ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2023 р. Справа№ 910/9664/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Овчинніковій Я.Д.

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Дмитраш В.К., Сідєльніков А.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сенс Банк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2023 року (повний текст складено 06.10.2023)

у справі №910/9664/23 (суддя Бойко Р.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Сенс Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральний Енергетичний Контрагент"

про розірвання договорів, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2023 року Акціонерне товариство "Сенс Банк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральний Енергетичний Контрагент", в якому просить суд розірвати Форвардні контракти без поставки базового активу №Ф-33/2020-47/БП від 08.02.2021, №Ф-33/2020-48/БП від 09.02.2021, №Ф-33/2020-49/БП від 10.02.2021, №Ф-33/2020-50/БП від 11.02.2021, №Ф-33/2020-51/БП від 19.02.2021, №Ф-33/2020-52/БП від 25.02.2021, №Ф-33/2020-53/БП від 26.02.2021, №Ф-33/2020-54/БП від 10.03.2021, №Ф-33/2020-55/БП від 16.03.2021, №Ф-33/2020-56/БП від 19.03.2021, №Ф-33/2020-58/БП від 16.12.2021, №Ф-33/2020-59/БП від 18.01.2022, №Ф-33/2020-60/БП від 18.01.2022, №Ф-33/2020-61/БП від 18.01.2022.

В обґрунтування позовних вимог Акціонерне товариство "Сенс Банк" стверджує, що у зв`язку з істотною зміною обставин, якими на думку позивача є повномасштабна військова агресія російської федерації проти України, встановлені постановою Кабінету Міністрів України №187 від 03.03.2022 заборони щодо діяльності позивача та різке збільшення курсу долара США по відношенню до гривні, порушуються майнові інтереси сторін і Банк позбавлений того, на що він розраховував при укладенні таких договорів.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.09.2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що наведені банком обставини не свідчать про істотну зміну обставин після укладення спірних форвардних контрактів, а навпроти - настання таких обставин (коливання курсу валют) передбачалось спірними контрактами як умова сплати коштів однією із сторін на користь іншої, тому не вбачає підстав для розірвання форвардних контрактів без поставки базового активу №Ф-33/2020-47/БП від 08.02.2021, №Ф-33/2020-48/БП від 09.02.2021, №Ф-33/2020-49/БП від 10.02.2021, №Ф-33/2020-50/БП від 11.02.2021, №Ф-33/2020-51/БП від 19.02.2021, №Ф-33/2020-52/БП від 25.02.2021, №Ф-33/2020-53/БП від 26.02.2021, №Ф-33/2020-54/БП від 10.03.2021, №Ф-33/2020-55/БП від 16.03.2021, №Ф-33/2020-56/БП від 19.03.2021, №Ф-33/2020-58/БП від 16.12.2021, №Ф-33/2020-59/БП від 18.01.2022, №Ф-33/2020-60/БП від 18.01.2022, №Ф-33/2020-61/БП від 18.01.2022.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Сенс Банк" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2023 року у справі №910/9664/23 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- в момент укладення спірних форвардних договорів банк не міг передбачити військову агресію рф, ведення військового стану та як наслідок введення законодавчої заборони на здійснення певних видів банківської діяльності;

- зміна істотних обставин - мораторій (заборона) на здійснення певних видів банківської діяльності, який діяв в період з 03.03.2022 по 26.07.2023, є обставиною, яку сторони не могли передбачити під час укладення спірних форвардних контрактів, така обставина діяла досить тривалий час, не могла бути усунута стороною при всій турботливості та обачливості та виключно банк зазнав негативної дії від зміни обставин;

- значне збільшення курсу долара США у порівнянні із курсами, передбаченими у спірних форвардних контрактах, є аномальними та лежить поза межами будь-якої обачливості та комерційного ризику.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/9664/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою суду від 13.11.2023 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 12.12.2023.

Позиції учасників справи

28.11.2023 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Явка представників сторін

Позивач у судове засідання 12.12.2023 не з`явився, однак 11.12.2023 подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване тим, що у зв`язку із мобілізацією співробітників, участю адвокатів в розгляді інших судових справ та неможливістю передання конфединційних даних, що становлять банківську таємницю, іншим особам, банк не має можливості забезпечити явку свого представника в судовому засіданні.

12.12.2023 колегія суддів ухвалила у задоволені клопотання про відкладення розгляду справи відмовити з наступних підстав.

Статтею 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Неявка у судове засідання сторін, належним чином повідомлених про час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.

В матеріалах справи наявні відомості про належне повідомлення сторін про дату, час і місце судового засідання. Крім того, заявником у клопотанні підтверджено обізнаність про розгляд апеляційної скарги 12.12.2023.

Колегія суддів зазначає, що в клопотанні про відкладення розгляду справи не зазначено обставин, з яких судом апеляційної інстанції неможливо розглянути справу без участі позивача. Явка представників сторін у судове засідання також не визнавалась судом апеляційної інстанції обов`язковою.

Водночас, представник позивача, з огляду на обізнаність про зайнятість його представників в інших судових провадженнях, заздалегідь не повідомив суд про неможливість явки у вказану дату та не зазначив інші дати та час, на які у нього вже заплановані судові засідання.

Слід зазначити, що згідно з статтею 197 Господарського процесуального кодексу України передбачено право сторін на участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, зокрема, з використанням власних технічних засобів.

Тобто, позивач (або його уповноважений представник), бажаючи взяти участь у судовому засіданні 12.12.2023 у відповідно до приписів статті 197 Господарського процесуального кодексу України мав право взяти участь у цьому судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Проте відповідного клопотання позивачем заявлено не було.

Колегією суддів під час розгляду даної справи враховано, що на підставі указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (із подальшими змінами), Закону України № 2102-IX від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим, у відповідності до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

А тому, враховуючи, що під час воєнного стану суди не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, колегія суддів, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника позивача у судовому засіданні 12.12.2023.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

16.03.2020 між Акціонерним товариством "Альфа-Банк" (після перейменування - Акціонерне товариство "Сенс Банк") (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центральний Енергетичний Контрагент" (клієнт) укладено Генеральну угоду про загальні умови та порядок здійснення операцій на умовах форвард №Ф-33/2020 (надалі - Генеральна угода).

За цією Генеральною угодою Банк зобов`язується здійснювати для клієнта операції з купівлі-продажу іноземної валюти на умовах "форвард" згідно з форвардним контрактом, умови якого передбачають виконання операцій пізніше, ніж на другий день після укладення форвардного контракту (п. 1.1 Генеральної угоди).

Згідно п. 3.2 Генеральної угоди форвардний контракт повинен містити всі погоджені сторонами істотні умови операції на умовах "форвард". Попереднє погодження істотних умов форвардного контракту здійснюється шляхом переговорів уповноважених представників сторін. Перелік уповноважених представників сторін зазначається в п. 12.1 цієї Генеральної угоди. Про зміну або відкликання уповноваженого представника сторона зобов`язана повідомити іншу сторону в порядку, передбаченому цією Генеральною угодою.

Якщо дата здійснення платежів, передбачених кожним окремим форвардним контрактом, не є банківським днем, то такий платіж виконується в перший за ним банківський день (п. 3.4 Генеральної угоди).

Пунктом 6.1 Генеральної угоди передбачено, що при настанні дати фіксингу, зазначеної у форвардному контракті без поставки базового активу, Банк розраховує курс фіксингу, згідно якого розраховується сума еквіваленту базового активу угоди та розраховується позитивний або негативний результат за певним форвардним контрактом для кожної із сторін. Результатом за форвардним контрактом (R) є різниця між сумою еквіваленту базового активу угоди по ціні виконання (форвардному курсу) (EFrwd) і сумою еквіваленту базового активу угоди про курсу фіксингу (Efix).

R=EFrwd-Efix

При купівлі клієнтом базового активу (валюти):

- R

- R>0 - клієнт оплачує банку суму R;

При продажі базового активу (валюти):

- R>0 - банк зараховує клієнту суму R на поточний рахунок;

- R

Відповідно п. 6.2 Генеральної угоди в дату фіксингу банк відправляє клієнту інформаційне повідомлення згідно Додатку №7 до цієї Генеральної угоди, де зазначається курс фіксингу, результат за форвардним контрактом (R) та повідомляє про необхідність забезпечення на поточному рахунку результату за форвардним контрактом (R), якщо за результатом по операції клієнт повинен оплатити банку суму R.

Пунктом 6.3 Генеральної угоди визначено, що при настанні дати валютування (дати розрахунків) за певною операцією на умовах "форвард" без поставки базового активу:

- в разі позитивного результату від операції для клієнта банк перераховує клієнту на вказаний у форвардному контракті поточний рахунок суму результату за форвардним контрактом (R);

- в разі негативного результату від операції для клієнта, клієнт повинен не пізніше 13:00 сплатити банку або з метою подальшого договірна списання забезпечити наявність суми R, що зазначена у Додатку №7 до цієї Генеральної угоди щодо відповідної операції на умовах "форвард", на своєму поточному рахунку або транзитному рахунку банку.

За здійснення банком операцій на умовах "форвард" без поставки базового активу клієнт зобов`язується сплатити йому комісійну винагороду/комісію у сумі та порядку, визначеними договором банківського рахунку та цією Генеральною угодою (п. 6.5 Генеральної угоди).

Згідно п. 7.1 Генеральної угоди настання будь-якої із перелічених нижче обставин може визначатися банком обставиною невиконання форвардного контракту з настанням наслідків, передбачених п.п. 9.2, 9.4 цієї Генеральної угоди:

7.1.1 неможливість виконання форвардного контракту через відсутність законних підстав для його виконання;

7.1.2 нездійснення клієнтом поповнення суми форвардного покриття згідно з п. 4.5 цієї Генеральної угоди;

7.1.3 незабезпечення клієнтом наявності належної суми коштів згідно з п.п. 5.2, 6.3 цієї Генеральної угоди;

7.1.4 відмова клієнта від виконання форвардного контракту;

7.1.5 досягнення НКР розміру 100% форвардного ліміту чи форвардного покриття на момент здійснення переоцінки;

7.1.6 відсутність пакету необхідних документів клієнта для виконання форвардного контракту.

Ця Генеральна угода набуває чинності з дати її підписання сторонами і скріплення печатками сторін, якщо це вимагає законодавство або внутрішні положення сторін, та діє до повного виконання сторонами взятих на себе згідно Генеральної угоди зобов`язань (п. 11.1 Генеральної угоди).

У пункті 11.2 Генеральної угоди сторони домовились, що кожна із сторін має право розірвати цю Генеральну угоду відповідно до чинного законодавства, письмово попередивши іншу сторону не пізніше ніж за 20 банківських днів до передбаченої дати розірвання.

У пункті 11.3 Генеральної угоди вказано, що форвардні контракти, укладені на підставі цієї Генеральної угоди і не виконані на день її розірвання, продовжують діяти і регулюються відповідними положеннями цієї Генеральної угоди до моменту належного виконання сторонами зобов`язань за такими форвардними контрактами або їх припинення з інших підстав.

В межах вказаної Генеральної угоди сторонами було укладено наступні форвардні контракти:

- форвардний контракт без поставки базового активу №Ф-33/2020-47/БП від 08.02.2021 (з урахуванням зміни №1 від 09.02.2022), предметом якого є купівля базового активу у сумі 5 000 000,00 доларів США за ціною виконання (курсу) 34,2748 з датою фіксінгу та датою валютування - 13.10.2023;

- форвардний контракт без поставки базового активу №Ф-33/2020-48/БП від 09.02.2021 (з урахуванням зміни №1 від 09.02.2022), предметом якого є купівля базового активу у сумі 5 000 000,00 доларів США за ціною виконання (курсу) 34,2925 з датою фіксінгу та датою валютування - 23.10.2023;

- форвардний контракт без поставки базового активу №Ф-33/2020-49/БП від 10.02.2021 (з урахуванням зміни №1 від 09.02.2022), предметом якого є купівля базового активу у сумі 5 000 000,00 доларів США за ціною виконання (курсу) 34,9323 з датою фіксінгу та датою валютування - 26.12.2023;

- форвардний контракт без поставки базового активу №Ф-33/2020-50/БП від 11.02.2021 (з урахуванням зміни №1 від 09.02.2022), предметом якого є купівля базового активу у сумі 5 000 000,00 доларів США за ціною виконання (курсу) 35,0173 з датою фіксінгу та датою валютування - 14.12.2023;

- форвардний контракт без поставки базового активу №Ф-33/2020-51/БП від 19.02.2021 (з урахуванням зміни №1 від 09.02.2022), предметом якого є купівля базового активу у сумі 5 000 000,00 доларів США за ціною виконання (курсу) 34,8530 з датою фіксінгу та датою валютування - 05.12.2023;

- форвардний контракт без поставки базового активу №Ф-33/2020-52/БП від 25.02.2021 (з урахуванням зміни №1 від 09.02.2022), предметом якого є купівля базового активу у сумі 5 000 000,00 доларів США за ціною виконання (курсу) 34,8155 з датою фіксінгу та датою валютування - 14.11.2023;

- форвардний контракт без поставки базового активу №Ф-33/2020-53/БП від 26.02.2021 (з урахуванням зміни №1 від 09.02.2022), предметом якого є купівля базового активу у сумі 5 000 000,00 доларів США за ціною виконання (курсу) 34,8553 з датою фіксінгу та датою валютування - 23.11.2023;

- форвардний контракт без поставки базового активу №Ф-33/2020-54/БП від 10.03.2021 (з урахуванням зміни №1 від 09.02.2022), предметом якого є купівля базового активу у сумі 5 000 000,00 доларів США за ціною виконання (курсу) 34,0031 з датою фіксінгу та датою валютування - 04.10.2023;

- форвардний контракт без поставки базового активу №Ф-33/2020-55/БП від 16.03.2021 (з урахуванням зміни №1 від 09.02.2022), предметом якого є купівля базового активу у сумі 5 000 000,00 доларів США за ціною виконання (курсу) 33,8155 з датою фіксінгу та датою валютування - 25.09.2023;

- форвардний контракт без поставки базового активу №Ф-33/2020-56/БП від 19.03.2021 (з урахуванням зміни №1 від 09.02.2022), предметом якого є купівля базового активу у сумі 5 000 000,00 доларів США за ціною виконання (курсу) 33,8049 з датою фіксінгу та датою валютування - 14.09.2023;

- форвардний контракт без поставки базового активу №Ф-33/2020-58/БП від 16.12.2021, предметом якого є купівля базового активу у сумі 5 000 000,00 доларів США за ціною виконання (курсу) 29,1727 з датою фіксінгу та датою валютування - 15.11.2022;

- форвардний контракт без поставки базового активу №Ф-33/2020-59/БП від 18.01.2022, предметом якого є купівля базового активу у сумі 5 000 000,00 доларів США за ціною виконання (курсу) 32,5095 з датою фіксінгу та датою валютування - 01.09.2023;

- форвардний контракт без поставки базового активу №Ф-33/2020-60/БП від 18.01.2022, предметом якого є купівля базового активу у сумі 5 000 000,00 доларів США за ціною виконання (курсу) 32,7334 з датою фіксінгу та датою валютування - 03.10.2023;

- форвардний контракт без поставки базового активу №Ф-33/2020-61/БП від 18.01.2022, предметом якого є купівля базового активу у сумі 5 000 000,00 доларів США за ціною виконання (курсу) 32,9363 з датою фіксінгу та датою валютування - 01.11.2023.

Листом вих. №53258-33 від 01.12.2022 Акціонерне товариство "Сенс Банк" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральний Енергетичний Контрагент" з проханням підписати додаткові угоди про припинення спірних форвардних контрактів, мотивуючи своє прохання зміною істотних обставин, якими керувались сторони при укладенні спірних правочинів.

Листом вих. №21121 від 21.12.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральний Енергетичний Контрагент" повідомило Акціонерне товариство "Сенс Банк" про відсутність підстав для припинення форвардних контрактів та просило банк виконати свої зобов`язання за ними.

Спір у справі виник у зв`язку з вимогою Акціонерного товариства "Сенс Банк" розірвати спірні форвардні контракти без поставки базового активу у зв`язку з зміною істотних обставин, якими сторони керувались при їх укладенні, якими, на думку позивача, є повномасштабна військова агресія Російської Федерації проти України, встановлені постановою Кабінету Міністрів України №187 від 03.03.2022 заборони щодо діяльності позивача та різке збільшення курсу долара США по відношенню до гривні.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з частинами першою, третьою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом статей 525, 526 цього Кодексу одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною четвертою статті 179 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим державним органом або органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Згідно з частиною першою статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що, укладаючи договір, сторони розраховують на його належне виконання і досягнення поставлених ним цілей. Проте, під час виконання договору можуть виявлятись обставини, які не могли бути враховані сторонами при укладенні договору, але істотно впливають на інтереси однієї чи обох сторін. При укладенні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, при яких він буде виконуватися.

Інтереси сторін можуть порушуватись будь-якою зміною обставин, що виникають у ході виконання договору, проте, лише істотна зміна обставин визнається підставою для вимоги про зміну чи розірвання договору. Зміна обставин вважається істотною, тільки якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.02.2022 у справі № 910/13557/21.

Істотна зміна обставин є оціночною категорією, яка полягає у зміні договірного зобов`язання таким чином, що його виконання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків (пункт 6.26 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/15484/17).

Згідно з частиною другою статті 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зі змісту вказаної статті слідує, що розірвання договору в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 652 ЦК України, можливо лише за наявності усіх чотирьох умов визначених вказаною нормою. Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/15484/17.

Акціонерне товариство "Сенс Банк" вважає, що істотною зміною обставин є значне коливання курсу валют, яке відбулось після повномасштабної військової агресії проти України.

Відносини, що виникають під час заснування, реєстрації, діяльності, реорганізації та ліквідації банків регулюються Законом України "Про банки і банківську діяльність". Положення цього Закону та нормативно-правові акти Національного банку України застосовуються як до банків, так і до філій іноземних банків (ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

Структура валютного ринку України, загальний порядок та умови торгівлі іноземною валютою та банківськими металами на валютному ринку України встановлені Положенням про структуру валютного ринку України, умови та порядок торгівлі іноземною валютою та банківськими металами на валютному ринку України, затвердженим Правління Національного банку України від 02.01.2019 №1 (надалі - Положення №1).

Згідно наведених у п. 2 Положення №1 визначень термінів:

- валютні операції на умовах "своп" - валютні операції за двостороннім деривативним контрактом грошового ринку, умови якого передбачають купівлю (продаж, обмін) іноземної валюти/банківських металів зі зворотним її/їх продажем (купівлею, обміном) на певну дату в майбутньому з фіксацією умов цих операцій під час укладення договору;

- валютна операція на умовах "форвард" - валютна операція за форвардним договором (контрактом), умови якого передбачають виконання цієї операції пізніше ніж на другий робочий день після дня укладення договору;

- форвардний договір (контракт) - двосторонній деривативний контракт грошового ринку, на підставі якого виникають обов`язки у сторін цього договору щодо купівлі, продажу, обміну в майбутньому іноземної валюти/банківських металів у строк та за курсом іноземної валюти/банківського металу, встановленими під час укладення такого договору. Умови форвардного договору (контракту) можуть передбачати поставку базового активу (іноземної валюти/банківських металів) шляхом його відчуження або здійснення розрахунків за таким договором без поставки базового активу.

Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затверджене постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5 (надалі - Положення №5), визначає заходи захисту, запроваджені Національним банком України, порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті.

Згідно п.п. 32, 33 Положення №5 клієнти банків здійснюють операції з купівлі-продажу іноземної валюти за гривні на умовах "форвард" (з поставкою іноземної валюти або без її поставки) та на умовах "своп" виключно через банки.

Банкам забороняється здійснювати операції з продажу клієнтам іноземної валюти за гривні на умовах "форвард" (з поставкою іноземної валюти або без її поставки) та операції на умовах маржинальної торгівлі щодо продажу клієнтам іноземної валюти/банківських металів за гривні, за винятком:

1) операцій з клієнтами-резидентами (юридичними особами та фізичними особами-підприємцями) для хеджування клієнтами ризику зміни курсу іноземної валюти за операціями:

- з експорту та імпорту товару (продукції, робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та інших немайнових прав, призначених для продажу/оплатної передачі);

- за кредитними договорами (договорами позики) резидентів-позичальників про залучення коштів від нерезидентів або від банку;

2) операцій з клієнтами - фізичними особами.

З наведених приписів нормативно-правових актів Національного банку України вбачається, що форвардний договір (контракт) за своєю суттю є спеціально запровадженим НБУ для суб`єктів господарювання, які здійснюють експорт та імпорт товарів, робіт, послуг, тощо, інструментом страхування/компенсації ризиків зміни курсу іноземної валюти за операціями.

Тобто, як вірно зазначено судом першої інстанції, форвардні договори укладаються саме з метою мінімізації ризиків національних імпортерів та експортерів, пов`язаних із валютними коливаннями.

А відтак настання такого ризику (задля уникнення якого було укладено форвардний договір/контракт) не може вважатись істотною зміною обставин, оскільки при укладенні такого договору сторони передбачали коливання курсу валют та саме для мінімізації наслідків такого коливання і укладались спірні правочини.

Колегія суддів враховує висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду, викладені у постанові від 18.09.2020 у справі № 916/4693/15, що обставини зміни політичної, економічної ситуації в країні, коливання курсу іноземної валюти стосовного національної валюти України є комерційними ризиками сторін договору не є істотною зміною обставин у розумінні частини 1 статті 652 Цивільного кодексу України.

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин настане, та в залежності від того, в який бік таке коливання відбулось в певну визначену сторонами дату, у сторін виникали права та обов`язки (у разі укріплення гривні, відповідач повинен був сплачувати кошти банку, а у разі девальвації - банк повинен був виплачувати кошти відповідачу).

Досліджуючи форвардні контракти, суд першої інстанції вірно врахував, що у них курс фіксінгу складає понад 34 грн. (за одним із контрактів навіть 35 грн.), в той час як станом на дату розгляду даної справи Національним банком України встановлено курс 1 долара США у 36,5686 грн. Тобто коливання курсу відбулось на менш ніж на 8% від запланованого сторонами.

При цьому, Акціонерне товариство "Сенс Банк" було не позбавлене можливості погодити у форвардних договорах розмір максимально допустимого перевищення зміни між курсами валют, проте у всіх спірних контрактах було вказано, що така умова "не застосовується".

Так, позивач посилається на висновки Північного апеляційного господарського суду, викладені у постанові від 07.02.2023 у справі №910/6711/22, щодо наявності підстав для розірвання укладеного між позивачем у даній справі та КБ "Акордбанк" договору типу "своп".

Однак, судом першої інстанції правомірно зазначено, що у подібному договорі типу "своп", укладеному між позивачем у даній справі та КБ "Акордбанк", коливання курсу було погоджено контрагентами на рівні лише 0,05%, в той час як станом на дату розгляду спору курс валюти збільшився більш як на 20%.

Водночас, як вже було зазначено вище, коливання курсу за спірними форвардними контрактами у даній справі відбулось на менш ніж на 8% від запланованого сторонами.

Крім того, колегією суддів враховується, що лише висновки Верховного Суду щодо застосування норм права є обов`язковими для врахування судами під час вирішення спорів, а не висновки судів апеляційних інстанцій.

А тому, суд першої інстанції правомірно відхилив, як не релевантні, висновки Північного апеляційного господарського суду, викладені у постанові від 07.02.2023 у справі №910/6711/22.

Більше того, колегією суддів враховується, що обставини, на які посилається позивач (початок повномасштабної військової агресії російської федерації проти України, коливання валют), мають загальний характер, тобто стосуються всіх учасників ринку, є комерційними ризиками сторін форвардних контрактів та у повній мірі стосуються обох сторін контракту, а не лише банку. Більше того, такі наслідки негативно вплинули на всіх суб`єктів господарювання в Україні, проте ці обставини самі по собі не можуть вважатись істотною зміною обставин, яка є підставою для розірвання договору.

Відповідно до статей 42, 44 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється, зокрема, на основі принципів комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Отже, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утриматись від) таких дій.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/15484/17, а також у постанові Верховного Суду від 13.11.2018 у справі № 910/2376/18.

Щодо встановлених постановою Кабінету Міністрів України №187 від 03.03.2022 заборон, як підстава для розірвання договору у зв`язку із істотною зміною обставин, колегія суддів зазначає наступне.

Підпунктом 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №187 від 03.03.2022 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації» встановлено, що для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією російської федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на, зокрема, відчуження, передачу в заставу, будь-які інші дії, які мають чи можуть мати наслідком відчуження нерухомого майна, цінних паперів, корпоративних прав, прав вимоги до боржника у справах про банкрутство (неплатоспроможність), транспортних засобів, повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання російською федерацією або особами, пов`язаними з державою-агресором.

Підпунктом 1 пункту 1 даної постанови передбачено визначення осіб, пов`язаних з державою агресором:

громадяни російської федерації, крім тих, що проживають на території України на законних підставах;

юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства фосійської редерації;

юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є російська федерація, громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації;

юридичні особи, утворені відповідно до законодавства іноземної держави, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, яких є російська федерація, громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації, - у випадку виконання зобов`язань перед ними за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті.

Зазначене обмеження не застосовується до юридичних осіб, утворених та зареєстрованих відповідно до законодавства України які є банками або за рахунками яких на підставі нормативно-правових актів або рішень Національного банку дозволяється здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій.

Таким чином, цим підпунктом встановлено, що зазначене обмеження не застосовується до банків, утворених відповідно до законодавства України, а саме до банків. Отже, дана постанова жодним чином не вплинула на статутну діяльність позивача та не обмежила його, як банківську (фінансову) установу, здійснювати відповідну господарську діяльність.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, 20.07.2023 правління Національного банку України ухвалило рішення № 248-рш вивести з ринку системно важливий банк - АТ «Сенс Банк».

21.07.2023 Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Про участь держави у виведені системно важливого банку з ринку» № 739 від 21.07.2023, якою:

- держава в особі Міністерства фінансів України придбаває у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб акції АТ «Сенс Банк» у повному обсязі за одну гривню;

- органом управління корпоративними правами за акціями АТ «Сенс Банк», що належать державі, є Міністерство фінансів України.

Таким чином з липня 2023 року для Акціонерного товариства "Сенс Банк" відпали будь-які обмеження, що були передбачені постановою Кабінету Міністрів України №187 від 03.03.2022, так як банк був націоналізований, та наразі позивачу ніщо не перешкоджає здійснювати свою діяльність на рівні із іншими національними банківськими установами.

З огляду на викладене, колегія суддів, враховуючи суть підприємництва та принципи підприємницької діяльності, що будується, зокрема на засадах власного комерційного ризику, вважає, що посилання скаржника на суттєві зміни ведення господарської діяльності, валютні коливання та інші наслідки введення на території України воєнного стану не свідчать про одночасну наявність умов, за яких згідно з статтею 652 ЦК України, укладені між сторонами форвардні контракти можуть бути розірвані за рішенням суду.

А тому, оскільки наведені позивачем обставини не свідчать про істотну зміну обставин після укладення спірних форвардних контрактів, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для розірвання форвардних контрактів без поставки базового активу №Ф-33/2020-47/БП від 08.02.2021, №Ф-33/2020-48/БП від 09.02.2021, №Ф-33/2020-49/БП від 10.02.2021, №Ф-33/2020-50/БП від 11.02.2021, №Ф-33/2020-51/БП від 19.02.2021, №Ф-33/2020-52/БП від 25.02.2021, №Ф-33/2020-53/БП від 26.02.2021, №Ф-33/2020-54/БП від 10.03.2021, №Ф-33/2020-55/БП від 16.03.2021, №Ф-33/2020-56/БП від 19.03.2021, №Ф-33/2020-58/БП від 16.12.2021, №Ф-33/2020-59/БП від 18.01.2022, №Ф-33/2020-60/БП від 18.01.2022, №Ф-33/2020-61/БП від 18.01.2022.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2023 року у справі № 910/9664/23 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сенс Банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2023 у справі № 910/9664/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2023 у справі № 910/9664/23 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/9664/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 15.12.2023

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко