компанія ІНГО, м. Київ

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Євроінс Україна, м. Київ

про стягнення 160 285, 70 грн

Суддя Галамай О.З.

Секретар судового засідання Бараняк Н.Я.

За участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Страхова компанія ІНГО до відповідача 1: Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Євроінс Україна, до відповідача 2: Львівського комунального підприємства Львівелектротранс про стягнення 187 699, 94 грн.

Хід розгляду справи.

Ухвалою суду від 25.09.2023 відкрито загальне позовне провадження, підготовче засідання призначено на 25.10.2023.

Ухвалою суду від 25.10.2023 закрито провадження у справі № 914/2791/23 в частині заявлених позовних вимог до Львівського комунального підприємства Львівелектротранс про стягнення 27 414, 24 грн в зв`язку із добровільною сплатою боргу, підготовче засідання відкладено на 08.11.2023.

Ухвалою суду від 08.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 06.12.2023.

Сторони справи явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Аргументи сторін.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач набув право зворотної вимоги у розмірі фактично понесених витрат за договором добровільного страхування транспортного засобу, виплативши потерпілому (застрахованій особі) відшкодування внаслідок настання страхового випадку.

У відзиві на позов ПрАТ СК Євроінс Україна зазначило, що в порушення укладеного з ЛКП «Львівелектротранс» договору комплексного страхування відповідальності перевізника, відповідальності перед третіми особами під час проведення господарської діяльності юридичними або фізичними особами-підприємцями, цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів та добровільного страхування майна від 16.03.2022 страхувальник не забезпечив можливості страховику провести огляд пошкодженого майна, транспортного засобу. Тому порушення страхувальником умов договору страхування позбавило страховика можливості та передбаченого договором права щодо розслідування події, а саме на встановлення причин, обставин, наслідків події, що має ознаки страхового випадку, та визначення розміру завданих збитків.

Таким чином, оскільки страхувальник порушив виробничі технологічні інструкції стосовно експлуатації та ремонту, знехтував правилами і нормами безпеки, а саме, посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан, не вжито всіх заходів щодо утримання контактно-кабельної мережі, своєчасно не виявлено недоліки в її утриманні, а також на підставі викладеного та відповідно до умов договору страхування відповідач не визнав майнові вимоги заявника та повідомив про відмову у виплаті страхового відшкодування по випадку, що мав місце 21 жовтня 2022 року. Тому відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив позивач ствердив про формальність доводів, викладених у відзиві, оскільки заподіяння шкоди транспортному засобу внаслідок ДТП в результаті обриву контактної мережі є страховим випадком, який передбачено у договорі, внаслідок чого настає цивільно-правова відповідальність щодо відшкодування завданої матеріальної шкоди; у відзиві на позов не зазначено які саме норми чинного законодавства, пов`язані із забезпеченням правил та норм безпеки, що перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП, порушив страхувальник відповідача або які ж саме інструкції останнього щодо зниження ступеню страхового ризику порушив страхувальник; посилання на постанову Галицького районного суду м. Львова від 08.03.2023 у справі № 461/916/23 вважає необґрунтованими, оскільки нею було встановлено факт недбалого відношення працівника страхувальника до виконання своїх посадових обов`язків, що стали причиною ДТП, а не встановлення факту порушення чинного законодавства та нормативно-правових актів, допущених його роботодавцем (страхувальником); ствердив про безпідставність посилань на неповідомлення про настання страхового випадку та незабезпечення огляду пошкоджень застрахованого ТЗ, що перешкодило встановленню причин, обставин та наслідків події, як підстави для відмови у виплаті, оскільки позивачу нічого невідомо про внутрішні відносини відповідача та його страхувальника щодо зазначених обставин, вважає, що у разі встановлення таких фактів, у відповідача можливо буде право зворотної вимоги до свого страхувальника, однак це не є предметом цього спору; перешкоджання відповідачу встановленню причин, обставин та наслідків події має доводитися належними та допустимими доказами, а не лише містити посилання у відзиві на такі обставини; поряд цим такі доводи вважає безпідставними, з огляду на те, що згідно абзацом 2 пункту 16.1.5. договору страхування, - у разі, якщо факт настання страхового випадку зафіксовано правоохоронними органами, особа, винна в ДТП, притягнута до адміністративної відповідальності, то сам по собі факт неповідомлення страхувальником страховика про настання страхового-випадку та ненадання передбачених цим договором документів, не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування; звернув увагу, що у даному випадку факт настання страхового випадку встановлено правоохоронними органами, що вбачається зі змісту постанови Галицького районного суду м. Львова від 08.03.2023 у справі № 461/916/23; щодо порушення пункту 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів в частині відсутності виклику представника відповідача на огляд пошкоджень застрахованого ТЗ, як підстави для відмови у виплаті, зазначив, що такий виклик здійснюється лише у разі потреби; оскільки пошкоджений транспортний засіб оглядався представником позивача та окремо незалежним експертом (спеціалістом авто-товарознавцем), то потреба у виклику ще якихось (інших) осіб була об`єктивно відсутньою; на той момент позивач не знав хто саме має нести відповідальність та тим більше про наявність у такої особи договору страхування; розділ 14 договору не містить підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, на які посилається відповідач у відзиві.

