ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" грудня 2023 р. м ХарківСправа № 922/831/23 (638/2126/23)
Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

розглянувши матеріали

справи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
до Комунального підприємства "Жилкомсервіс" (61052, м. Харків, вул. Конторська, 35, )
про визнання незаконним та скасування наказу в межах справи про банкрутство Комунального підприємства "Жилкомсервіс"

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2023 року адвокат Світлична Я.О. звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова в інтересах ОСОБА_1 з позовом про визнання незаконним і скасування наказу про призупинення трудового договору, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.04.23 провадження у справі було відкрито та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В підготовчому судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з тим що порушена справа про банкрутство відносно відповідача Комунального підприємства «Жилкомсервіс», яка перебуває в Господарському суді Харківської області, справа № 922/831/23.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.07.2023, задоволено клопотання представника відповідача- адвоката Віноградова В.О. Ухвалено закрити провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Світличної Яни Олексіївни до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» ( вул.Конторська, б. 35, м. Харків, 61052) про визнання незаконним і скасування наказу про призупинення трудового договору, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, 18 липня 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат - Світлична Я.О. подала апеляційну скаргу, в якій адвокат Світлична Я.О. посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить скасувати ухвалу та справу направити для продовження розгляду.

Постановою Харківського апеляційного суду від 18.10.2023 апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Світличної Яни Олексіївни задоволено. Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 13 липня 2023 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.10.2023 матеріали справи за позовною заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Світличної Яни Олексіївни, до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення трудового договору передано на розгляд Господарського суду Харківської області.

15.12.2023 матеріали справи №638/2126/23 надійшли до Господарського суду Харківської області.

Суд зазначає, що в межах справи №922/831/23 ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Жилкомсервіс" (), визнано вимоги ініціюючого кредитора - ФОП Шевцова О.С. до Комунального підприємства "Жилкомсервіс" у розмірі 1399068,89 грн основного боргу та 26840,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання до суду заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном КП "Жилкомсервіс", призначено розпорядником майна КП "Жилкомсервіс" арбітражного керуючого Артюха Юрія Володимировича, призначено попереднє засідання суду.

24.03.2023 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Жилкомсервіс" за № 70274.

Відповідно до ч. 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною яких є боржник.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду позовна заява в межах справи про банкрутство (вхідний номер 5313/23 від 15.12.2023) передана на розгляд головуючому судді Усатому В.О.

Частиною 11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Розглянувши матеріали справи та позовної заяви, враховуючи, що проводження у справі відкрито ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.04.2023, суд вважає необхідним позовну заяву залишити без руху після відкриття провадження у справі, з огляду на наступне.

Одним із елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає принцип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.

За приписами ст. 7 ГПК України господарський суд зобов`язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов`язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.

У п. 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" (Заява № 65518/01) від 06.09.2005 року викладено правову позицію, відповідно до якої принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі Ruiz-Mateos). Тобто, невід`ємним принципом права на змагальний судовий процес є надання кожній стороні в судовому провадженні можливості розглянути й оспорити будь-який доказ чи твердження, наведені з метою справити вплив на рішення суду.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі "Шишков проти Росії" ("Shishkov v. Russia") від 20 лютого 2014 року, пункт 111). Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною другою статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною другою статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Як свідчить прохальна частина позову, позивачем сформовані вимоги про визнання незаконним та скасування наказу Директора Комунального підприємства «Жилкомсервіс» № 1512-1/1 від 15.12.2022 про призупинення дії трудового договору ОСОБА_1 , майстра дільниці № 3 Шевченківського району, та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, які не входять до переліку позовних вимог, визначених Законом України «Про судовий збір»», при пред`явленні яких судовий збір не сплачується.

Вказане узгоджується з правовою позицією, яка викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 (справа № 910/4518/16), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (середній заробіток за час вимушеного прогулу) за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні ст. 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (середній заробіток за час вимушеного прогулу) не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (середнього заробітку за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Як вбачається з позовної заяви, прохальна її частина має одночасно вимогу майнового характеру та немайнового характеру.

Так, позивачем до позовної заяви надана квитанція про сплату судового збору у сумі 1074,00 грн. за № від 10.03.2023 та квитанція про сплату судового збору № у сумі 1074,00 грн. від 24.03.2023.

Враховуючи вищевикладене, позивач має сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру у загальному розмірі 2684, 00 грн (враховуючи суму заявлену до стягнення у розмірі 44709,28 грн) та за вимогу немайнового характеру у загальному розмірі 2684, 00 грн.

Беручи до уваги вищезазначене позивачем не сплачено судовий збір у встановленому розмірі, чим порушено вимог п. 2 ч. 1 статті 164 ГПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі заходи здійснювалися.

Згідно п. 7 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

За таких обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає імперативним вимогам статей 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху після відкриття провадження у справі та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Суд звертає увагу позивача на приписи ч. 13 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Окремо, суд звертає увагу представниці позивачки - адвокатки Світличної Я.О., що в матеріалах справи наявна копія Ордеру серії ВІ за №1071336 від 09.03.2023, що підтверджує повноваження останньої як представниці Архіпової Кіри Ігорівни виключно в Дзержинському районному суді м. Харкова.

Окремо, суд звертає увагу позивача, що частиною 14 стаття 39 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з моменту відкриття провадження у справі пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися ЛИШЕ У ПОРЯДКУ, ПЕРЕДБАЧЕНОМУ ЦИМ КОДЕКСОМ, та в межах провадження у справі.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Статтею 45 Кодексу України з процедур банкрутства визначені вимоги до ЗАЯВИ КРЕДИТОРА.

З огляду на те, що станом на момент звернення позивача до суду з відповідним позовом позивач не знала і не могла знати про банкрутство відповідача - Комунального підприємства "Жилкомсервіс", провадження у справі про яке було відкрито лише 21.03.2023, суд вважає можливим запропонувати позивачу визначитися з правовою природою своїх вимог, з урахуванням ухвали суду від 21.03.2023 про відкриття провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Жилкомсервіс".

Керуючись статтями 162, 164, 174, 176, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву (вх.№5313/23 від 15.12.2023) ОСОБА_1 без руху після відкриття провадження.

2. Надати позивачу строк 5 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, а саме:

- подати до суду належні докази доплати судового збору (оригіналу платіжного доручення) у загальному розмірі 3220,00 грн за реквізитами Господарського суду Харківської області;

- надання відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

- надання відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Попередити позивача про те, що не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, згідно частини тринадцятої статті 176 ГПК України має наслідком залишенням позовної заяви без розгляду.

ЗАПРОПОНУВАТИ ПОЗИВАЧУ визначитись з правовою природою своїх вимог, з урахуванням ухвали суду від 21.03.2023 про відкриття провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Жилкомсервіс".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.О. Усатий