РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2023Справа № 922/3762/23
за позовом Акціонерного товариства "Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування"

до Фізичної особи-підприємця Вашкевича Сергія Миколайовича

про стягнення 105 705,51 грн

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування" 25.08.2023 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Вашкевича Сергія Миколайовича про стягнення заборгованості у розмірі 105 705,51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору оренди № 067-556/2021 від 01.09.2021, з огляду на що просить суд стягнути 105 705,51 грн, з якої:

- за Договором оренди № 067-556/2021 від 01.09.2021 - 10 1051,87 грн, з яких: 69 845,82 грн - сума боргу; 10 314,82 грн - штрафні санкції; 20 891,23 грн - інфляційні втрати;

- за Договором компенсації витрат № 067/557/2021 від 01.09.2021 - 3 221,57 грн, з яких: 2 226,79 грн - сума боргу; 328,49 грн - штрафні санкції; 666,29 грн - інфляційні втрати;

- за Договором відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 496/21-ЕН від 01.09.2021 - 1432,07 грн, з яких: 988,84 грн - сума боргу; 147,38 грн - штрафні санкції; 295,85 грн - інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.08.2023 у справі №922/3762/23 суд ухвалив: матеріали справи № 922/3762/23 за позовом Акціонерного товариства "Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування" до Фізичної особи - підприємця Вашкевича Сергія Миколайовича про стягнення 105 705,51 грн - передати за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

18.09.2023 справа № 922/3762/23 надійшла до Господарського суду міста Києва.

За наслідками проведеного автоматизованого розподілу справу № 922/3762/23 передано для розгляду судді Картавцевій Ю.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2023 позовну заяву залишено без руху.

29.09.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 ГПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2023 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

27.10.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

У встановлений судом строк відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У частині 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Державною акціонерною холдинговою компанією "Артем" (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Вашкевичем Сергієм Миколайовичем (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна № 067-556/2021 від 01.09.2021 (далі - Договір оренди), відповідно до абз.1 п. 1. та п 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення групи 2, № 1 корпусу № 14 (1-й поверх), загальною площею 66,3 кв.м, що розміщене за адресою: вул. Мельникова (Іллєнка), 2/10 (далі - Майно), яке передається в оренду з метою розміщення магазину.

Згідно абз. 1 п. 2.1 Договору оренди орендар вступає у строкове платне користування майном з дати підписання сторонами Акта приймання-передачі майна і стає невід`ємною частиною договору.

Пунктом 3.1 Договору оренди передбачено, що орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату за користування майном наперед щомісячно до 15 числа оплачуваного місяця, згідно із рахунками виставленими Орендодавцем.

Вартість комунальних послуг, оплачених орендодавцем та отриманих орендарем, відшкодування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та плати за землю (земельного податку) в частині (пропорції) щодо майна, експлуатаційні витрати, інші витрати щодо утримання майна, здійснені орендодавцем, не включаються до складу орендної плати та відшкодовуються орендарем орендодавцю на підставі окремого договору, який має бути укладений орендарем та орендодавцем не пізніше 10 календарних днів з дати підписання цього договору, за умови що такий договір не був укладений Сторонами раніше (п. 3.3 Договору оренди).

У пункті 3.4 Договору оренди сторонами погоджено, що орендна плата за базовий місяць оренди становить 23 868,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 3.5 Договору оренди орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом автоматичного коригування орендної плати за попередній місяць на розрахований державним органом статистики індекс інфляції (індекс споживчих цін) до попереднього місяця. В разі якщо індекс інфляції становить менше 100% розмір орендної плати за користування майном коригуванню не підлягає.

У разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяця оренди) орендна плата розраховується подобово і сплачується за фактичну кількість днів оренди майна (п. 3.6 Договору оренди).

Цей договір вступає в дію та набуває чинності з моменту його укладення у формі, що вимагається за законом. Цей договір діє до 01.08.2024 в частині оренди (користування майном орендарем), а в частині повернення майна орендодавцеві, виконання грошових зобов`язань, відповідальності за порушення - до повного виконання (п. 10.1, 10.3 Договору оренди).

