УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Київ

14.12.2023Справа № 910/18414/23

Суддя Господарського суду міста Києва Котков О.В., розглянувши матеріали за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екосонце-1» (32316, Хмельницька обл., м. Кам`янець-Подільський, вул. Скоропадського Павла, 16а) до Державного підприємства «Гарантований покупець» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27) про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2023 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Екосонце-1» (позивач) надійшла позовна заява б/н б/д до Державного підприємства «Гарантований покупець» (відповідач) про стягнення заборгованості за поставлену протягом квітня 2021 року - вересня 2023 року електричну енергію за зеленим тарифом у розмірі 7 579 380,83 грн. (сім мільйонів п`ятсот сімдесят дев`ять тисяч триста вісімдесят гривень 83 копійки).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 937/01 від 06.11.2019 року в частині своєчасної та повної сплати вартості електричної енергії, відпущеної у період з квітня 2021 року по вересень 2023 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2023 року у справі № 910/18414/23 позовну заяву б/н б/д Товариства з обмеженою відповідальністю «Екосонце-1» до Державного підприємства «Гарантований покупець» про стягнення грошових коштів залишено без руху, надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Екосонце-1» строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення даної ухвали.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2023 року у справі № 910/18414/23 було зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Екосонце-1» у встановлений судом строк через відділ діловодства суду надати:

- докази реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Екосонце-1» (створення електронного кабінету) в підсистемі Електронний суд ЄСІТС;

- письмові пояснення щодо підстав залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача згідно ст. 50 Господарського процесуального кодексу України Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Таким чином, залишаючи позовну заяву без руху ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2023 року, судом встановлено спосіб усунення виявлених недоліків поданого позову, за умови усунення яких саме у спосіб, встановлений судом, позовна заява підлягає прийняттю до розгляду, а провадження у справі за таким позовом - відкриттю в силу приписів ст. 176 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до повідомлення про доставку електронного листа, вищевказана ухвала суду була доставлена до електронного кабінету Товариству з обмеженою відповідальністю «Екосонце-1» 05.12.2023 року о 23:22.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, ухвала суду вважається врученою Товариству з обмеженою відповідальністю «Екосонце-1» 06.12.2023 року.

Тобто, строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви до 11.12.2023 року (включно).

13 грудня 2023 року через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Екосонце-1» надійшли письмові пояснення. У поданих письмових поясненнях позивач повідомив, що 05.12.2023 року ним було зареєстровано вказаний електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі. Вказані письмові пояснення подані на виконання вимог ухвали суду від 05.12.2023 року.

Отже, письмові пояснення подані з пропуском строку.

Судом встановлено, що письмові пояснення не містять клопотання про поновлення процесуального строку на вчинення відповідної процесуальної дії, як і не зазначено жодних пояснень щодо наявності поважних причин пропуску строку на подання цих пояснень з метою усунення недоліків позовної заяви.

Згідно зі ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За приписами ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд наголошує, що доступ до правосуддя, в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Закріплення на конституційному та галузевому рівнях права на звернення до суду за судовим захистом, з якого найчастіше і виводиться принцип доступності правосуддя, означає, що держава гарантує кожній особі можливість звернутися до суду за захистом своїх прав, а суд зобов`язаний відкрити провадження у справі та вчинити всі необхідні дії щодо надання такого захисту. Проте це не означає, що держава не може на рівні галузевого законодавства передбачити умови, додержання яких внаслідок специфічності діяльності щодо здійснення правосуддя є необхідним для реалізації вказаного права.

Підтвердженням наведеного вище висновку є припис частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого право на звернення до господарського суду в установленому цим кодексом порядку гарантується. Таким чином, кожен вправі звернутися до господарського суду за захистом своїх прав, проте таке звернення повинно підпорядковуватися процесуальним правилам.

Потрібно наголосити і на тому, що доступ до правосуддя стосується не лише позивача, а й відповідача, до якого звернуті певні вимоги. Відповідачу також закон гарантує дотримання його прав, у тому числі щодо відсутності зловживань позивача чи щодо дотримання строків вирішення спору.

В ухвалі суду від 05.12.2023 року суд детально вказав на виявлені недоліки позовної заяви та надав строк для їх усунення. Наведені в зазначеній ухвалі приписи процесуального закону є цілком чіткими та однозначними.

Попри те, що наведені правила можуть видаватися формальними, це не означає, що їх дотримання не є обов`язковим. Більше того, їх наявність зумовлена потребою в дотриманні певних завдань господарського судочинства, які спрямовані на ефективний, у розумні строки розгляд господарської справи.

Необхідно зауважити, що процесуальний закон визначає за обов`язок позивача надати відповідні підтвердження чи виконати конкретні процесуальні дії саме на стадії відкриття провадження у справі, а не на пізніших стадіях господарського процесу. Суд та інші учасники справи не повинні виконувати ці дії на стадіях, коли це не передбачено. Інший спосіб розуміння цих процесуальних приписів призводить до затягування господарського процесу та можливого порушення строків вирішення спору.

При цьому, господарським судом було ретельно вивчено матеріали позовної заяви, та, з урахуванням приписів ст. 174 ГПК України, надано можливість позивачу усунути недоліки позовної заяви, надати відповідні докази у встановлений судом строк.

Підстав для продовження строку з власної ініціативи суд не вбачає.

Враховуючи наведене, письмові пояснення б/н від 13.12.2023 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Екосонце-1» залишаються судом без розгляду на підставі ст. 118 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі наведених приписів процесуального законодавства, з огляду на невиконання позивачем вимог ухвали суду від 05.12.2023 року щодо усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, відповідна заява вважається неподаною і підлягає поверненню особі, що звернулася із позовною заявою.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ч. 4 ст. 174, ст. 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Позовну заяву б/н б/д Товариства з обмеженою відповідальністю «Екосонце-1» до Державного підприємства «Гарантований покупець» про стягнення грошових коштів вважати неподаною та повернути заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата підписання: 14 грудня 2023 року.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Котков