ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" серпня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1514/23

Розглянувши матеріали справи за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київріанта»

про стягнення 14 600,00 грн. та зобов`язання вчинити дії

Суддя Кошик А.Ю.

При секретарі судового засідання: Фроль В.В.

За участю представників:

позивача: Шишкіна І.В.

відповідача: Гаврин Д.В.

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (надалі ? позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київріанта» (надалі ? відповідач) про стягнення 14 600,00 грн. та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.05.2023 року відкрито провадження у справі № 911/1514/23 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 08.06.2023 року.

В судовому засіданні 08.06.2023 року оголошувалась перерва на 29.06.2023 року.

В судовому засіданні 29.06.2023 року оголошувалась перерва на 24.08.2023 року.

В судовому засіданні 24.08.2023 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 24.08.2023 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, 11.06.2014 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київріанта» укладено Договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності № 1578 (далі - Договір оренди).

Пунктом 1.1 Договору оренди визначено, що Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме частину нежитлового приміщення № 3.2.60 на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D» загальною площею 105,2 кв.м, розміщене за адресою: Київська обл, Бориспільський р-н, Бориспіль-7 на 3-му поверсі термінального комплексу «D», що перебуває на балансі Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

Згідно з пунктом 5.10 Договору оренди визначено, що Орендар зобов`язується своєчасно здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого Майна, шляхом компенсації комунальних послуг та податку на землю або укладення цивільно-правових угод із постачальниками послуг. Орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі компенсувати витрати на утримання Майна за переліком всіх видів послуг та цін згідно діючих тарифів, в тому числі податку на землю. При цьому, витрати на утримання Майна компенсуються залежно від наявності, кількості, потужності, часу роботи електроприладів, систем тепло- і водопостачання, каналізації за спеціальними рахунками, а в неподільній частині - пропорційно розміру займаної Орендарем площі Майна на підставі тарифів та розрахункових документів, наданих Орендареві.

Орендар зобов`язується на наступний робочий день, що слідує за днем підписання Договору звернутися до Балансоутримувача для отримання проекту договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого Майна та надання комунальних послуг Орендарю (п. 5.18 Договору оренди).

01.07.2014 року актом приймання-передачі орендованого майна Орендодавець передав, а Орендар (відповідач) прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме частину нежитлового приміщення № 3.2.60 на 3-му поверсі пасажирського терміналу «D» загальною площею 105,2 кв.м, розміщене за адресою: Київська обл, Бориспільський р-н, Бориспіль-7 на 3-му поверсі термінального комплексу «D».

На виконання умов Договору оренди між Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (позивач, Балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київріанта» (відповідач, Орендар) укладено Договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю від 09.09.2014 року № 80.1-14/1-31 (далі - Договір відшкодування).

Підпунктом 1.1.1 п. 1.1 Договору відшкодування встановлено, що Балансоутримувач надає, а Орендар отримує послуги, вказані в Таблиці № 1 (п. 1 - п. 5) цього договору, а саме: постачання теплової енергії; забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці; вода, для прибирання орендованого Майна самостійно; прибирання та вивезення твердих побутових відходів.

Також, п. 5 Таблиці № 1 передбачено, що Балансоутримувач надає, а Орендар отримує послуги з підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування, щомісячна плата за які встановлена в розмірі 18% від чистого доходу, отриманого від діяльності на орендованій площі за мінусом орендної плати (без ПДВ), де: чистим доходом Орендаря с виручка від продажу товарів у магазині безмитної торгівлі в орендованому приміщенні відповідно до умов договору оренди №1578 від 11.06.2014 року. Чистий дохід підтверджується довідкою про доходи за звітний місяць. Орендною платою (без ПДВ) є плата, що нарахована за відповідний звітний місяць за користування орендованим приміщенням відповідно до Договору оренди № 1578 від 11.06.2014 року.

Згідно з п.п.2.2.2 п.2.2 Договору Орендар зобов`язаний щомісячно, до 7-го числа місяця, наступного за звітним, надавати до бухгалтерії Балансоутримувача довідку про чистий дохід (далі Довідка), отриманий від діяльності в орендованому приміщенні. Орендар несе відповідальність за вчасне надання довідки про чистий дохід та достовірність даних в Довідці.

