ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2023 р. Справа№ 911/2664/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Алданової С.О.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Старовойт В.П.

від відповідача: не з`явився

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: не з`явився

від третьої особи-3: не з`явився

від третьої особи-4: не з`явився

від третьої особи-5: не з`явився

від третьої особи-6: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.09.2023, повний текст якої складено та підписано 04.09.2023

про відмову у забезпеченні позову

у справі № 911/2664/23 (судя Бацуца В.М.)

за позовом ОСОБА_1

до 1. ОСОБА_2

2. ОСОБА_3

треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) ОСОБА_4

2) ОСОБА_5

3) ОСОБА_6

4) ОСОБА_7

5) ОСОБА_8

6) Товариство з обмеженою відповідальнісю "Віста"

про визнання недійсним договору дарування, визнання недійсним акта приймання-передачі частки у статутному капіталі товариства та скасування реєстраційної дії,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в Господарський суд Київської області із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про:

- визнання недійсним договору дарування частки розміром 11, 25 %, що становить 225 000, 00 грн у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Bіста" від 28.07.2023 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- визнання недійсним акта приймання-передачі частки розміром 11,25%, що становить 225 000,00 грн у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Bіста" до договору дарування від 28.07.2023, складений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- скасування реєстраційної дії № 034000223 від 31.07.2023, вчиненої в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державним реєстратором-приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Савицькою Тетяною Валентинівною.

Одночасно із позовною заявою, ОСОБА_1 подав заяву б/н від 28.08.2023 про забезпечення позову, у якій він просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- заборони ОСОБА_3 в будь-який спосіб відчужувати частку розміром 11,25%, що становить 225 000,00 грн у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Bіста" до набрання законної сили рішення суду у справі;

- заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, проводити визначені судом реєстраційні дії відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Віста" що стосуватимуться його учасника - ОСОБА_3 , а саме - щодо внесення змін до відомостей про такого учасника, щодо зміни частки такого учасника, щодо відчуження частки (частини частки) такого учасника будь-яким способом, щодо внесення частки такого учасника до статутного капіталу іншої юридичної особи, щодо виходу цього учасника з товариства, окрім проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень, що набрали законної сили.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2023 у справі №911/2664/22 відмовлено у задоволенні заяви б/н від 28.08.2023 позивача - ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Суд визнав необґрунтованими і недоведеними мотиви заяви та, керуючись приписами статей 136, 137 ГПК України, дійшов висновку відмовити у задоволені заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з цією ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати повністю та ухвалити нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити повністю.

Підставами для скасування ухвали у справі скаржник зазначає неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, внаслідок неповного з`ясування обставин справи, зокрема ст. 136, 137 ГПК України.

Зокрема, скаржник посилається на те, що:

- суд дійшов помилкового висновку про те, що позивач не зазначив достатніх обставин та доказів на їх підтвердження щодо неможливості виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову, оскільки, на думку апелянта, у заявника відсутня необхідність у доказуванні існування у власника намірів відчужити належне йому майно;

- суд не врахував висновки Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18 про те, що у випадку звернення позивача до суду з немайновою позовною заявою не має взагалі застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення;

- судом не було наведено фактичних обставин, які б свідчили про ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту порушеного права.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач-2 подав до суду клопотання від 27.11.2023, в кому просить відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, оскільки вона є необґрунтованою, а оскаржену ухвалу залишити без змін.

Відповідач-1 та треті особи не скористались своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 ГПК України та не надали суду письмових відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Алданова С.О., Барсук М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 постановлено витребувати у Господарського суду Київської області матеріали оскарження ухвали суду від 04.09.2023 у справі №911/2664/23 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги до їх надходження. Копію ухвали надіслано до суду першої інстанції.

12.10.2023 матеріали оскарження надійшли ухвали суду від 04.09.2023 у справі №911/2664/23 до Північного апеляційного господарського суду.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2023, у зв`язку з перебуванням судді Барсук М.А., яка входить до складу колегії суддів, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/2664/23.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2023, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2023 дану апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 258, 260 ГПК України, у зв`язку з тим, що скаржником не додано доказів направлення апеляційної скарги третім особам-1,2,3,4,5. Роз`яснено скаржнику, що протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали останній має право усунути недоліки зазначені у її мотивувальній частині, надавши суду відповідні докази.

23.10.2023, у строк встановлений судом, через відділ документального забезпечення апеляційного господарського суду, скаржник подав заву про усунення недоліків у відповідності до вищезазначеної ухвали суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.09.2023 у справі №911/2664/22. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 27.11.2023. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 20.11.2023. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень, доповнень в письмовій формі до 20.11.2023. Явка учасників справи не визнана обов`язковою.

Явка представників сторін

В судове засідання 27.11.2023 представники відповідачів та третіх осіб не з`явились, про час та місце судового засідання належним чином повідомлені у відповідності до ст. 120, 242 ГПК України, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, зокрема залучені поштові повідомлення. Про причини неявки суд не повідомлено.

Судова кореспонденція Північного апеляційного господарського суду, яка була надіслана відповідачу-1 за його адресою: АДРЕСА_1 , повернуто на адресу суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Враховуючи вимоги 120 ГПК України, в також вищенаведене, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Враховуючи викладене, судом апеляційної інстанції були здійснені всі необхідні заходи щодо повідомлення учасників справи про відкриття апеляційного провадження, відтак, такі вважаються такими, що повідомлені належним чином.

При цьому, суд апеляційної інстанції також звертає увагу на правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях у справі "Пономарьов проти України" та у справі "В`ячеслав Корчагін проти Росії", згідно з якою сторони в розумні "інтервали часу" мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання - 27.11.2023 - від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом апеляційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у цьому судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, враховуючи те, що явка представників учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність заперечень представника скаржника, дійшов висновку про здійснення апеляційного перегляду оскарженої ухвали за наявними матеріалами справи за відсутності представників відповідачів та третіх осіб.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову.

За змістом ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг в межах викладених скаржниками доводів та вимог, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в Господарський суд Київської області із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про:

- визнання недійсним договору дарування частки розміром 11, 25 %, що становить 225 000, 00 грн у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Bіста" від 28.07.2023, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- визнання недійсним акта приймання-передачі частки розміром 11,25 %, що становить 225 000, 00 грн у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Bіста" до договору дарування від 28.07.2023, складений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- скасування реєстраційної дії №034000223 від 31.07.2023, вчиненої в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державним реєстратором-приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Савицькою Тетяною Валентинівною.

Одночасно із позовною заявою, ОСОБА_1 подав заяву б/н від 28.08.2023 про забезпечення позову, у якій він просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- заборони ОСОБА_3 в будь-який спосіб відчужувати частку розміром 11, 25 %, що становить 225 000,00 грн у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Bіста" до набрання законної сили рішення суду у справі;

- заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, проводити визначені судом реєстраційні дії відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Віста", що стосуватимуться його учасника - ОСОБА_3 , а саме - щодо внесення змін до відомостей про такого учасника, щодо зміни частки такого учасника, щодо відчуження частки (частини частки) такого учасника будь-яким способом, щодо внесення частки такого учасника до статутного капіталу іншої юридичної особи, щодо виходу цього учасника з товариства, окрім проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень, що набрали законної сили.

Заява обґрунтована тим, що попри існування судового спору відповідач-2 непозбавлений можливості в будь-який момент до винесення судом рішення по справі в будь-який спосіб відчужити або в будь-який інший спосіб позбутися зареєстрованих за ним корпоративних прав у ТОВ "Віста", в тому числі шляхом виходу з Товариства, що призведе до виникнення необхідності повторного звернення до суду для належного захисту своїх прав.

Отже, за доводами заявника, невжиття заявлених заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову та матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Суд виходить з того, що забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення. Згідно з положеннями статей 136, 137 ГПК України забезпечення позову застосовується судом, зокрема, якщо їх невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 N5-рп/2011 у справі N1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення реального виконання судового рішення у справі.

Пунктами 2, 4 частини 1 статті 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Виходячи з положень статей 136, 137 ГПК України при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

У справі, що розглядається, позивач заявив немайнові вимоги про визнання недійсним договору дарування частки у статутному капіталі товариства, визнання недійсним акту приймання - передачі цієї частки та скасування реєстраційної дії. Водночас, в межах цього судового провадження позивач не заявив майнових вимог про витребування частки у статутному капіталі товариства та/або про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства.

Отже, враховуючи зміст позовних вимог та оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору, імовірність істотного ускладнення або неможливості ефективного захисту порушених прав заявника, за захистом яких позивач звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів, судова колегія вважає, що суд попередньої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу позивач, з посиланням на висновки Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18 зазначає, що на його думку суд першої інстанції помилково застосував та досліджував таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливи виконання судового рішення.

Щодо цих доводів судова колегія констатує, що фактичні обставини справи №910/1040/18 та умови застосування правових норм не є релевантними по відношенню до справи, що розглядається. Водночас для встановлення критерії подібності справ і відносин слід враховувати сукупність таких критеріїв, як подібність фактичних обставин, суб`єктний склад, об`єкт і предмет правового регулювання, а також умови застосування правових норм.

Питання забезпечення позову вирішується судом з урахуванням обраного позивачем способу захисту порушеного права.

У справі № 911/2664/23 судова колегія враховує зв`язок та співвідношення між заходами забезпечення позову та вимогами позивача. Зокрема, як вже зазначено, у цій справі позивач не звернувся з матеріальною вимогою стосовно подальшої долі частки у статутному капіталі товариства, яка є предметом спірного договору дарування, що є підставою для відмови у забезпеченні позову.

Суд виходить з того, що забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення.

Верховний Суд неодноразово акцентував, що у правовідносинах, щодо поновлення порушених корпоративних прав позивачів у разі здійснення їх захисту в судовому порядку безпосередньо пов`язане зі здійсненням державної реєстрації змін до відомостей про склад учасників товариства, тобто пов`язане з відносинами у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а тому ефективність обраного позивачем способу захисту його порушених корпоративних прав визначається з урахуванням можливості у разі задоволення позову поновити такі права, зокрема здійснити державну реєстрацію змін до відомостей про розміри часток у статутному капіталі та склад учасників товариства.

Водночас, у своєму клопотанні про забезпечення позову позивач не обґрунтував належним чином своє клопотання, у розумінні положень пункту 8 частини 1 статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Інші доводи апеляційної скарги вищенаведених висновків не спростовують, а тому відхиляються за їх безпідставністю.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, ухвала Господарського суду міста Києва від 04.09.2023 відповідає загальним вимогам, встановленим статтями 136, 137, 234 ГПК України, а тому правових підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі не вбачається. Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на скаржника.

Керуючись Главою 1 Розділу IV "Апеляційне провадження" Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Київської області від 04.09.2023 у справі №911/2664/23 залишити без змін.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано, - 15.12.2023.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

С.О. Алданова