ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"06" грудня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1746/22
Суддя Грабець С.Ю., розглянувши клопотання державного підприємства Білоцерківське лісове господарство про ухвалення додаткового рішення в справі
за позовом акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи КИЇВОБЛГАЗ
до державного підприємства Білоцерківське лісове господарство,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - державного агентства лісових ресурсів України,
про стягнення збитків,
за участю представників:
позивача: не з`явився;
відповідача: не з`явився;
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:
не з`явився,
рішенням Господарського суду Київської області від 01.03.2023 року відмовлено повністю в позові акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи КИЇВОБЛГАЗ до державного підприємства Білоцерківське лісове господарство, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - державного агентства лісових ресурсів України (далі - третя особа), про стягнення збитків.

У судовому засіданні 01 березня 2023 року, до закінчення судових дебатів, представник відповідача заявила клопотання про вирішення судом питання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення в цій справі.

03 березня 2023 року на електронну пошту Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача 33 374,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 06.03.2023 року розгляд клопотання призначений на 08 березня 2023 року.

Представники позивача, відповідача та третьої особи в засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином.

Ухвалою суду від 08.03.2023 року розгляд клопотання відкладений на 12 квітня 2023 року.

12 квітня 2023 року через канцелярію Господарського суду Київської області від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про ухвалення додаткового рішення, а на електронну адресу Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшло клопотання про проведення засідання без її участі.

Представник позивача в засіданні проти задоволення вищевказаного клопотання не заперечував.

Представники відповідача та третьої особи в засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, розглянувши клопотання представника відповідача про проведення засідання без її участі, дійшов висновку про те, що вищевказане клопотання задоволенню не підлягало.

Ухвалою суду від 12.04.2023 року розгляд клопотання відкладений на 17 травня 2023 року. Представник відповідача зобов`язана подати письмові пояснення щодо обставин, викладених у запереченнях позивача на клопотання про ухвалення додаткового рішення від 12.04.2023 року, а також письмові пояснення щодо стягнення з позивача 800,00 грн. витрат за написання адвокатського запиту, посилання на яке міститься в акті про приймання-передачі наданих послуг від 30.09.2022 року.

08 травня 2023 року на електронну адресу Господарського суду Київської області надійшов запит Північного апаляційного господарського суду про витребування матеріалів справи №911/1746/22, у зв`язку із надходженням апеляційної скарги акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи КИЇВОБЛГАЗ на рішення Господарського суду Київської області від 01.03.2023 року.

Ухвалою суду від 09.05.2023 року розгляд клопотання державного підприємства Білоцерківське лісове господарство відкладений до повернення матеріалів справи з Північного апеляційного господарського суду.

05 жовтня 2023 року Північним апеляційним господарським судом матеріали справи №911/1746/22 повернуті до Господарського суду Київської області.

Ухвалою суду від 11.10.2023 року розгляд клопотання призначений на 08 листопада 2023 року.

Представники позивача, відповідача та третьої особи в засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Ухвалою суду від 08.11.2023 року розгляд клопотання відкладений на 06 грудня 2023 року. Представника відповідача зобов`язано виконати вимоги ухвали суду від 12.04.2023 року, а також подати всі додаткові угоди до договору №47-08 про надання правової допомоги від 27.09.2021 року.

22 листопада 2023 року через канцелярію Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшли письмові пояснення на заперечення представника позивача, долучені до матеріалів справи.

05 грудня 2023 року на електронну адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшли письмові пояснення щодо клопотання про ухвалення додаткового рішення, долучені до матеріалів справи.

Представники позивача, відповідача та третьої особи у засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Так, явка в судове засідання сторін це право, а не обов`язок сторони, і, відповідно до положень ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, справа, за умови належного повідомлення сторін про дату, час і місце судового засідання, може розглядатися без їх участі, якщо їх нез`явлення не перешкоджає розгляду справи по суті.

Статтею 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частиною 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Водночас, при визначенні суми відшкодування суд виходить із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду в додаткових постановах від 20.05.2019 року в справі №916/2102/17, від 25.06.2019 року в справі №909/371/18, в постановах від 05.06.2019 року в справі №922/928/18, від 30.07.2019 року в справі №911/739/15 та від 01.08.2019 року в справі №915/237/18).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд, за наявності заперечень сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд враховує, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Частиною 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

01 березня 2023 року в справі ухвалене рішення, відповідно до якого в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. В судовому засіданні, до закінчення судових дебатів, представник відповідача заявила клопотання про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу та надання протягом 5 днів після ухвалення рішення в цій справі доказів їх понесення відповідачем.

03 березня 2023 року на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи документів на підтвердження розміру витрат та про стягнення судових витрат, в якому вона просила суд стягнути з позивача 33 374,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування вищевказаного клопотання представник відповідача подала копії: договору №47-08 про надання правової допомоги від 27.09.2021 року; додаткової угоди №4 до договору №47-08 про надання правової допомоги від 27 вересня 2021 року; акту про приймання-передачі наданих послуг від 31 липня 2022 року; акту про приймання-передачі наданих послуг від 30 вересня 2022 року; акту про приймання-передачі наданих послуг від 31 жовтня 2022 року; акту про приймання-передачі наданих послуг від 30 листопада 2022 року; акту про приймання-передачі наданих послуг від 31 грудня 2022 року; акту про приймання-передачі наданих послуг від 02 березня 2023 року.

22 листопада 2023 року на адресу суду від представника відповідача надійшли пояснення, до яких були долучені копії: додаткової угоди №5 до договору №47-08 про надання правової допомоги від 27 вересня 2021 року; адвокатського запиту №30-08/2 від 30 серпня 2022 року; відповіді №81001-ЕП-16259-0922 від 20.09.22.

Так, 27 вересня 2021 року між відповідачем та Коваленко Ю.О. (далі адвокат) був укладений договір №47-08 про надання правової допомоги (далі договір), відповідно до умов якого адвокат зобов`язувався здійснювати представництво інтересів відповідача у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами (п. 1.3. договору).

Згідно з п. 3.1. договору, гонорар винагорода адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів відповідача та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, визначені договором.

Відповідно до п. 3.4. договору, факт надання послуг підтверджується актом про приймання-передачу наданих послуг.

Договір набуває чинності з дати його підписання і діє протягом 12 наступних календарних місяців (п. 4.1. договору).

Пунктом 1 додаткової угоди №5 до договору №47-08 про надання правової допомоги від 27 вересня 2021 року встановлено, що сторони дійшли згоди внести зміни до Розділу 4. Строк дії договору, виклавши п. 4.2. Розділу 4 в наступній редакції: « 4.2. Якщо за 15 календарних днів до спливу строку дії договору жодна з сторін письмово не заявила про небажання продовжувати договір, договір вважається продовженим на тих самих умовах і на той самий строк».

Судом встановлено, що відповідно до п. 2 акту про приймання-передачі наданих послуг від 30 вересня 2022 року, адвокатом написаний адвокатський запит №30-08/2 від 30.08.2022 на ім`я АТ «Київоблгаз» Білоцерківське відділення, за що відповідач просив суд стягнути з позивача 800,00 грн.

Разом з цим, як встановлено судом, вищевказаний адвокатський запит, як і відповідь на нього, представником відповідача ні до відзиву на позовну заяву, ні до заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву, долучені не були. Представник відповідача в судових засіданнях на ці докази не посилалась, до матеріалів справи не долучала, судом вищевказані документи досліджені не були. Так, вимога про стягнення з позивача 800,00 грн. витрат за написання адвокатського запиту №30-08/2 від 30.08.2022 року є необґрунтованою та такою, що задоволенню судом не підлягає.

Також, згідно з п. 6 акту про приймання-передачі наданих послуг від 31 жовтня 2022 року, адвокатом оформлена нотаріально засвідчена заява свідка у справі №911/1746/22, за що відповідач просив суд стягнути з позивача 1000,00 грн.

Водночас, частиною 1 ст. 88 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті, у заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

Згідно з ч. 3 цієї ж статті, підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків.

До матеріалів справи долучена заява свідка від 26 жовтня 2022 року, справжність підпису свідка засвідчена приватним нотаріусом Якименською Л.Л., заява зареєстрована в реєстрі за №749.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що оформлення адвокатом заяви свідка чинним законодавством не передбачена, підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом, тому вимога відповідача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1000,00 грн., вказаних у п. 6 акту про приймання-передачі наданих послуг від 31 жовтня 2022 року, є безпідставною та задоволенню судом не підлягає.

Крім цього, як вбачається з п. 2 акту про приймання-передачі наданих послуг від 02 березня 2023 року, гонорар успіху у судовій справі №911/1746/22 від 01 березня 2023 року становив 5% і його ціна склала 6 374,00 грн., які просив стягнути з позивача відповідач.

Разом з цим, згідно з положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 ч. 1 вищевказаного Закону України встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1ст. 1 цього ж Закону).

Відповідно до ст. 19 цього Закону, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 цього Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 30 цього Закону, при встановленні розміру гонорару врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Згідно зі ст. 28 Правил адвокатської етики, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих за складністю доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Так, домовленості щодо сплати гонорару за надання професійної правничої допомоги є такими, що складаються між адвокатом та клієнтом.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Чинне законодавство України не містить визначення «гонорару успіху». Разом з цим, вищевикладене дозволяє дійти висновку про те, що це - додаткова винагорода адвоката, плата за досягнутий адвокатом результат, нарахування та сплата якого залежать від настання певної події.

Судом встановлено, що умовами договору №47-08 про надання правової допомоги від 27.09.2021 року, додаткової угоди №4 до договору №47-08 про надання правової допомоги від 27 вересня 2021 року та додаткової угоди №5 до договору №47-08 про надання правової допомоги від 27 вересня 2021 року, копії яких долучені до матеріалів справи представником відповідача, не був передбачений «гонорар успіху», як і його розмір.

Відтак, вимога про стягнення з позивача 6 374,00 грн. «гонорару успіху» є безпідставною та такою, що задоволенню судом не підлягає.

Разом з цим, 02 листопада 2022 року, 30 листопада 2022 року, 21 грудня 2022 року та 01 березня 2023 року адвокат взяла участь у судових засіданнях, 31 жовтня 2022 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, а 30 листопада 2022 року на адресу суду надійшли заперечення на відзив на позовну заяву.

При цьому, як вбачається з актів про приймання-передачі наданих послуг від 30 листопада 2022 року (п. п. 1, 4), від 31 грудня 2022 року (п. 1) та від 02 березня 2023 року (п. 1), за кожне судове засідання відповідач просив суд стягнути з позивача по 3 800,00 грн. За написання відзиву просив стягнути 6 000,00 грн. (п. 7 акту про приймання-передачі наданих послуг від 31 жовтня 2022 року), а за написання заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву, - 3 000,00 грн. (п. 3 акту про приймання-передачі наданих послуг від 30 листопада 2022 року).

Разом з цим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу, якщо встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами на адвокатські послуги.

Так, судом встановлено, що ціни за участь у судових засіданнях, написання відзиву на позовну заяву та заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву, є завищеними, у порівнянні з середніми ринковими цінами на такі послуги.

Відтак, стягненню з позивача на користь відповідача підлягають судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 59 Конституції України, п. п. 4, 9, ч. 1 ст. 1, ст. 19, ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ст. 627, ст. 901, ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, п. 12 ч. 3 ст. 2, ч. 4 ст. 11, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 88, ст. 123, ч. 2, 3, 4, 5, 6 ст. 126, ч. 5 ст. 129, ч. 1 ст. 202, ч. 4 ст. 236, ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовільнити частково клопотання державного підприємства Білоцерківське лісове господарство про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат.

Стягнути з акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи КИЇВОБЛГАЗ (08150, Київська область, Фастівський район, місто Боярка, вулиця Шевченка Т., будинок 178, ідентифікаційний код 20578072) на користь державного підприємства Білоцерківське лісове господарство (09130, Київська область, Білоцерківський район, село Дрозди, УРОЧИЩЕ "ТОВСТА", квартал 50, ідентифікаційний код 00992119) 8 000,00 грн. (вісім тисяч грн. 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Відмовити в іншій частині клопотання.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Повний текст додаткового рішення складений 18.12.2023 року.

Суддя С. Грабець