номер провадження справи 17/111/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
07.12.2023 Справа № 908/1960/18
За заявою «LRS GmbH» (ЛРС ГмбХ) про перегляд за нововиявленими обставинами додаткового рішення від 26.04.2023 у справі №908/1960/18
про стягнення 60 100,00 євро
Суддя: Боєва О.С.
при секретарі судового засідання Бичківській О.О.
За участю представників:
від позивача: не з`явився;
від відповідача (заявника): Рисін О.О.
До Господарського суду Запорізької області від представника «LRS GmbH» (ЛРС ГмбХ) адвоката Рисіна О.О. через електронний кабінет у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами додаткового рішення від 26.04.2023 у справі №908/1960/18.
Протоколом передачі від 08.08.2023 вищевказану заяву передано на розгляд раніше визначеному у справі складу суду судді Корсуну В.Л.
Враховуючи перебування судді Корсуна В.Л. у відпустці з 07.08.2023 по 22.08.2023, розпорядженням керівника апарату Господарського суду Запорізької області від 08.08.2023 № П-556/23 призначено повторний автоматизований розподіл.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2023 заяву про перегляд додаткового рішення у справі №908/1960/18 за нововиявленими обставинами визначено до розгляду судді Боєвій О.С.
Ухвалою суду від 14.08.2023 відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду заяви «LRS GmbH» (ЛРС ГмбХ) про перегляд за нововиявленими обставинами додаткового рішення від 26.04.2023 у справі №908/1960/18 до повернення матеріалів справи № 908/1960/18 до Господарського суду Запорізької області.
30.10.2023 матеріали справи № 908/1960/18 повернуто до Господарського суду Запорізької області.
Ухвалою суду від 08.11.2023 заяву «LRS GmbH» (ЛРС ГмбХ) про перегляд додаткового рішення від 26.04.2023 у справі № 908/1960/18 за нововиявленими обставинами залишено без руху, заявнику надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 13.11.2023 заяву «LRS GmbH» (ЛРС ГмбХ) про перегляд за нововиявленими обставинами додаткового рішення від 26.04.2023 у справі №908/1960/18 прийнято до розгляду, відкрито провадження за нововиявленими обставинами, судове засідання для розгляду заяви по суті призначено на 07.12.2023.
Представник відповідача (заявника), який брав участь у судовому засіданні 07.12.2023 в режимі відеоконференції, заяву про перегляд за нововиявленими обставинами додаткового рішення від 26.04.2023 у справі №908/1960/18 підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити.
В обґрунтування поданої заяви відповідач посилається на те, що постановою Верховного Суду від 18.07.2023 задоволено касаційну скаргу «LRS GmbH» (ЛРС ГмбХ), скасовано постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2023 та рішення Господарського суду Запорізької області від 14.12.2020 у справі №908/1960/18, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області. Зазначене стало підставою для звернення до господарського суду із заявою про перегляд додаткового рішення у справі №908/1960/18 від 26.04.2023, яким було відмовлено у відшкодуванні витрат «LRS GmbH» на професійну правничу допомогу.
Від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Огнеупор-Індустрія» заперечення на заяву про перегляд додаткового рішення від 26.04.2023 у справі №908/1960/18 за нововиявленими обставинами не надходило.
Представник позивача в судове засідання 07.12.2023 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив; про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином.
Ухвала суду від 13.11.2023 про прийняття заяви до розгляду та призначення судового засідання з розгляду заяви на 07.12.2023, яка направлялась ТОВ «Огнеупор-Індустрія» на його зареєстровану адресу місцезнаходження відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а саме на адресу: 69068, м. Запоріжжя, вул. Кругова, буд. 165, кімната 93, була повернута підприємством поштового зв`язку до господарського суду без вручення адресату, із відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд зазначає, що відповідач у даній справі є юридичною особою, на яку відповідно до положень статті 4, частини 1, пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» покладено обов`язок зазначати достовірні дані щодо місцезнаходження юридичної особи та які відповідно до положень статті 10 зазначеного Закону вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України «Про поштовий зв`язок» та Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 916/939/15-г).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду.

Відповідно до змісту постанови Верховного Суду від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, Касаційний господарський суд, здійснивши аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Верховний Суд у вказаній постанові також зазначив, що встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

День невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження юридичної особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення ухвал суду (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.06.2022 у справі № 910/4430/21).

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про розгляд заяви за відсутністю позивача за наявними матеріалами.

За змістом ч. 1 ст. 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 325 ГПК України справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, є: скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 14.12.2020 у справі №908/1960/18, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2023, позов ТОВ «Огнеупор-Індустрія» задоволено частково. З Компанії «LRS GmbH» на користь ТОВ «Огнеупор-Індустрія» стягнуто суму 60100,00 євро, що за розрахунком за курсом НБУ станом на 26.09.2018 еквівалентно 1986165,93 грн основного боргу та 29792,47 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

14.01.2021 до господарського суду надійшла заява «LRS GmbH» від 11.01.2021 №4-103-908/1960/18-2 про ухвалення додаткового рішення по справі №908/1960/18, а саме: про стягнення з ТОВ «Огнеупор-Індустрія» на користь «LRS GmbH» витрат на професійну правничу допомогу по справі № 908/1960/18 в сумі 1726,77 євро.

За результатами розгляду вказаної заяви додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.04.2023 у відшкодуванні витрат «LRS GmbH» на професійну правничу допомогу у справі № 908/1960/18 за рахунок позивача відмовлено.

Ухвалюючи додаткове рішення від 26.04.2023 у справі № 908/1960/18 господарський суд керувався тим, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 14.12.2020, встановлено факт невиконання відповідачем LRS «GmbH» грошових зобов`язань перед ТОВ «Огнеупор-Індустрія», позовні вимоги ТОВ «Огнеупор-Індустрія» визнано обґрунтованими, стягнуто з відповідача заборгованість у розмірі 60100,00 євро. При цьому, судом відмовлено лише в частині стягнення гривневого еквівалента вказаної суми у розмірі 0,84 грн через некоректність розрахунків. За викладених обставин, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для розподілу витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем, за рахунок позивача.

Постановою Верховного Суду 18.07.2023 за наслідками розгляду касаційної скарги «LRS GmbH» (ЛРС ГмбХ) постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2023 та рішення Господарського суду Запорізької області від 14.12.2020 у справі №908/1960/18 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

У заяві «LRS GmbH» (ЛРС ГмбХ) про перегляд додаткового рішення від 26.04.2023 у справі №908/1960/18 за нововиявленими обставинами відповідачем зазначено, що оскільки вказане додаткове рішення в апеляційному та касаційному порядку не оскаржувалось, на теперішній час воно залишається чинним. Враховуючи скасування судових рішень, що стали підставою для ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1960/18 від 26.04.2023 про відмову у відшкодуванні витрат «LRS GmbH» на професійну правничу допомогу, заявник просить суд:

- задовольнити заяву «LRS GmbH» про перегляд додаткового рішення від 26.04.2023 у справі №908/1960/18 за нововиявленими обставинами;

- скасувати додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 26.04.2023 по справі №908/1960/18 в повному обсязі;

- здійснити розгляд заяви «LRS GmbH» від 11.01.2021 за № 4-103-908/1960/18-2 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1726,77 єрво одночасно з новим розглядом справи № 908/1960/18 в Господарському суді Запорізької області;

- в рамках нового розгляду справи № 908/1960/18 в Господарському суду Запорізької області задовольнити заяву «LRS GmbH» від 11.01.2021 за № 4-103-908/1960/18-2 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі та ухвалити рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Огнеупор-Індустрія» на користь «LRS GmbH» витрат на професійну правничу допомогу по справі № 908/1960/18 в суді першої інстанції в сумі 1726,77 євро.

Розглянувши заяву «LRS GmbH» (ЛРС ГмбХ) про перегляд за нововиявленими обставинами додаткового рішення від 26.04.2023 у справі №908/1960/18, суд дійшов до висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.

З аналізу положень статті 244 ГПК України слідує, що додаткове судове рішення є похідним від судового рішення, ухваленого за результатами розгляду справи по суті та є його невід`ємною складовою, що ухвалюється в тому самому складі та порядку, що і судове рішення. Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати.

Отже скасування судового рішення за результатом вирішення спору у відповідній справі є безумовною підставою для скасування й додаткового рішення, ухваленого на його підставі.

Таким чином, враховуючи скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 14.12.2020 у справі №908/1960/18, яке стало підставою для ухвалення додаткового рішення у цій справі, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви LRS «GmbH» в частині скасування додаткового рішення від 26.04.2023.

Щодо іншої частини вимог, викладених у прохальній частині заяви LRS «GmbH» про перегляд додаткового рішення від 16.04.2023 у справі № 908/1960/10 за нововиявленими обставинами, суд дійшов до висновку про відмову в їх задоволенні, з огляду на наступне.

Як зазначалося судом вище, постановою Верховного Суду 18.07.2023 справу №908/1960/18 передано на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2023 справу 908/1960/18 визначено до розгляду судді Ярешко О.В. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.08.2023 справу №908/1960/18 прийнято суддею Ярешко О.В. до свого провадження, справі присвоєно номер провадження 17/111/18-22/138/23, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою від 30.11.2023 підготовче засідання у справі №908/1960/18 відкладено на 21.12.2023.

За змістом ст.ст. 123, 237 ГПК України питання про розподіл судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в т.ч. витрат на професійну правничу допомогу, вирішуються судом при ухваленні рішення.

Таким чином питання про розподіл судових витрат підлягає вирішенню господарським судом у відповідному складі, який визначений для нового розгляду справи № 908/1960/18, при ухваленні ним рішення за наслідками (результатами) такого нового розгляду.

При цьому, суд зазначає, що заявник (відповідач у справі) має право в межах нового розгляду справи № 908/1960/18 заявити про розподіл судових витрат, понесених ним під час розгляду даної справи.

На підставі викладеного, заява «LRS GmbH» (ЛРС ГмбХ) про перегляд додаткового рішення від 26.04.2023 у справі №908/1960/18 за нововиявленими обставинами задовольняється судом частково.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 232, 241, 244, 252, п. 3 ч. 2 ст. 320, ст. 325 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву LRS GmbH (ЛРС ГмбХ) про перегляд за нововиявленими обставинами додаткового рішення Господарського суду Запорізької області від 26.04.2023 у справі №908/1960/18 задовольнити частково.

Додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 26.04.2023 у справі №908/1960/18 скасувати.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Повний текст додаткового рішення складено 15.12.2023.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва