ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

18.12.2023 Справа № 917/2209/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши заяву про забезпечення позову № б/н від 07.12.2023 (додаток № 2 до позову вх № 2381/23 від 14.12.2023) представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Трипільська колота цегла" по справі № 917/2209/23 -

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Трипільська колота цегла", вул. Промислова, 3, м. Обухів, Київська область, 08700

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Шлях", вул. Софіївська, 36-Б, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

про стягнення 508 300,80 грн,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2023 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Трипільська колота цегла" вх № 2381/23 до Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Шлях" про стягнення 508 300,80 грн передоплати з огляду на неналежне виконання останнім умов укладеного 09.06.2023 року між сторонами Договору поставки № Т-10/06/23.

Разом з позовом від позивача надійшла заява про забезпечення даного позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в розмірі 508 300,80 грн, які знаходяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Шлях" (39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Софіївська, буд. 36Б, ).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2023 справу № 917/2209/23 розподілено судді Ківшик О.В.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник вказує, що між сторонами існує спір щодо стягнення з відповідача 508 300,80 грн передоплати, з огляду на неналежне виконання останнім умов укладеного 09.06.2023 року між сторонами Договору поставки № Т-10/06/23, що дозволить уникнути в майбутньому труднощів із виконанням рішення суду про стягнення з Відповідача на користь Заявника грошових коштів в розмірі 508 300,80 грн.

Крім того, в обґрунтування даної заяви заявник зазначає, що станом на 26.06.2023 року Відповідачем на виконання умов вказаного Договору було поставлено товар в об`ємі 289,76 тон загальною вартістю 121 699,20 грн, а Позивачем було сплачено 630 000,00 грн, з огляду на викладене 25.07.2023 року Позивач звертався до Відповідача із листом щодо допоставки товару на суму 508 300,20 грн або повернення грошових коштів в розмірі 508 300,80 грн.

Заявник наголошує, що станом на 07.12.2023 року Відповідач відповіді не надав, грошові кошти не повернув, на телефонні дзвінки не відповідає і продовжує користуватися у своїй господарській діяльності грошовими коштами заявника.

На думку заявника, вищезазначені обставини дають об`єктивні підстави вважати про можливе утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду та є підставами для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в розмірі 508 300,80 грн, які знаходяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Шлях".

При розгляді заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Трипільська колота цегла" про забезпечення позову по даній справі суд виходив з наступного.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина 2 статті 136 ГПК України).

Відповідно до статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу й знаходяться у нього чи в інших осіб.

Слід зауважити, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків застосування заходів до забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Дана позиція викладена в постановах Верховного суду від 21.01.2019 у справі № 902/483/18 та від 25.11.2019 у справі № 910/9530/19, що відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України має враховуватись судами при виборі й застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Заявником до заяви не надано суду доказів в підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а також того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Трипільська колота цегла" ґрунтується лише на припущеннях можливого невиконання рішення суду з боку відповідача.

Також, заявником не додано доказів відсутності коштів чи іншого майна у боржника, вчинення ним дій, які свідчать про можливе ухилення від виконання рішення суду.

Суд вважає за необхідне зазначити, що несплата боргу боржником не свідчить про можливе ухилення від виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення поданої позивачем заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 136-137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Трипільська колота цегла" про забезпечення позову від 07.12.2023 (додаток № 2 до позову вх № 2381/23 від 14.12.2023) - відмовити.

Ухвала підписана 15.12.2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В.Ківшик