ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

13.12.2023 м.Дніпро Справа № 908/1324/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого (доповвдача): судді Верхогляд Т.А.,

суддів: Паруснікова Ю.Б., Іванова О.Г.

секретар судового засідання: Зелецький Р.Р.

представники сторін:

від кредитора АТ "Чернігівобленерго": Пригара А.В., представник;

інші представники сторін у судове засідання не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу представника боржника Тименко Юрія Олексійовича, начальника відділу по роботі з персоналом, адміністративним і соціальним питанням Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод" на ухвалу господарського суду Запорізької області від 31.05.2021 року у справі №908/1324/21(суддя Кричмаржевський В.А.)

за заявою Акціонерного товариства "Чернігівобленерго", м.Чернігів

до боржника Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод", м.Запоріжжя

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Чернігівобленерго" (далі - АТ "Чернігівобленерго") звернулось до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод" (далі - ПрАТ "Запорізький кабельний завод").

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 31.05.2021 року у даній справі відкрито провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод", визнано грошові вимоги Акціонерного товариства "Чернігівобленерго" до боржника - Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод", в розмірі 5 022 700,00 грн, з яких - 5 000 000,00 грн - четверта черга задоволення та 22 700,00 грн - з перша черга задоволення. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника. Визначено грошову винагороду розпоряднику майна. Зобов`язано учасників справи вчинити певні дії.

Не погодившись з ухвалою суду, представник боржника Тименко Юрій Олексійович, начальник відділу по роботі з персоналом, адміністративним і соціальним питанням Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод" звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод".

Згідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.06.2023 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Вечірко І.О., судді Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.06.2023 витребувано у господарського суду Запорізької області матеріали справи №908/1324/21, необхідні для розгляду апеляційної скарги.

04.07.2023 призначено повторний авторозподіл даної справи у зв`язку з звільненням судді ОСОБА_1 з посади судді Центрального апеляційного господарського суду. Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.07.2023 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Верхогляд Т.А. (доповідач), судді: Парусніков Ю.Б., Іванов О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.08.2023 апеляційна скарга залишена без руху.

На виконання вимог ухвали суду від 03.08.2023 скаржником надано докази усунення недоліків апеляційної скарги.

Відповідно до ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 22.09.2023 апелянту поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника працівників боржника начальника відділу по роботі з персоналом, адміністративним і соціальним питанням Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод" Тименко Ю.О. на ухвалу господарського суду Запорізької області від 31.05.2021 року у справі №908/1324/21, розгляд справи призначено на 06.11.2023 року.

Розгляд справи, призначений на 06.11.2023 не відбувся у зв`язку з поданням апелянтом клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 06.11.2023 розгляд справи відкладено за клопотанням апелянта, призначено справу до розгляду на 13.12.2023 на 14 годин 15 хвилин.

В судове засідання з`явився представник ініціюючого кредитора. Інші учасники справи не з`явились про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів, вирішуючи можливість розгляду справи за даної явки представників, виходить з наступного:

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні (стаття 202 Господарського процесуального кодексу України).

Частинами 11,12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги приписи статті 129 Конституції України, статті 2 Господарського процесуального кодексу України, за якими своєчасний розгляд справи є одним із завдань судочинства, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожного на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, явка сторін судом обов`язковою не визначалась.

Колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутністю осіб, що не скористались своїм правом участі у судовому засіданні, в тому числі і за відсутності скаржника.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Акціонерного товариства "Чернігівобленерго" заперечував проти її доводів, зазначав на законність та обгрунтованість оскаржуваної ухвали. Просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу суду першої інстанції від 31.05.2021 року у справі №908/1324/21 залишити без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника Акціонерного товариства "Чернігівобленерго", дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника боржника Тименко Юрія Олексійовича, начальника відділу по роботі з персоналом, адміністративним і соціальним питанням Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод" з наступних підстав:

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, обсяг реалізації конституційного права на оскарження судового рішення у конкретних правовідносинах визначається положеннями процесуального закону.

Реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, в провадженні у справі про банкрутство - норм Господарського процесуального кодексу України та Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно зі статтею 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства, у пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень якого визначено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до його положень.

Проте, із втратою чинності Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відповідних змін до Господарського процесуального кодексу України стосовно спеціального законодавчого акта з питань банкрутства внесено не було.

Отже, як вже зазначав Верховний Суд, зокрема у постанові від 16.07.2020 №910/4475/19, при застосуванні судом норм Господарського процесуального кодексу України, які містять посилання на Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що втратив чинність, з урахуванням частини третьої статті 3 Господарського процесуального кодексу України та пункту 3 Рішення Конституційного Суду України від 03.10.1997 № 4-зп, за відповідним посиланням з 21.10.2019 застосовуються саме норми Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України), іншими законами України.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (частина 1 статті 17 ГПК України).

У процедурі оскарження судових рішень першої інстанції процесуальним законом встановлено виправдані обмеження, спрямовані на забезпечення оперативності господарського процесу, попередження виникнення правових колізій та дотримання принципу юридичної визначеності, що є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. Такі обмеження знаходять своє відображення серед положень ГПК України щодо прийнятності апеляційної скарги, зокрема, і у приписах статті 272 названого Кодексу щодо порядку розгляду апеляційної скарги, яка надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи.

Застосування цього процесуального запобіжника задля дотримання принципу юридичної визначеності узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своїх рішеннях неодноразово зауважував, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги (рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010, "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини" від 12.07.2001, "Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії" від 19.12.1997 та інші).

Згідно з частинами 1, 4 та 5 статті 272 ГПК України у разі, якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави. Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 19.10.2018 у справі №910/2002/17, від 12.03.2020 у справі №910/10364/16, від 18.06.2020 №44/380-б, від 10.09.2020 у справі №Б13/115-12, згідно з якою для розгляду апеляційної скарги, що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи суд має встановити наявність таких умов для відкриття провадження: 1) особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду; 2) доводи, що покладені в основу апеляційної скарги, не розглядалися під час апеляційного розгляду за апеляційною скаргою іншої особи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що апеляційна скарга представника боржника Тименко Юрія Олексійовича, начальника відділу по роботі з персоналом, адміністративним і соціальним питанням Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод" на ухвалу господарського суду Запорізької області від 31.05.2021 року у справі №908/1324/21 подана після завершення апеляційного та касаційного перегляду цієї ухвали суду першої інстанції за скаргою іншої особи (учасника у справі) - Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна рада".

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 09.11.2021 року у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна рада" відмовлено, а ухвалу господарського суду Запорізької області від 31.05.2021 року залишено без змін.

В подальшому, Верховним Судом було ухвалено постанову від 09.06.2022 року, якою касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна рада" залишено без задоволення, а постанову Центрального апеляційного господарського суду від 09.11.2021 року та ухвалу господарського суду Запорізької області від 31.05.2021 року у справі №908/1324/21 залишено без змін.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.05.2021 року було подано ще одну апеляційну скаргу.

05.07.2022 року Уповноважена особа акціонерів Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод" - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Сварог Ессет Менеджмент", що діє від свого імені, але в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Четвертий" Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Сварог Ессет Менеджмент" подала апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Запорізької області від 31.05.2021 року, чим фактично ініціювала здійснення повторного апеляційного перегляду судового рішення, яке вже було переглянуто судом касаційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.12.2022 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Уповноваженої особи акціонерів на ухвалу господарського суду Запорізької області від 31.05.2021 року у справі №908/1324/21.

Постановою Верховного Суду від 11.05.2023 року у справі №908/1324/21 касаційну скаргу Уповноваженої особи акціонерів Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод" - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Сварог Ессет Менеджмент", що діє від свого імені, але в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Четвертий" Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Сварог Ессет Менеджмент" залишено без задоволення.

Ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 22.12.2022 року у справі №908/1324/21 змінено у мотивувальній частині, яку викладено у редакції цієї постанови.

В іншій частині ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 22.12.2022 року у справі №908/1324/21 залишено Верховним Судом без змін.

Звернувшись з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Запорізької області від 31.05.2021 року скаржник представник боржника Тименко Юрія Олексійовича, начальник відділу по роботі з персоналом, адміністративним і соціальним питанням Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод" ініціював процедуру третього апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали.

За змістом апеляційної скарги аналогічні доводи щодо відсутності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Запорізький кабельний завод" згідно оскаржуваної апелянтом ухвали господарського суду Запорізької області від 31.05.2021 року, вже розглядались під час апеляційного та касаційного перегляду цієї ухвали, що вбачається з доводів апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна рада", Уповноваженої особи акціонерів Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод" - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Сварог Ессет Менеджмент", що діє від свого імені, але в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Четвертий" Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Сварог Ессет Менеджмент", а також з тексту постанови Центрального апеляційного господарського суду від 09.11.2021 року, постанови Верховного Суду від 09.06.2022 року, ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 22.12.2022 року та постанови Верховного Суду від 11.05.2023 року у справі №908/1324/21.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), указав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін.

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень ("що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності").

Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (рішення ЄСПЛ від 21.10.2020 у справі "Diya 97 v. Ukraine").

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами (рішення у справі "Рябих проти Росії").

Колегія суддів також враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі №910/4881/18, згідно з якою здійснення повторного апеляційного перегляду судового рішення, яке було переглянуто постановою Верховного Суду, є порушенням принципу правової певності, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення.

Належною підставою для відмови у відкриті апеляційного провадження згідно з частиною 5 статті 272 ГПК України є встановлення тотожності висновків, викладених у первісній апеляційній скарзі, постанові суду апеляційної інстанції, тим мотивам, що їх викладено особою - апелянтом, яка подає апеляційну скаргу згідно зі статтею 272 ГПК України.

Тотожність висновків, викладених у первісній постанові суду апеляційної інстанції, тим мотивам, що їх викладено особою - апелянтом, яка подає апеляційну скаргу згідно зі ст. 272 ГПК України, визначається шляхом логічного співставлення відповідних аргументів та їх змістовним співпадінням (див. mutatis mutandis подібні правові висновки сформовані у постановах Касаційного господарського суду Верховного Суду від 15.07.2020 у справі №910/25520/13, від 20.01.2021 у справі №913/567/19, від 12.02.2021 у справі №913/567/19).

За змістом апеляційної скарги вбачається, що апеляційна скарга обґрунтована заявником посиланням на те, що заява АТ "Чернігівобленерго" про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Запорізький кабельний завод" не містить належних доказів, які б доводили факт неплатоспроможності останнього; господарський суд першої інстанції не приділив належної уваги поточному фінансовому становищу боржника, не дослідив та не надав належної правової оцінки поданим ініціюючим кредитором доказам.

Наведені скаржником обставини вже були досліджені судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна рада" на ухвалу господарського суду Запорізької області від 31.05.2021 року у цій справі, за наслідком якого прийнято постанову від 09.11.2021 року, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 09.06.2022 року.

Апеляційна скарга, що наразі розглядається, інших підстав і доводів, відмінних від доводів, викладених в апеляційній скарзі ТОВ "Інвестиційна рада", які вже були розглянуті апеляційним судом під час прийняття постанови від 09.11.2021 року, не містить.

За таких обставин відповідно до приписів частини 5 статті 272 ГПК України суд мав відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника боржника Тименко Юрія Олексійовича, начальника відділу по роботі з персоналом, адміністративним і соціальним питанням Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод". Однак, апеляційне провадження у даній справі було помилково відкрито.

Статтею 264 ГПК України визначені підстави для закриття апеляційного провадження.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 11.05.2023 у даній справі, стаття 264 ГПК України не містить такої підстави для закриття провадження, як помилково відкрите. Однак, в цьому випадку, процесуально вірними будуть дії суду апеляційної інстанції щодо закриття апеляційного провадження, оскільки апеляційне провадження у даній справі було відкрите помилково, і в разі апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали суд апеляційної інстанції буде діяти не як "суд встановлений законом" в розумінні статті 6 Конвенції та прецедентної практики ЄСПЛ (аналогічний висновок щодо закриття апеляційного провадження викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.01.2019 у справі №922/1906/18, від 13.08.2019 у справі №5002-17/2743-2009, від 20.08.2019 у справі №910/1702/15-г, від 05.11.2019 у справі №926/767-б/15, від 29.04.2020 у справі №917/1185/18, від 26.02.2021 у справі №29/5005/6381/2011).

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника боржника Тименко Юрія Олексійовича, начальника відділу по роботі з персоналом, адміністративним і соціальним питанням Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод" на ухвалу господарського суду Запорізької області від 31.05.2021 у справі №908/1324/21, оскільки доводи, викладені у цій апеляційній скарзі, вже були розглянуті під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншого учасника справи.

Керуючись статтями 232, 234, 235, статтею 264, частиною 5 статті 272 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника боржника Тименко Юрія Олексійовича, начальника відділу по роботі з персоналом, адміністративним і соціальним питанням Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод" на ухвалу господарського суду Запорізької області від 31.05.2021 року у справі №908/1324/21.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст складено 18.12.2023 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя Ю.Б. Парусніков