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору оренди, суд дійшов висновку, що даний договір за своєю правовою природою є договором оренди (найму).

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 765 Цивільного кодексу України передбачено, що наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Крім цього, на виконання п. 3.3 Договору оренди, між Орендодавцем та Орендарем укладено Договір №067-557/2021 від 01.09.2021 про компенсацію витрат (плати за землю, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) на утримання орендованого майна до договору оренди №067-556/2021 від 01.09.2021 (Договір компенсації витрат), відповідно до п. 2.1 якого сторона 2 (орендар) зобов`язана компенсувати стороні 1 (орендодавцю) плату за землю з ПДВ, в залежності від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна, що переданий в оренду згідно з розрахунком, який є невід`ємною частиною договору. (Додаток №1 до договору).

Пунктом 2.2 Договору компенсації витрат визначено, що сторона 2 зобов`язана вчасно компенсувати (відшкодовувати) витрати сторони 1 на утримання орендованого майна щомісячно не пізніше останнього числа поточного місяця на підставі рахунку сторони 1.

Цей договір діє з дати укладення до припинення дії договору оренди (п. 7.1 Договору компенсації витрат).

У Додатку №1 до Договору компенсації витрат викладено розрахунок компенсації витрат (плати за землю) на утримання орендованого майна загальною площею 66,3 кв. м., що передається Орендодавцем Орендарю, у відповідності до якого розмір компенсації витрат на плату за нерухоме майно відмінне від земельної ділянки складає 596,70 грн та за землю складає 192,54 грн на місяць.

Також судом встановлено, що між Орендодавцем та Орендарем укладено Договір №496/21-ЕН від 01.09.2021 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (Договір відшкодування витрат), у відповідності до п. 1.1 якого виконавець забезпечує споживача: електричною енергією, опаленням, питною водою, водовідведенням, а також проводить (за необхідності) монтажні та інші роботи у орендованому приміщенні, а споживач зобов`язується отримати послуги та відшкодувати виконавцю витрати, пов`язані із наданням послуг згідно умов, викладених у цьому Договорі.

Межа забезпечення - електричної енергії та, за необхідністю, опалення, питної води, та надання послуг у вигляді водовідведення (господарсько-побутових стоків після їх нейтралізації до гранично допустимої концентрації, атмосферних опадів) встановлюється сторонами згідно з актом розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін (Додаток №2), що є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2 Договору відшкодування витрат).

Пунктом 2.4.3 Договору відшкодування витрат передбачено, що споживач зобов`язаний сплачувати за платіжними вимогами (рахунками) за використані енергоносії або виконані роботи при їх наявності не пізніше останнього числа поточного місяця на підставі рахунку виконавця.

Розрахунковим періодом забезпечення енергоносіями вважається календарний місяць (п. 3.1 Договору про відшкодування витрат на утримання майна). Перший розрахунковий період починається з дати підписання Договору (п. 3.2 Договору відшкодування витрат).

Цей договір набуває чинності з дня його підписання та укладається на термін дії договору оренди, лізингу або іншого виду користування приміщенням та обладнанням (п. 5.1 Договору відшкодування витрат).

Судом встановлено, що орендодавець передав, а орендар прийняв нежитлове приміщення групи 2, № корпусу № 14 (1-й поверх), загальною площею 66,3 кв.м, що розміщене за адресою: вул. Мельникова, 2/10, що підтверджується Актом прийняття-передання майна в оренду від 01.09.2021.

Орендодавець виставив орендарю рахунки на сплату орендної плати на суму 69 845,82 грн, а саме: №4904 від 13.12.2021 на суму 24 566,78 грн, №72 від 12.01.2022 на суму 24 714,18 грн та №630 від 23.02.2022 на суму 20 564,86 грн; рахунки на оплату компенсаційних витрат на сплату податків на суму 2 226,79 грн, а саме: №4905 від 13.12.2021 на суму 789,24 грн, №73 від 12.01.2022 на суму 789,24 грн та №631 від 23.02.2022 на суму 648,31грн та рахунок на оплату відшкодування комунальних послуг №566 від 31.01.2022 на суму 988,84 грн. Загальна сума рахунків складає 73 061,45 грн.