Обставини справи.

20.09.2022 Акціонерне товариство «СК «Інго» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Аероблок» уклали договір добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № 640564173.22 з терміном дії від 21.09.2022 по 20.09.2023 (надалі - договір добровільного страхування), предметом якого визначено майнове страхування від ризику пошкодження в ДТП транспортного засобу марки «Лексус» р.н. НОМЕР_1 . Страхова сума 1 650 000, 00 грн; франшиза 0, 00 грн.

Згідно з пунктами 2.2. та 2.3. договору добровільного страхування страховим випадком за Договором є пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу, його складових частин, деталей або обладнання внаслідок: дорожньо-транспортної пригоди; пожежі; стихійного лиха; падіння предметів; попадання каміння; протиправних дій третіх осіб; угону; виплата страхового відшкодування здійснюється без вирахування зносу на деталі та вузли, що підлягають заміні в ході відновлювального ремонту транспортного засобу.

21 жовтня 2022 року по вул. Вітовського, 38 у м. Львові сталася ДТП за участю автомобіля «Лексус» р.н. НОМЕР_1 , який зазнав пошкоджень кузову внаслідок падіння проводу контактно-кабельної мережі трамваю, яка належить ЛКП «Львівелектротранс», та зазнав механічних пошкоджень.

25 жовтня 2022 року власник застрахованого автомобіля звернувся до позивача із письмовим повідомленням про настання страхового випадку.

Згідно з рахунком-фактурою ТОВ «Львів Авто Преміум» № АП0003513 від 27.10.2022 вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля «Лексус» р.н. НОМЕР_1 становить 187 699, 94 грн.

13 січня 2023 року позивач перерахував ТОВ «Львів Авто Преміум» 187 699, 94 грн.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 08.03.2023 у справі № 461/916/23 громадянина ОСОБА_1 , який перебував у трудових відносинах з ЛКП «Львівелектротранс», визнано винним у вчиненні правопорушення за частиною 4 статті 140 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строків на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У постанові суд зазначив, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, що підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 453926 від 31.01.2023, актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 21.10.2022, копією наказу ЛКП «Львіелектротранс» № 479-П, копією посадової інструкції начальника району контактно-кабельної мережі, затвердженої директором ЛКП «Львіелектротранс».

У відповідь на запит позивача ЛКП «Львівелектротранс» повідомило, що його цивільно-правова відповідальність на момент скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на підставі договору комплексного страхування відповідальності перевізника, відповідальності перед третіми особами під час проведення господарської діяльності юридичними або фізичними особами- підприємцями, цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів та добровільного страхування майна № -1001124/-000014/-0000005 (СК)/00140 від 16.03.2022 (надалі - договір).

Предметом договору згідно пунктів 3.1. та 3.1.3. є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать Закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної страхувальником життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час проведення господарської діяльності, що пов`язана із застрахованим видом діяльності, а саме експлуатація та утримання його уповноваженими представниками на законних підставах майна, конструктивних елементів контактної мережі, та/або опор контактної мережі, у місці дії Договору. В цілях даного Договору: Контактна мережа - це сукупність струмопровідних ізолюючих, підтримуючих, та опорних елементів призначених для підведення електроенергії до струмоприймачів рухомого складу (трамваї, тролейбуси, ЛКП «Львівелектротранс»). Опори контактної мережі- це залізобетонні або металеві конструкції на яких закріплюються дроти контактної підвіски та інших повітряних ліній.

Страховим випадком згідно з пунктами 4.1. та 4.1.3. договору, є дорожньо-транспортна пригода чи інша подія (обрив контактної мережі, падіння опори контактної мережі, тощо), яка сталася під час експлуатації чи утримання Страхувальником (його уповноваженими представниками) на законних підставах майна, а саме: конструктивних елементів контактної мережі та/або опор контактної мережі та внаслідок якої настає цивільна відповідальність Страхувальника/Особи, відповідальність якої застрахована за заподіяну шкоду життю, здоров`ю та/або майну третіх осіб.

