ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 рокуСправа № 912/1392/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участі секретаря судового засідання Колісник Т.В., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу №912/1392/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", проспект Любомира Гузара, 44, м. Київ, 03065

до відповідача Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Кіровоградгаз", вул. Арсенія Тарковського, 67, м. Кропивницький, 25006

про стягнення 207 386,87 грн

Представники

від позивача - Кисіль Т.В., довіреність №273 від 30.05.2023 (в режимі відеоконференції),

від відповідача - Руденко Т.В., довіреність № 07/01-52 від 25.09.2023,

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі - ТОВ Оператор ГТС, позивач) до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Кіровоградгаз" (далі - АТ "Кіровоградгаз", відповідач) про стягнення 1 032 942,65 грн, з яких 825 555,78 грн основної заборгованості, 10 204,85 грн 3% річних, 170 080,86 грн пені, 27 101,16 грн інфляційних втрат, з покладенням судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем зобов`язань по Договору№ транспортування природного газу від 23.12.2019 в частині оплати вартості замовленої та перевищення договірної потужності за листопад, грудень 2022 року.

Ухвалою від 07.08.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 912/1392/23 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 05.09.2023 об 11:00 год та встановив учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

В підготовчому засіданні 05.09.2023 суд оголосив перерву до 25.09.2023 о 15:00 год.

25.09.2023 суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 09.10.2023 о 15:00 год.

09.10.2023 відповідач подав суду:

- клопотання № 07/1115 від 09.10.2023 про зменшення пені до 1% розміру пені,

- клопотання №07/1116 від 09.10.2023 про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду справи №918/686/21 в касаційному порядку.

В підготовчому засіданні 09.10.2023 суд оголосив перерву до 23.10.2023 о 14:00 год та продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів.

17.10.2023 засобами електронного зв`язку (з КЕП) позивач подав суду:

- заперечення проти клопотання відповідача про зупинення провадження у справі,

- пояснення по справі, де вказав про оплату відповідачем суми основного боргу в розмірі 825 555,78 грн, необхідність закриття провадження у справі у вказаній частині та підтримання решти позовних вимог,

- заперечення проти клопотання про зменшення пені.

23.10.2023 відповідач подав суду заяву про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України в частині стягнення 825 555,78 грн у зв`язку зі сплатою.

Ухвалою від 23.10.2023 суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача №07/1116 від 09.10.2023 про зупинення провадження у справі, закрив провадження у справі № 912/1392/23 в частині стягнення 825 555,78 грн боргу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

В підготовчому засіданні 23.10.2023 суд оголосив перерву до 02.11.2023 о 14:00 год.

Ухвалою від 02.11.2023 суд закрив підготовче провадження у справі № 912/1392/23 та призначив справу до судового розгляду по суті на 06.11.2023 о 13:45 год.

06.11.2023 суд розпочав розгляд справи по суті та оголосив перерву в судовому засіданні до 21.11.2023 о 15:00 год.

21.11.2023 з технічних причин протокольною ухвалою суд оголосив перерву в судовому засіданні до 05.12.2023 о 15:00 год.

В судовому засіданні 05.12.2023 досліджено докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступні обставини.

23.12.2019 ТОВ Оператор ГТС України (Оператор) та ВАТ "Кіровоградгаз" (Замовник) уклали договір транспортування природного газу № (далі - Договір, а.с. 30-42), керуючись Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493 (далі - Кодекс), та додаткові угоди до нього, за умовами яких:

- Оператор надає Замовнику послугу транспортування природного газу (далі - послуга) на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлені в цьому Договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні (п. 2.1.),

- послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ Замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на вебсайті Оператора. Підписанням цього договору Замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на вебсайті Оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених Правил позбавляє його права пред`являти претензії до Оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання із відшкодування Оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю Замовника (п. 2.2.),

- обсяг послуги, що налається за цим Договором, визначається підписанням додатка 1 до цього Договору (розподіл потужності) та або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби (на добу наперед та/або потужності протягом доби) (п. 2.3 (з урахуванням внесених змін додатковою угодою №2 від 13.10.2022)),

- приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності Оператору здійснюється відповідно до вимог Кодексу (п. 2.4.),

- Замовник зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; вчасно збалансовувати своє портфоліо балансування; здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати Оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності та/або плати за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями, та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним у газотранспортну систему у порядку, визначеному цим договором та Кодексом; здійснити у термін до 5 робочих днів з дня виставлення рахунка оплату вартості добових небалансів, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів Замовника протягом звітного газового місяця (п. 4.1.),

- вартість послуг договірної потужності визначається виходячи з обсягу замовленої потужності Замовника згідно з додатком 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього Договору (розподіл потужності з обмеженнями) та/або обсягу підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби (п. 8.1.),

- Замовник зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності у строк до двадцятого чимла місяця, наступного за газовим місяцем (п. 8.3.),

- у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 13.5.),

- цей договір набирає чинності з дня його укладання, а в частині транспортування природного газу з 7:00 години 1 січня 2020 року (включно) у разі настання таких відкладальних обставин: надання Оператору остаточного рішення про сертифікацію Регулятором, прийнятого з урахуванням висновку Секретаріату Енергетичного Співтовариства; наявності у Оператора права на провадження діяльності з транспортування природного газу. Цей договір діє до 31 грудня 2022 року, а в частині розрахунків - до їх повного виконання. Цей Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 17.1.).

Договір та додаткові угоди підписані сторонами та скріплені печатками.

Обсяг замовленої відповідачем потужності склав в листопаді 2022 року 2 087,04000 тис.куб.м на суму 310 952,27 грн, в грудні 2022 року - 2 405,49500 тис.куб.м на суму 358 399,51 грн.

За результатами остаточної алокації відборів та подач позивач виявив обсяги перевищення відповідачем договірної потужності в листопаді 2022 року в розмірі 307,08709 тис.куб.м на суму 45 753,52 грн, в грудні 2022 року - 741,31824 тис.куб.м на суму 110 450,48 грн.

У відповідності до п. 8.4. Договору позивач направив в інформаційній платформі відповідачу рахунок № 11-2022-/9990000 від 30.11.2022 на оплату замовленої (договірної) потужності за листопад 2022 року на загальну суму 310 952,27 грн, рахунок № 12-2022-/9990000 від 31.12.2022 на оплату замовленої (договірної) потужності за грудень 2022 року на загальну суму 358399,51 грн; рахунок № 11-2022-/1001122 від 30.11.2022 на оплату перевищення замовленої (договірної) потужності за листопад 2022 року на загальну суму 45753,52 грн; рахунок № 12-2022-/1001222 від 31.12.2022 на оплату перевищення замовленої (договірної) потужності за грудень 2022 року на загальну суму 110 450,48 грн; звіти про використання замовленої потужності АТ "Кіровоградгаз" за газові місяці листопад, грудень 2022 року.

Позивач направив відповідачу акти наданих послуг перевищення замовленої (договірної) потужності, а саме: Акт наданих послуг від 30.11.2022 № 11-2022-/1001122 за газовий місяць листопад 2022 року; Акт наданих послуг від 31.12.2022 № 12-2022-/1001222 за газовий місяць грудень 2022 року; Акт наданих послуг від 30.11.2022 № 11-2022-/9990000 за газовий місяць листопад 2022 року; Акт наданих послуг від 31.12.2022 № 12-2022-//9990000 за газовий місяць грудень 2022 року.

Відповідач не сплатив вартість замовленої та перевищення договірної потужності в загальній сумі 825 555,78 грн, що і стало підставою для звернення до суду з даним позов.

Розглядаючи спір по суті, суд враховує таке.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

За приписами ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Правовідносини сторін виникли на підставі договору транспортування природного газу від 23.12.2019 №.

Договори транспортування природного газу за своєю правовою природою є договорами про надання послуг, виходячи зі спеціального регулювання, встановленого законодавством про ринок природного газу (постанова ОП КГС Верховного Суду від 15.07.2022 у справі №921/184/21).

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу (ч. 3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу".

Позивач через інформаційну платформу направив відповідачу акти наданих послуг перевищення замовленої (договірної) потужності за листопад та грудень 2022 року.

Надані позивачем докази відповідно до Договору та Кодексу підтверджують вартість замовленої та перевищення договірної потужності у спірному періоді в загальній сумі 825555,78 грн.

Разом з тим, сторони подали суду докази сплати суми основного боргу в розмірі 825555,78 грн згідно платіжної інструкції від 10.10.2023 №12119 - 121220.

Ухвалою від 23.10.2023 суд закрив провадження у справі № 912/1392/23 в частині стягнення 825 555,78 грн боргу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Також позивач заявив до стягнення 10 204,85 грн 3% річних, 170 080,86 грн пені, 27101,16 грн інфляційних втрат.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив розрахунок 3% річних в розмірі 10 204,85 грн та 27101,16 грн інфляційних втрат за визначені позивачем періоди згідно доданого до позову розрахунку (а.с. 28-29), встановив його обґрунтованість та вірність, а тому заявлені суми підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання.

Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов`язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

За умовами Договору у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим Договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 13.5.).

Згідно з розрахунком позивача пеня, що виникла за зобов`язаннями листопада 2022 року, розрахована за період з 21.12.2022 до 06.06.2023 та складає 82 091,20 грн; за зобов`язаннями грудня 2022 року, розрахована за період з 21.01.2023 до 06.06.2023 складає 87 989,66 грн.

Відповідач щодо здійсненого позивачем розрахунку пені не заперечував, проте надав до суду клопотання про зменшення суми пені до 1%.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає про можливість застосування судом приписів ст. 233 ГК України та ст. 551 ЦК України, якими законодавець визначив право суду на зменшення розміру санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора.

Як на підставу для зменшення розміру штрафних санкцій відповідач посилається на тяжкий фінансовий стан, на підтвердження чого надав баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2022 та на 31.03.2023.

Головною підставою, у зв`язку з якою АТ "Кіровоградгаз" несвоєчасно здійснює розрахунки з позивачем є встановлення регулятором (НКРЕКП) тарифу на послуги з розподілу природного газу для АТ "Кіровоградгаз", який не покриває фактичних обґрунтованих витрат товариства, що є необхідними для господарської діяльності.

У АТ "Кіровоградгаз" є дефіцит, який не покриває фактичні обґрунтовані витрати товариства за виробничо-технологічні витрати, нормовані та питомі втрати на власні потреби.

Так, 29.07.2022 року Верховною Радою України прийняті зміни до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", якими встановлено, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону, зокрема, заборгованість операторів газорозподільних систем (АТ "Кіровоградгаз"), у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили за договорами з транспортування природного газу (договір від 23.12.2019 №), укладеними з особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи (ТОВ "Оператор газотранспортної системи України").

Як зазначає відповідач, на сьогоднішній день процедура передбачена зазначеним Законом ще не завершена.

Також, відповідач зазначає, що НКРЕКП 20.09.2022 прийнято постанову №1173, відповідно до якої АТ "Кіровоградгаз" включено до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

Перевіривши розрахунок позивача в частині пені, суд вважає його обґрунтованим.

При цьому, оцінивши в сукупності доводи сторін, розрахунок суми пені та періоди прострочення, суд вирішив зменшити суму нарахованої позивачем пені на 50 %, тобто до 85040,43 грн, з огляду на таке.

У відповідності до ст. 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру неустойки наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення неустойки.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 16.03.2021 у справі №922/266/20.

Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Водночас, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру неустойки, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема, з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто, цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто, має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Аналогічна правова позиція щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладена у постановах Верховного Суду від 30.05.2019 року у справі №916/2268/18, від 04.05.2018 року у справі №917/1068/17, від 22.01.2019 року у справі №908/868/18, від 13.05.2019 року у справі №904/4071/18, від 18.02.2020 у справі №920/694/19, від 18.03.2020 у справі №902/417/18.

При цьому, чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 ГПК України, тобто, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Також, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обставин справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №915/2095/19, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 19.02.2020 у справі №910/1199/19, від 04.02.2020 у справі №918/116/19, від 21.09.2021 у справі №910/10618/20.

У постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі №922/2141/21 міститься висновок про те, що приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань застосування таких санкцій до боржника є стимулювання належного виконання ним договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені та/або штрафу фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

Аналіз наданих відповідачем документів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про зменшення пені, дає суду підстави вважати, що збиткова господарська діяльність відповідача значною мірою зумовлена невиконанням перед ним зобов`язань закладами соціальної сфери, теплогенеруючих підприємств, юридичних та фізичних осіб.

Судом також враховано збитковість відповідача, яка у 2022 році складала 2 058 395 тис. грн, що підтверджується балансом (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2022 та 1808 949 тис. грн за 2023 рік, що підтверджується балансом (звіт про фінансовий стан) на 31.03.2023.

Крім того, з урахуванням фактичного погіршення фінансово-економічного стану відповідача, відсутністю джерел наповнення фонду заробітної плати за 2022 та 2023 роки на підприємстві відповідача звільнено 1 326 працівників, що підтверджується довідкою від 23.08.2023. Численне звільнення кваліфікованих працівників, може призвести до відсутності працівників, які обслуговують системи газопостачання, що становить під загрозу функціонування газового господарства в цілому.

Господарський суд також врахував, що відповідач здійснює несвоєчасно розрахунки з позивачем у зв`язку з встановленням регулятором (НКРЕКП) тарифу на послуги з розподілу природного газу для АТ "Кіровоградгаз", який не покриває фактичних обґрунтованих витрат товариства, що є необхідними для господарської діяльності.

У структурі тарифу складова вартості газу на виробничо-технологічні витрати, нормовані та питомі втрати та власні потреби (далі ВТВ) складає майже 28% від загального тарифу, тому перевищення фактичних витрат по цій складовій має суттєвий вплив на загальний фінансовий результат.

Відповідач вважає, що затверджені НКРЕКП розміри ВТВ не відповідали фактичним втратам товариства, тому АТ "Кіровоградгаз" оскаржено дії НКРЕКП в судовому порядку (справа №340/5756/22).

Разом з тим, постановою НКРЕКП від 26.12.2022 №1840 зупинено АТ "Кіровоградгаз" дію ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 29.06.2017 №849.

Крім того, судом також враховано відсутні в матеріалах справи докази понесених позивачем збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань саме за даним Договором або погіршення матеріального стану товариства саме у зв`язку з порушенням відповідачем умов цього Договору.

Більше того суд бере до уваги сплату відповідачем основної заборгованості заявленої позивачем до стягнення.

В розрізі зазначеного вище суд вважає необхідним вказати на те, що відповідне зменшення пені є адекватною мірою відповідальності за неналежне виконання відповідачем зобов`язань і проявом балансу між інтересами кредитора і боржника, що узгоджується з нормами закону, які регулюють можливість такого зменшення, а також є засобом недопущення використання пені як інструменту отримання безпідставних доходів, а не як способу стимулювання боржника до належного виконання зобов`язань.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/13801/19.

Аргументи позивача про відсутність підстав для застосування приписів ст. 233 ГК України та ст. 551 ЦК України суд відхиляє, з огляду на наступне.

Вказані норми права дають право суду зменшити розмір обрахованих за договором штрафних санкцій, але ГК України вказує на неспівмірність розміру неустойки з розміром збитків кредитора як на обов`язкову умову, за наявності якої таке зменшення є можливим, тоді як ЦК виходить з того, що підставою зменшення можуть бути й інші обставини, які мають істотне значення (п. 28 постанови Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №916/878/20).

За змістом ч. 1 ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України під розміром збитків потрібно розуміти саме суму, на яку нараховано неустойку, а не будь-яку іншу суму збитків. Подібний за змістом правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 14.09.2016 у справі №6-473цс16 та постанові Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №916/878/20.

Із цього випливає, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду. Господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе їх зменшення.

Доводи позивача про те, що суд першої інстанції не мав достатніх правових підстав для застосування приписів ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, оскільки сума пені від суми основного боргу становить лише 20%, тобто є співмірною з розміром основного боргу та не перевищує його, суд відхиляє, оскільки при зменшенні розміру неустойки господарський суд враховував також наявність інших обставин, які мають істотне значення при вирішенні питання про зменшення неустойки.

У запереченнях, поданих на клопотання відповідача про зменшення розміру пені, позивач також вказав, що через запровадження в державі воєнного стану та несвоєчасної оплати замовниками отриманих послуг, позивач зазнав збитки за 2022 рік в розмірі 6 371 238 млн. грн.

Однак, вказані обставини не залежали від волевиявлення відповідача, а спричинені обставинами про які зазначено позивачем у поданих запереченнях.

При цьому, суд також враховує, що окрім пені позивач нарахував проценти річних та інфляційні втрати, які визнані судом обґрунтованими, та в певній мірі компенсують знецінення несплачених коштів відповідачем у вказаний період прострочення оплати.

З огляду на всі фактичні обставини справи, встановлені судом, приймаючи до уваги ступінь виконання зобов`язання відповідачем, майновий стан сторін, відсутність доказів понесення позивачем збитків у результаті порушення відповідачем зобов`язання та виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, суд дійшов висновків про наявність підстав для реалізації права щодо зменшення розміру пені на 50% до 85 040,43 грн і таке зменшення є оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та запобігатиме настанню негативних наслідків для сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Однак, судовий збір, у разі зменшення судом розміру неустойки на підставі ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України, покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки, оскільки таке зменшення є наслідком не необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а виключно застосування судами свого права на таке зменшення, передбаченого наведеними нормами.

Аналогічна правова позиція щодо розподілу судових витрат викладена у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі №917/1068/17, від 05.04.2018 у справі №917/1006/16, від 03.04.2018 у справі №902/339/16.

З огляду на викладене, судовий збір за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі в частині задоволених позовних вимог з урахуванням вимог за якими закрито провадження у справі.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Кіровоградгаз" (вул. Арсенія Тарковського, 67, м. Кропивницький, 25006, і.к. 03365222) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (проспект Любомира Гузара, 44, м. Київ, 03065, і.к. 42795490) 85 040,43 грн пені, 10 204,85 грн 3% річних, 27 101,16 грн інфляційних втрат, а також 3 110,80 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати сторонам до Електронних кабінетів.

Повне рішення складено 14.12.2023.

Суддя В.Г. Кабакова