РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.12.2023Справа № 910/16444/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Укрпромпостач"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7"

про стягнення 750 787,94 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Ратківська А.Р.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПК Укрпромпостач" (далі - позивач, ТОВ "ПК Укрпромпостач") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7" (далі - відповідач, ТОВ "Спецпідводбуд-7") про стягнення 750 787,94 грн заборгованості на підставі Договору № 15/08-Б купівлі-продажу нафтопродуктів від 07.08.2019, з яких: 537 262,50 грн основного боргу, 189 822,94 грн пені, 11 779,69 грн інфляційних нарахувань, 11 922,81 грн 3% річних.

Позовні вимоги обгрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором № 15/08-Б купівлі-продажу нафтопродуктів від 07.08.2019 (далі - Договір) щодо своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2023 позовну заяву ТОВ "ПК Укрпромпостач" залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

31.10.2023 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, направлена до суду засобами поштового зв`язку 28.10.2023. У заяві про усунення недоліків позивач просить суд стягнути з відповідача 537 262,50 грн основного боргу, 134 249,38 грн пені, 11 779,69 грн інфляційних нарахувань, 11 922,81 грн 3% річних, що фактично свідчить про зменшення позовних вимог в частині пені. Суд розглядає позовні вимоги, заявлені у заяві про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 позовну заяву ТОВ "ПК Укрпромпостач" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/16444/23, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання)

Суд повідомляв позивача та відповідача про відкриття провадження у справі № 910/16444/23.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 про відкриття провадження у справі № 910/16444/23 направлена відповідачу в його електронний кабінет та отримана останнім 08.11.2023, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про доставку електронного листа.

08.11.2023 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява.

22.11.2023 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення письмових пояснень позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до статей 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, та дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статей 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 ГПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Частиною 4 наведеної статті ГПК України встановлено, що якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Частиною 8 ст. 165 ГПК України встановлено, що відзив подається в строк, встановлений судом.

Оскільки відповідач не подав відзив у встановлений строк без поважних причин, суд відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на встановлений ст. 204 ЦК України принцип презумпції правомірності правочину, суд приймає Договір як належну підставу, у розумінні норм статті 11 ЦК України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

07.08.2019 між ТОВ "ПК Укрпромпостач" (продавець, позивач) та ТОВ "Спецпідводбуд-7" (покупець, відповідач) був укладений Договір №15/08-Б купівлі-продажу нафтопродуктів (далі- Договір або Договір №15/08-Б від 07.08.2019).

Відповідно до п.1.1 Договору за цим Договором продавець зобов`язаний передати у власність покупцю нафтопродукти (надалі - товар), а покупець зобов`язується своєчасно прийняти товар і оплатити його на умовах цього Договору.

Згідно з п. 3.1 Договору товар поставляється покупцю партіями, в кількості і по ціні, зазначеній в заявках, на умовах EXW (нафтобаза продавця, надалі - пункт поставки), CPT (пункт призначення Покупця), FCA або ін.

Пунктом 3.3.1. Договору визначено, що поставка товару продавцем покупцю здійснюється автоцистернами, причіпними цистернами та напівпричіпними цистернами (надалі - «автотранспорт»), шляхом самовивозу товару покупцем та (або) транспортуванням товару автотранспортом продавця.

Днем виконання продавцем обов`язку по поставці товару вважається дата, зазначена у видатковій накладній. (пункт 3.4 Договору).

Відповідно до п. 4.3. Договору, покупець здійснює 100 % оплату товару протягом 5 (п`ять) банківських днів з моменту отримання товару.

Розрахунки за цим Договором здійснюються на підставі виставленого продавцем рахунку в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця (п. 4.4. Договору).

Згідно з п. 4.5 Договору встановлено, що датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок продавця.

Умовами пункту 6.1. Договору сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання умов даного Договору винна сторона відшкодовує збитки відповідно до чинного законодавства України.

Згідно з п. 6.2. Договору, при здійсненні сторонами розрахунків на умовах відстрочки платежу, в разі прострочення покупцем строків розрахунків, зазначених у Додаткових угодах, а також невиконанні умов пункту 2.2.2, 2.2.4 даного Договору, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості товару за кожен день прострочення виконання зобов`язань за весь період прострочення, а також відшкодовує інфляційні збитки.

Відповідно до п. 10.1 Договору, цей Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2019 за умови повного розрахунку між сторонами.

Термін дії Договору автоматично продовжується на той же строк на тих же умовах, якщо жодна із сторін не повідомить іншу сторону про припинення Договору за 30 календарних днів до закінчення терміну дії Договору (п.10.2 Договору).

Дослідивши зміст укладеного сторонами Договору № 15/08-Б купівлі-продажу нафтопродуктів від 07.08.2019, зокрема його предмет, яким є купівля - продаж нафтопродуктів, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором купівлі - продажу, відтак до спірних правовідносин сторін застосовують положення статей параграфів 1, 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Як визначено ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На виконання умов Договору позивачем було виставлено відповідачу такі рахунки на оплату: № 2483 від 30.08.2019 - 578 427,00 грн, № 4041 від 06.12.2019 - 58 000,00 грн, № 4179 від 16.12.2019 - 202 950,00 грн, № 4399 від 24.12.2019 - 200 881,20 грн, № 308 від 27.01.2020 - 128 652,70 грн, № 1949 від 28.04.2020 - 218 700,00 грн, № 2095 від 06.05.2020 - 454 080,00 грн, № 2096 від 06.05.2020 - 339 399,00 грн, № 2701 від 09.06.2020 - 294 227,50 грн, № 2728 від 10.06.2020 - 294 227,50 грн, № 2824 від 15.06.2020 - 334 170,60 грн, № 3008 від 23.06.2020 р. - 303 303,00 грн, № 3032 від 24.06.2020 - 138 924,00 грн, № 3225 від 03.07.2020 - 298 602,00 грн, № 3642 від 23.07.2020 - 211 631, 00 грн, № 3645 від 23.07.2020 - 65 472,00 грн, № 3779 від 29.07.2020 - 221 000,00 грн, № 3850 від 31.07.2020 - 211 455,00 грн, № 4125 від 13.08.2020 - 347 147,40 грн, № 4257 від 18.08.2020 - 344 882,50 грн, № 4503 від 31.08.2020 - 180 632,00 грн, № 4504 від 31.08.2020 - 222 251,50 грн, № 4305 від 20.08.2020 - 346 941,50 грн, № 4505 від 31.08.2020 - 278 530,50 грн, № 4506 від 31.08.2020 - 380 641,50 грн, № 4733 від 09.09.2020 - 146 379,00 грн, № 4894 від 16.09.2020 - 202 884,00 грн, № 4895 від 16.09.2020 - 157 425,50 грн, № 4896 від 16.09.2020 - 62 524,00 грн, № 5210 від 29.09.2020 - 124 092,00 грн, № 5245 від 30.09.2020 - 327 381,00 грн, № 5271 від 01.10.2020 - 527 963,50 грн, № 5272 від 01.10.2020 - 557 920,00 грн, № 5826 від 07.10.2020 - 202 248,00 грн, № 5620 від 19.10.2020 - 91 544,25 грн, № 5621 від 19.10.2020 - 263 200,00 грн, № 5777 від 26.10.2020 - 209 970,00 грн, № 5778 від 26.10.2020 - 290 784,75 грн, № 5825 від 27.10.2020 - 24 411,25 грн, № 7039 від 18.12.2020 - 225 615,00 грн, № 783 від 24.02.2021 - 204 250,00 грн, № 1269 від 22.03.2021 - 183 933,00 грн, № 1334 від 24.03.2021 - 308 850,00 грн, № 1550 від 01.04.2021 - 201 780,00 грн, № 1788 від 12.04.2021 - 196 894,80 грн, № 3658 від 23.06.202 - 200 482,80 грн, № 3701 від 23.06.2021 - 354 084,00 грн, № 4660 від 29.07.2021 - 238 260,00 грн, № 7459 від 04.11.2021 - 145 745,00 грн, № 12808 від 08.12.2022 - 220 275,00 грн, № 170 від 11.01.2023 - 316 987,50 грн, що в сукупності складає 12 641 215,25 грн.

Факт отримання відповідачем визначеного товару підтверджується видатковими накладними: 31.08.2019 № 5718 - 202 000,00 грн, 03.09.2019 № 5781 - 376 427,00 грн, 16.12.2019 № 8648 - 58 000,00 грн, 17.12.23019 № 8689 - 202 950,00 грн, 26.12.2019 № 8939 - 200 881,20 грн, 27.01.2020 № 0501 - 128 053,20 грн, 28.04.2020 № 3255 - 218 700,00 грн, 09.05.2020 № 3566 - 339 399,00 грн, 13.05.2020 № 3665 - 454 080,00 грн, 16.06.2020 № 5024 - 334 170,60 грн, 17.06.2020 № 5061 - 294 227,50 грн, 20.06.2020 № 5142 - 294 227,50 грн, 25.06.2020 № 5340 - 138 924,00 грн, 25.06.2020 № 5339 - 303 303,00 грн, 04.07.2020 № 5679 - 298 602,00 грн, 23.07.2020 № 6388 - 65 472,00 грн, 28.07.2020 № 6540 - 211 631,00 грн, 30.07.2020 № 6608 - 102 000,00 грн, 30.07.2020 № 6638 - 119 000,00 грн, 31.07.2020 № 6746 - 211 455,00 грн, 13.08.2020 № 7259 - 347 147,00 грн, 18.08.2020 № 7503 - 344 882,50 грн, 20.08.2020 № 7575 - 346 941,50 грн, 01.09.2020 № 8021 - 180 632,00 грн, 02.09.2020 № 8063 - 222 251,50 грн, 08.09.2020 № 8267 - 380 641,50 грн, 08.09.2020 № 8268 - 278 530,50 грн, 11.09.2020 № 8415 - 146 379,00 грн, 17.09.2020 № 8620 - 202 884,00 грн, 18.09.2020 № 8710 - 157 426,50 грн, 28.09.2020 № 9066 - 62 524,00 грн, 29.09.2020 № 9115 - 124 092,00 грн, 07.10.2020 № 9455 - 359 181,00 грн, 07.10.2020 № 9457 - 170 448,00 грн, 16.10.2020 № 9772 - 125 849,00 грн, 16.10.2020 № 9773 - 432 071,00 грн, 19.10.2020 № 9918 - 91 544, 25 грн, 20.10.2020 № 9960 - 527 963,50 грн, 20.10.2020 № 9965 - 263 200 грн, 26.10.2020 № 10183 - 209 970,00 грн, 27.10.2020 № 10228 - 290 784,75 грн, 27.10.2020 № 10232 - 24 411,25 грн, 18.12.2020 № 12394 - 225 615,00 грн, 24.02.2021 № 1409 - 204 250,00 грн, 22.03.2021 № 2329 - 183 933,00 грн, 25.03.2021 № 2472 - 308 850,00 грн, 01.04.2021 № 2834 - 201 780,00 грн, 12.04.2021 № 3237 - 196 894,80 грн, 23.06.2021 № 6345 - 200 482,80 грн, 24.06.2021 № 6434 - 354 084,00 грн, 30.07.2021 № 8084 - 238 260,00 грн, 04.11.2021 № 12552 - 145 745,00 грн, 08.12.2022 № 3861 - 220 275,00 грн, 11.01.2023 № 42 - 316 987,50 грн, які підписані представниками сторін без будь-яких зауважень щодо кількості, якості чи строку поставки.

Відповідач в порушення умов Договору здійснив лише часткову оплату заборгованості за поставлену позивачем продукцію у розмірі 12 103 952,75 грн, що підтверджується випискою за рахунком позивача від 16.10.2023 № 031-3-3/292.

Загальна сума заборгованості за поставлену за Договором продукцію складає 537 262,50 грн (220 275,00 грн (рахунок на оплату № 12808) + 316 987,50 грн (рахунок на оплату № 170)).

Станом на час розгляду спору по суті матеріали справи не містять доказів на підтвердження оплати відповідачем у повному обсязі за поставлену позивачем продукцію.

За таких обставин, приймаючи до уваги належне виконання позивачем умов Договору № 15/08-Б купівлі-продажу нафтопродуктів від 07.08.2019 в частині поставки нафтопродуктів відповідачу, враховуючи, що останнім не спростовано факту порушення взятих на себе зобов`язань щодо оплати дизельного палива у строки, визначені п.4.3 Договору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 537 262,50 грн основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 134 249,38 грн на підставі п.6.2 Договору, 3% річних у розмірі 11 922,81 грн та інфляційних втрат у розмірі 11 779,69 грн за період з 19.01.2023 до 15.10.2023 на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Приписами п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 ГК України).

Згідно з ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 7 Розділу IX "Прикінцеві положення" ГК України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суд, здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга", перевірку заявленої до стягнення суми пені за видатковою накладною № 3861 у розмірі 134 249,38 грн за період з 17.12.2022 по 17.06.2023 та за видатковою накладною № 42 у розмірі 79 029,76 грн за період з 19.01.2023 по 19.07.2023, дійшов висновку про повне задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача пені у загальному розмірі 134 249,38 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Суд, здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" перевірку наведеного позивачем розрахунку 3% річних, суд визнає такий розрахунок обґрунтованим та арифметично правильним, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 11 922,81 грн 3% річних підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд, здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" перевірку наведеного позивачем розрахунку інфляційних втрат за період з 19.01.2023 по 15.10.2023, дійшов висновку про повне задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 11 779,69 грн.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог, а саме стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у розмірі 537 262,50 грн, пені у розмірі 134 249,38 грн, 3% річних у розмірі 11 922,81 грн, інфляційних втрат у розмірі 11 779,69 грн.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Частиною 1 ст. 123 ГПК України передбачено що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивачем до позовної заяви додано попередній розрахунок суми судових витрат, який складається з суми судового збору у розмірі 11 262,00 грн та 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви у загальній сумі 11 262,00 грн (платіжна інструкція № 9582222 від 16.10.2023).

Згідно заяви про зменшення позовних вимог, прийнятої судом до розгляду, позивач заявив до стягнення з відповідача 537 262,50 грн основного боргу, 134 249,38 грн пені, 11 779,69 грн інфляційних нарахувань та 11 922,81 грн 3% річних. Судовий збір за позовні вимоги у такій сумі становить 10 428,22 грн.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" визначено підстави повернення судового збору, який повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Оскільки позивач не звертався до суду з клопотанням про повернення судового збору в розмірі переплаченої суми (833,78 грн), у суду відсутні підстави для вчинення відповідних дій.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

3 огляду на наведені приписи ст. 129 ГПК України та повне задоволення позову, судовий збір у сумі 10 428,22 грн покладається на відповідача.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат позивачем було подано копії Договору № 05-10 від 05.10.2023 про надання правової допомоги, акту приймання - передачі наданих послуг №1 до Договору № 05-10 від 05.10.2023 про надання правової допомоги від 17.10.2023, довіреності від 05.10.2023, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 7657/10.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Згідно з п.1 ч.4 ст.129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.129 ГПК України, з огляду на повне задоволення позову, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 56, 58, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236-238, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7" (Україна, 02002, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЄВГЕНА СВЕРСТЮКА, будинок 4 А, офіс 207/2; ідентифікаційний код 32769375) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Укрпромпостач" (Україна, 03170, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЯНТАРНА, будинок 5-В; ідентифікаційний код 40884096) 537 262,50 грн (п`ятсот тридцять сім тисяч двісті шістдесят дві гривні 50 коп.) основного боргу, 134 249,38 грн (сто тридцять чотири тисячі двісті сорок дев`ять гривень 38 коп.) пені, 11 922,81 грн (одинадцять тисяч дев`ятсот двадцять дві гривні 81 коп.) 3% річних, 11 779,69 грн (одинадцять тисяч сімсот сімдесят дев`ять гривень 69 коп.) інфляційних втрат, 10 428,22 грн (десять тисяч чотириста двадцять вісім гривень 22 коп.) судового збору та 10 000,00 грн (десять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 14.12.2023.

Суддя Оксана ГУМЕГА