Ліміт відповідальності погоджено у пункті 5.3. договору, зокрема, ліміт відповідальної Страховика за заподіяну Страхувальником шкоду життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час проведення господарської діяльності, що пов`язана із застрахованим видом діяльності, а саме: експлуатація та утримання Страхувальником (його Уповноваженими представниками) на законних підставах майна, а саме: конструктивних елементів контактної мережі та/або опор контактної мережі становить 600 000, 00 грн, що складається з наступних лімітів: при настанні страхового випадку (окремому потерпілому) за кожним окремим випадком нанесення шкоди майну, життю та здоров`ю третьої особи 200 000, 00 грн.

Безумовна франшиза за страховим випадком, вказаним у пункті 4.1.3. Договору становить 2 000, 00 грн (пункт 5.7.3. договору).

Відповідно до абзацу 2 пункту 16.1.5. договору в разі, якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронним органами, особа, винна в ДТП, притягнута до адміністративної відповідальності, то сам по собі факт неповідомлення страхувальником страховика про настання страхового випадку та ненадання передбачених цим Договором документів, не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Згідно з пунктами 19.2.9, 19.2.10 та 20.2.6.2 договору, страхове відшкодування у випадку, спричинення шкоди майну потерпілих третіх осіб розраховується виходячи із розміру витрат, пов`язаних з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу або іншого майна; у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого за результатами авто-товарознавчої експертизи у порядку, встановленому законодавством; при пошкодженні майна у розмірі витрат на його відновлення до стану, в якому воно знаходилося безпосередньо до моменту настання страхового випадку. Витрати на відновлення визначаються за вирахуванням зносу матеріалів та запасних частин, що замінюються у процесі відновлення (ремонту).

Позивач замовив оцінку завданої матеріальної шкоди та у звіті про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 47112 від 05.05.2023, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , зазначено вартість відновлювального ремонту автомобіля «Лексус» р.н. НОМЕР_1 205 267, 64 грн, а вартість матеріального збитку 162 285, 70 грн.

Надалі позивач звернувся до відповідача із заявою про компенсацію суми страхової виплати на суму 187 699, 94 грн.

Відповідач відмовив позивачу у компенсації понесених витрат посилаючись на те, що страхувальник - ЛКП «Львівелектротранс» не повідомило його про настання страхового випадку, що унеможливило встановлення обставин заподіяння матеріальної шкоди та визначення її розміру.

Оскільки позивач вважає таку відмову безпідставною, тому звернувся до суду із цим позовом.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення, висновки суду.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно з частиною 1 статті 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Позивач відшкодував власнику застрахованого автомобіля завдану шкоду на суму 187 699, 94 грн шляхом оплати рахунку СТО, що підтверджено платіжною інструкцією № 937 від 13.03.2023.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У договорі сторони погодили, що страховим випадком є також падіння опори контактної мережі.

Частиною 1 статті 1172 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

У постанові Галицького районного суду м. Львова від 08.03.2023 у справі № 461/916/23 встановлено, що ОСОБА_2 , який працював на посаді начальника району контактно-кабельної мережі ЛМП «Львівелектротранс», винний у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 140 КУпАП.

Зазначені обставини не потребують повторного доказування у межах цієї справи.

Згідно з частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тобто позивач набув право зворотної вимоги у розмірі фактично понесених витрат за договором добровільного страхування транспортного засобу, виплативши потерпілому (застрахованій особі) відшкодування внаслідок настання страхового випадку (падіння на автомобіль контактно-кабельної мережі) на суму 187 699, 94 грн.

У звіті про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 47112 від 05.05.2023 зазначено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Лексус» р.н. НОМЕР_1 становить 162 285, 70 грн.

Зазначена сума грошових коштів є лімітом майнової відповідальності страховика ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на підставі положень пунктів 19.2.9., 19.2.10. та 20.2.6.2. договору.

Тому врахувавши розмір франшизи 2 000, 00 грн, позивач правомірно заявив до стягнення 160 285, 70 грн - відшкодування суми страхової виплати.

Заперечення відповідача визнаються судом необґрунтованими та такими, що спростовуються як умовами договору, так і викладеним вище, тому не потребують додаткового спростування.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Щодо судового збору.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір пропорційно задоволеним вимогам до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Євроінс Україна покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 129, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Євроінс Україна (місцезнаходження: 03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 102, ідент. код: 22868348) на користь Акціонерного товариства Страхова компанія ІНГО (місцезнаходження: 01054, місто Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, будинок 33, ідент. код: 16285602) 160 285, 70 грн та 2 404, 29 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в строки, визначені статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 18.12.2023.

Суддя Галамай О.З.