Відповідно до п.п. 2.2.3 п. 2.2 Договору щомісяця, з 12 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії Балансоутримувача рахунок, Акт та раз на рік рахунок-фактуру на оплату земельного податку згідно з пунктом 1.1.2 Договору. Орендар несе відповідальність за вчасне отримання рахунку та Акту. Датою отримання рахунку та Акту вважається 15 число кожного місяця незалежно від дати його фактичного отримання. Сплата рахунку здійснюється Орендарем до 20 числа того ж місяця. Підписаний Акт Орендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію Балансоутримувача протягом 5-ти робочих днів з дати його отримання або надати в цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5-ти робочих днів Акт не буде повернутий Балансоутримувачу та не надана в цей строк мотивована відмова від його підписання, він вважається підписаним Сторонами.

Таким чином, в порушення вимог п.п. 2.2.2 п. 2.2 Договору відповідач не надав позивачу довідку про чистий дохід за лютий 2022 року.

У зв`язку із невиконанням відповідачем свого обов`язку встановленого п.п.п. 2.2.2. п. 2.2 Договору щодо надання позивачу довідки про чистий дохід в орендованому приміщенні, позивач не має можливості розрахувати вартість наданих відповідачу послуг передбачених Пунктом 5 таблиці № 1 п.п. 1.1.1. п. 1 Договору (з підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування). Внаслідок чого, відповідач не сплачує позивачу вартість наданих Позивачем послуг.

Відповідно до п. 4.3. Договору відшкодування у разі несвоєчасного надання Довідки про чистий дохід, Орендар зобов`язаний сплачувати Балансоутримувачу штраф у розмірі 100,00 грн. без урахування ПДВ за кожний календарний день прострочення. Сплата здійснюється Орендарем протягом 5 банківських днів після отримання рахунків.

В порушення вимог п.п.2.2.2 п.2.2 Договору відшкодування відповідач не надав позивачу довідку про чистий дохід та кількість обладнання, отриманий від своєї діяльності за лютий 2022 року.

У зв`язку з порушенням вимог п.п.2.2.2 п.2.2 Договору відшкодування позивачем виставлено відповідачу рахунок-фактуру від 02.08.2022 року № 897/547 на суму 14 600,00 грн. Однак зазначений рахунок відповідачем не сплачено.

У зв`язку із тим, що відповідач не сплачує суми штрафів та не виконує свій обов`язок за Договором відшкодування щодо надання довідок про чистий дохід, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 14 600,00 грн. штрафу за ненадання довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за лютий 2022 року та зобов`язати відповідача надати позивачу відповідну довідку.

Відповідач у відзиві позовні вимоги заперечував, зазначив, що у зв`язку з повномаштабною військовою агресією рф, відповідач з 24.02.2022 року не мав можливості користуватись орендованими приміщенням, господарську діяльність не здійснював, більшість працівників залишили територію України.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що у позові мова йде про довідку за лютий 2022 року, тобто за період до повномаштабної військової агресії рф.

Також позивач заперечував факт відсутності доступу відповідача до орендованих приміщень, оскільки рішення про повне закриття аеропорту позивачем не приймалось і працівники відповідача протягом 2022 року подавали запити на відвідування орендованих приміщень в аеропорту, що додатково свідчить про здійснення відповідачем документообігу.

Дослідивши викладені у позові обставини, оцінюючи подані до матеріалів справи докази та пояснення, судом встановлено наступне.

Як зазначено у статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності з ч. 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 цього ж кодексу, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з п.п.2.2.2 п.2.2 Договору Орендар зобов`язаний щомісячно, до 7-го числа місяця, наступного за звітним, надавати до бухгалтерії Балансоутримувача довідку про чистий дохід (далі Довідка), отриманий від діяльності в орендованому приміщенні. Орендар несе відповідальність за вчасне надання довідки про чистий дохід та достовірність даних в Довідці.

Відповідно до п.п. 2.2.3 п. 2.2 Договору щомісяця, з 12 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії Балансоутримувача рахунок, Акт та раз на рік рахунок-фактуру на оплату земельного податку згідно з пунктом 1.1.2 Договору. Орендар несе відповідальність за вчасне отримання рахунку та Акту. Датою отримання рахунку та Акту вважається 15 число кожного місяця незалежно від дати його фактичного отримання. Сплата рахунку здійснюється Орендарем до 20 числа того ж місяця. Підписаний Акт Орендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію Балансоутримувача протягом 5-ти робочих днів з дати його отримання або надати в цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5-ти робочих днів Акт не буде повернутий Балансоутримувачу та не надана в цей строк мотивована відмова від його підписання, він вважається підписаним Сторонами.

Таким чином, в порушення вимог п.п. 2.2.2 п. 2.2 Договору відповідач не надав позивачу довідку про чистий дохід за лютий 2022 року.

У зв`язку із невиконанням відповідачем свого обов`язку встановленого п.п.п. 2.2.2. п. 2.2 Договору щодо надання позивачу довідки про чистий дохід в орендованому приміщенні, позивач не має можливості розрахувати вартість наданих відповідачу послуг передбачених Пунктом 5 таблиці № 1 п.п. 1.1.1. п. 1 Договору (з підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування). Внаслідок чого, відповідач не сплачує позивачу вартість наданих Позивачем послуг.

Позивач також зауважив, що ним здійснювались витрати на утримання приміщення, в якому відповідач орендував площі, забезпечувалось електропостачання, опалення, водопостачання та водовідведення, охорону, тощо.

При цьому, форс-мажорні обставини, на дію яких посилається відповідач, не були винятковими саме для нього і в однаковій мірі діяли для обох сторін.

Щодо посилання відповідача на неможливість користування орендованим приміщенням, суд зазначає, що в разі відсутності доходу від продажу товарів в орендованому приміщенні під час дії Договору, відповідач мав би подавати довідки про чистий дохід з відповідними показниками. Посилання відповідача на неможливість користування приміщенням не приймається судом, оскільки жодним чином не впливає на обов`язок подавати довідки про чистий дохід, на основі яких розраховуються платежі за Договром.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку щодо порушення відповідачем встановленого договором обов`язку щодо надання позивачеві довідок про чистий дохід за спірні періоди.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Пунктами 1, 2 ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у ст. 2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 4.3. Договору відшкодування у разі несвоєчасного надання Довідки про чистий дохід, Орендар зобов`язаний сплачувати Балансоутримувачу штраф у розмірі 100,00 грн. без урахування ПДВ за кожний календарний день прострочення. Сплата здійснюється Орендарем протягом 5 банківських днів після отримання рахунків.

В порушення вимог п.п.2.2.2 п.2.2 Договору відшкодування відповідач не надав позивачу довідку про чистий дохід та кількість обладнання, отриманий від своєї діяльності за лютий 2022 року.

У зв`язку з порушенням вимог п.п.2.2.2 п.2.2 Договору відшкодування позивачем виставлено відповідачу рахунок-фактуру від 02.08.2022 року № 897/547 на суму 14 600,00 грн. Однак зазначений рахунок відповідачем не сплачено.

У зв`язку із тим, що відповідач не сплачує суми штрафів та не виконує свій обов`язок за Договором відшкодування щодо надання довідок про чистий дохід, позовні вимоги про стягнення з відповідача 14 600,00 грн. штрафу за ненадання довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за лютий 2022 року та зобов`язанна відповідача надати позивачу відповідну довідку правомірні, обгрунтовані і підлягають задоволенню.

При цьому суд виходить з факту перебування обох сторін в однакових умовах господарювання і відповідач, усвідомлюючи неможливість повноцінного використання приміщення не відмовився від орендних відносин, мав доступ та зберігав майно. В той же час, позиція відповідача свідчить про нехтування необхідністю підтримання приміщення в належному стані, попри неможливість його використання.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними у розумінні ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київріанта» про стягнення 14 600,00 грн. та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київріанта» (08343, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Мартусівка, вул. Промислова, 72А, 2-й поверх, код 00452417) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Бориспіль-7, код 20572069) 14 600,00 грн. штрафу та 5 368,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Київріанта» (08343, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Мартусівка, вул. Промислова, 72А, 2-й поверх, код 00452417) на виконання зобов`язань за Договором про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю від 09.09.2014 року № 80.1-14/1-31 надати Державному підприємству «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Бориспіль-7, код 20572069) довідку про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за лютий 2022 року.

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 15.12.2023 року