Орендарем сплачено орендодавцю 73 061,45 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №258 від 05.09.2023 на суму 20 564,86 грн з призначенням платежу: «Оплата зг.рах№630 від 23.02.2022»; №253 від 05.09.2023 на суму 24 566,78 грн з призначенням платежу: «Оплата зг.рах№4904 від 13.12.2021» та №255 від 05.09.2023 на суму 24 714,18 грн з призначенням платежу: «Оплата зг.рах№72 від 12.01.2022»; №256 від 05.09.2023 на суму 789,24 грн з призначенням платежу: «Оплата зг.рах№73 від 12.01.2022»; №254 від 05.09.2023 на суму 789,24 грн з призначенням платежу: «Оплата зг.рах№4905 від 13.12.2021»; №257 від 05.09.2023 на суму 648,31 грн з призначенням платежу: «Оплата зг.рах№631 від 23.02.2022» та №259 від 05.09.2023 на суму 988,84 грн з призначенням платежу: «Оплата зг.рах№566 від 31.01.2022».

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору оренди № 067-556/2021 від 01.09.2021, з огляду на що просить суд стягнути 105 705,51 грн, з якої:

- за Договором оренди № 067-556/2021 від 01.09.2021 - 10 1051,87 грн, з яких: 69 845,82 грн - сума боргу; 10 314,82 грн - штрафні санкції; 20 891,23 грн - інфляційні втрати;

- за Договором компенсації витрат № 067/557/2021 від 01.09.2021 - 3 221,57 грн, з яких: 2 226,79 грн - сума боргу; 328,49 грн - штрафні санкції; 666,29 грн - інфляційні втрати;

- за Договором відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 496/21-ЕН від 01.09.2021 - 1432,07 грн, з яких: 988,84 грн - сума боргу; 147,38 грн - штрафні санкції; 295,85 грн - інфляційні втрати.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 73 061,45 грн заборгованості підлягають закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, а вимоги про стягнення інфляційних втрат та пені підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем укладено Договір оренди нерухомого майна оренди № 067-556/2021 від 01.09.2021, відповідно до абз.1 п. 1. та п 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення групи 2, № 1 корпусу № 14 (1-й поверх), загальною площею 66,3 кв.м, що розміщене за адресою: вул. Мельникова (Іллєнка), 2/10, яке передається в оренду з метою розміщення магазину.

Крім того, на виконання п. 3.3 Договору оренди, між Орендодавцем та Орендарем укладено Договір №067-557/2021 від 01.09.2021 про компенсацію витрат (плати за землю, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) на утримання орендованого майна до договору оренди №067-556/2021 від 01.09.2021 (Договір компенсації витрат), відповідно до п. 2.1 якого сторона 2 (орендар) зобов`язана компенсувати стороні 1 (орендодавцю) плату за землю з ПДВ, в залежності від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна, що переданий в оренду згідно з розрахунком, який є невід`ємною частиною договору. (Додаток №1 до договору).

Також, судом було встановлено, що між Орендодавцем та Орендарем укладено Договір №496/21-ЕН від 01.09.2021 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (Договір відшкодування витрат), у відповідності до п. 1.1 якого виконавець забезпечує споживача: електричною енергією, опаленням, питною водою, водовідведенням, а також проводить (за необхідності) монтажні та інші роботи у орендованому приміщенні, а споживач зобов`язується отримати послуги та відшкодувати виконавцю витрати, пов`язані із наданням послуг згідно умов, викладених у цьому Договорі.

Судом було встановлено, що орендодавець передав, а орендар прийняв нежитлове приміщення групи 2, № корпусу № 14 (1-й поверх), загальною площею 66,3 кв.м, що розміщене за адресою: вул. Мельникова, 2/10, що підтверджується Актом прийняття-передання майна в оренду від 01.09.2021.

На виконання умов вищезазначених договорів позивачем було виставлено відповідачу рахунки №4904 від 13.12.2021, №72 від 12.01.2022, №630 від 23.02.2022, №4905 від 13.12.2021, №73 від 12.01.2022, №631 від 23.02.2022, №566 від 31.01.2022 на загальну суму 73 061,45 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, відповідно до умов укладених між сторонами Договорів строк сплати орендної плати, відшкодування комунальних, експлуатаційних послуг та компенсації витрат на сплату податків є таким, що настав.

Водночас, судом встановлено, що після звернення позивача до суду (25.08.2023) відповідачем сплачено на рахунок позивача 73 061,45 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №258, №253, №255, №256, №254, №257 та №259 від 05.09.2023.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд зазначає, що закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові.

З огляду на викладене, у зв`язку зі сплатою відповідачем грошових коштів у розмірі 73 061,45 грн після пред`явлення позову позивачем, провадження у справі в частині вимог про стягнення основного боргу у розмірі 73 061,45 грн підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 т. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 21 853,37 грн інфляційних втрат.

Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат за періоди з 01.01.2022 по 01.08.2023 щодо сум боргу 24 566,78 грн та 789,24 грн, з 01.02.2022 по 01.08.2023 щодо сум боргу 24 714,18 грн та 789,24 грн, з 01.03.2022 по 01.08.2023 щодо сум боргу 20 564,86 грн та 648,31 грн, з 01.02.2022 по 01.08.2023 щодо суми боргу 988,84 грн, суд приходить до висновку що визначені позивачем періоди нарахування та суми боргу щодо яких здійснюється нарахування є обґрунтованими, а розрахунок арифметично правильний, відтак, вимоги про стягнення 21 853,37 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 10 790,69 грн пені.

Згідно з нормами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 9.6 Договору оренди визначено, що за прострочення виконання грошових зобов`язань за цим договором орендар зобов`язаний сплатити орендодавцю неустойку - пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період нарахування пені, від суми заборгованості.

Пунктом 4.3 Договору компенсації витрат передбачено, що у разі порушення термінів оплати платежів, визначених в п.п. 2.1, 2.2 договору, сторона 2 на вимогу сторони 1 зобов`язана сплатити останньому пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Пунктом 4.4.3 Договору про відшкодування витрат на утримання майна встановлено, що у разі несплати платежів відповідно до п. 2.4.2 та 2.4.3 договору, споживач несе відповідальність у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання такого платежу. Нарахування пені за прострочення виконання зобов`язання не припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконане, а нараховується за весь час існування боргу.

Перевіривши розрахунки пені за періоди з 01.01.2022 по 01.07.2022 щодо сум боргу 24 566,78 грн та 789,24 грн, з 01.02.2022 по 01.08.2022 щодо сум боргу 24 714,18 грн та 789,24 грн, з 01.03.2022 по 01.09.2022 щодо сум боргу 20 564,86 грн та 648,31 грн, з 01.02.2022 по 01.08.2022 щодо суми боргу 988,84 грн, суд приходить до висновку що визначені позивачем періоди нарахування та суми боргу щодо яких здійснюється нарахування є обґрунтованими, а розрахунок арифметично правильний, відтак, вимоги про стягнення 10 790,69 грн пені підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129, 130 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору за розгляд вимог, провадження з розгляду яких підлягає закриттю, покладається на відповідача, з урахуванням того, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача; судові витрати позивача по сплаті судового збору за розгляд інших вимог покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі № 922/3762/23 за позовом Акціонерного товариства "Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування" до Фізичної особи-підприємця Вашкевича Сергія Миколайовича в частині вимог про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 73 061,45 грн.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Вашкевича Сергія Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування" (04050, місто Київ, вул. Іллєнка Юрія, будинок 2/10; ідентифікаційний код: 14307699) 21 853 (двадцять одна тисяча вісімсот п`ятдесят три) грн 37 коп. інфляційних втрат, 10 790 (десять тисяч сімсот дев`яносто) грн 69 коп. пені та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. судового збору

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева