СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м. Харків Справа № 917/194/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Стойка О.В., суддя Істоміна О.А. , суддя Радіонова О.О.

за участю секретаря судового засідання Склярук С.І.

від Прокуратури- Трофименко О.О.

від інших представників учасників справи: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємства "Рембудплюс", м. Кременчук, Полтавська область (вх.№2383 П) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.09.2023 у справі №917/194/18.

за позовом Заступника керівника Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Глобинської районної державної адміністрації, м. Глобине та Глобинської центральної районної лікарні, м. Глобине

до Приватного підприємства "Рембудплюс", м. Кременчук, Полтавська область

про розірвання договору, стягнення попередньої оплати та штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 05.06.2018 року у справі №917/194/18, яке залишено без змін Постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 року, позовні вимоги Заступника керівника Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Глобинської районної державної адміністрації, м. Глобине та Глобинської центральної районної лікарні, м. Глобине задоволено частково, стягнуто з Приватного підприємства "Рембудплюс" (далі Боржник) на користь Глобинської центральної районної лікарні (далі - Стягувач) 480 000 грн. попередньої оплати, 251 200 грн. штрафу за порушення строку виконання зобов`язання, 21 794,93 грн. пені, 33 600 грн. штрафу за порушення строків використання авансу; стягнуто з Відповідача на користь Прокуратури Полтавської області 11860,93 грн. витрат по сплаті судового збору. Зазначеним рішенням також відмовлено у задоволенні позовних вимог про розірвання договору № 11/7 від 11.07.2017 року, укладеного між Приватним підприємством "Рембудплюс" та Глобинською центральною районною лікарнею.

На примусове виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 05.06.2018 року та постанови Східного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 року господарським судом було видано відповідні накази від 17.12.2018 року.

Прокурор 09.09.2023 звернувся до господарського суду Полтавської області із заявою про видачу дубліката наказу від 17.12.2018 року у справі №917/194/18 у зв`язку з його втратою. В обґрунтування даної заяви Прокурором надано лист вих. № 14226 від 12.07.2023 року Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Відповідний виконавчий документ було повернуто Стягувачу без виконання 14.12.2022року в межах виконавчого провадження №70533087 та направлено стягувачу рекомендованим листом трек - номер 547. Відповідно до даних автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 12.07.2023 року наказ Господарського суду Полтавської області від 17.12.2018 року №917/194/18 на виконанні не перебуває.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 20.09.2023 у справі №917/194/18 задоволено заяву Прокурора про видачу дубліката наказу у справі № 917/194/18, видано дублікат наказу Господарського суду Полтавської області у справі № 917/194/18 від 17.12.2018.

Боржник звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 20.09.2023 у справі №917/194/18 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні наведеної заяви.

Зокрема, скаржник вважав, що судом першої інстанції при розгляді скарги порушено норми матеріального права, а саме:

- не досліджено факт втрати виконавчого документа, оскільки суд, приймаючи рішення про видачу дублікату наказу керувався лише інформацією, отриманою від Прокурора та з довідки вказаного органу примусового виконання від 12.07.2023 р. за вих. № 14226;

- суд першої інстанції не дослідив обставини наявності існування декількох виконавчих проваджень у відношенні Відповідача, що може призвести до подвійного стягнення коштів.

Наведені обставини, Відповідач вважав підставою до скасування ухвали господарського суду та відмову у задоволенні заяви.

До канцелярії Східного апеляційного господарського суду 18.12.2023 року від Прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Прокурор не погодився з доводами апеляційної скарги, зазначив, що жодного подвійного стягнення коштів за судовим наказом у справі № 917/194/18 не має, так як на виконанні перебуває тільки дублікат виконавчого документа, виданий Господарським судом Полтавської області від 20.09.2023., а наявність виконавчих проваджень викликана неодноразовим поверненням виконавчою службою зазначеного виконавчого документу без виконання. Наразі, на виконанні в Автозаводському відділі державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавчий документ, виданий за даною заявою повторно (дублікат), за яким 03.11.2023 відкрите виконавче провадження №73205427 у справі №917/194/18, про стягнення заборгованості з ПП «Рембудплюс» на користь Глобинської центральної районної лікарні попередньої оплати в сумі 251200 грн, штрафу за порушення строку виконання зобов`язання, 21794, 93 грн. пені, 33600 грн штрафу за порушення строків використання авансу, а всього 786594, 93 грн.

Від Стягувача також надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечував проти доводів апеляційної скарги та зазначив, що згідно довідки № 14226 від 12.07.2023 року, виданої Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішення у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, на виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 17.12.2018 року по даній справі існувало два виконавчих провадження: №58254166 та №70533087, по яким даний наказ повертався стягувачу без виконання, під час останнього повернення по виконавчому провадженню №70533087, даний наказ було втрачено, а виконавче провадження №72913402 відкривалось вже з пред`явлення до виконання дублікату наказу №917/194/18 від 20.09.2023 року.

Стягувач просив провести розгляд даної справи без його участі, через зайнятість його представника в мобілізаційних завданнях по обороноздатності регіону і роботі з пораненими військовослужбовцями та внутрішньо переміщеними особами у воєнний час.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, 18.12.2023р. Прокурор заперечував проти доводів апеляційної скарги, з підстав, викладених у відзиві. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Від представника Боржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи №917/194/18 на іншу дату, за мотивами зайнятості у іншому судовому засіданні.

Ухвалою колегії суддів, занесеною до протоколу судового засідання від 18.12.2023, на підставі ст. 202 ГПК України відмовлено у задоволенні означеного клопотання, причини неявки, наведені в клопотанні, визнані колегією суддів недоведеними та неповажними, оскільки доказів поважності причин неявки свого представника Відповідачем не надано, крім того, Відповідач є юридичною особою та мав можливість направити іншого представника.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, отже судова колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності, оскільки вони не скористались своїм правом, передбаченим статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги. Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Порядок вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого документа (наказу суду) до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів визначено підпунктом 19.4 пункту 19 розділу ХІ Перехідні положення ГПК України.

Так, пунктом 19.4 Перехідних положень ГПК України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікат виконавчого документа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою "Дублікат".

Аналіз змісту підпункту 19.4 розділу Перехідні положення ГПК України свідчить, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Водночас, обов`язковою умовою для видачі дубліката наказу є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (аналогічний висновок щодо умов видачі дубліката виконавчого документа викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №24/234, від 10.09.2018 у справі №5011-58/9614-2012, від 02.12.2020 у справі №916/929/16).

Враховуючи викладене, під час вирішення питання про можливість видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення особи до суду з такою заявою обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини дотримання заявником строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката втраченого документа вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви (висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №2-836/11, від 24.01.2022 у справі №18/113-53/81).

Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, постановою від 12.05.2022 року виконавчий документ було повернуто Cтягувачу без виконання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII, то перебіг строку пред`явлення даного виконавчого документа до виконання починається заново з наступного дня після повернення виконавчого документа, тобто - з 13.05.2022 року, а час, що минув до переривання цього строку, до нового строку не зараховується.

Отже, керівник Прокурор звернувся із заявою про видачу дублікату наказу від 17.12.2018 року по справі №917/194/18 в межах строку для його пред`явлення до виконання.

Доводи апеляційної скарги про недослідження судом обставин відкриття декількох виконавчих проваджень, що на думку Відповідача, може призвести до подвійного стягнення коштів з боржника, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки неодноразове відкриття державним виконавцем виконавчих проваджень, у тому числі № 58254166 та № 70533087, викликане наявністю певних недоліків при зверненні з виконавчим документом.

Так, виконавчий документ у справі №917/194/18, за яким зареєстровані виконавчі провадження № 58254166 та № 70533087 повернуті відділом примусового виконання рішень повернуто Cтягувачу, а виконавче провадження №72913402 відкривалось вже з пред`явлення до виконання дублікату наказу №917/194/18 від 20.09.2023 року.

Таким чином, вказані дії спростовують твердження апеляційної скарги про подвійне стягнення коштів з боржника та були досліджені судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги в частині не з`ясування господарським судом факту втрати виконавчого документа є безпідставними, оскільки Господарський процесуальний кодекс України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує заявника наводити причини втрати наказу.

За встановлення факту невиконання судового рішення, видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права. (Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.07.2021 у справі №18/1147/11, від 24.01.2022 у справі №18/113-53/81).

Отже, обставина втрати Стягувачу наказу господарського суду, на ретельному дослідженні якої наполягає Боржник, не має значення для задоволення заяви Прокурора, який звернувся в інтересах Стягувача, про видачу дублікату наказу, оскільки лише зазначення останнім про факт втрати такої є достатнім для забезпечення його права виконання судового рішення, що постановлено на його користь.

Будь- яких обставин, що свідчать про відсутність права Відповідача вимагати примусове виконання рішення суду на момент видачі дублікату виконавчого документу апелянтом не надано.

З огляду на викладене, враховуючи факт невиконання судового рішення станом на момент звернення Позивача до суду, звернення Прокурора в інтересах Позивача в межах строків, встановлених на виконання наказу, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для видачі дублікату наказу та правомірно задовольнив заяву про його видачу.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування ухвали господарського суду першої інстанції.

Інших доводів для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції скаржником не наведено.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що ухвала господарського суду Полтавської області від 20.09.2023 у справі № 917/194/18 ґрунтується на дотриманні норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на Відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Рембудплюс", м. Кременчук, Полтавська область на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.09.2023 у справі №917/194/18 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 20.09.23р. у справі № 917/194/18 залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції за подання апеляційної скарги, покласти на Приватне підприємство "Рембудплюс", м. Кременчук, Полтавська область

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 20.12.2023

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя О.А. Істоміна

Суддя О.О. Радіонова