ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"19" грудня 2023 р. м. Київ Справа № 911/3783/23

Суддя Д.Г.Заєць, розглянувши матеріали справи

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кременчукм`ясо», Полтавська обл., м. Кременчук

про видачу судового наказу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кременчукм`ясо» №07/23-юр від 07.12.2023 року (вх. №3111/23 від 15.12.2023) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Демидової Юлії Ігорівни заборгованості за Договором поставки №1316/17-сб від 07.09.2017 року у розмірі 3682,03 грн.

Розглянувши подану заяву, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

У заяві про видачу судового наказу, в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, відсутні відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

Згідно п. п. 3, 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. ч. 1 - 5 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Судом досліджено, що на документах, які додані до заяви про видачу судового наказу на підтвердження вимог заявника, в порушення вимог ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, відсутня дата їх засвідчення.

Таким чином, копії документів, які подані заявником на підтвердження своїх вимог не засвідчені належним чином.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу;

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч.1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст.ст. 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кременчукм`ясо» (39601, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Соборна, буд. 13/39, ) у задоволенні заяви №07/23-юр від 07.12.2023 року (вх. №3111/23 від 15.12.2023) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Демидової Юлії Ігорівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) заборгованості за Договором поставки №1316/17-сб від 07.09.2017 року у розмірі 3682,03 грн.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць