РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.12.2023Справа № 910/11129/23

Суддя Господарського суду міста Києва Приходько І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Електротрейдінг груп»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Енерджі Юкрейн»

про стягнення 129 534,37 грн.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Електротрейдінг груп» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Енерджі Юкрейн» (надалі - відповідач) про стягнення суми грошових коштів у розмірі 129 534,37 грн., з яких: 89 700,85 грн. - основний борг, 4 381,99 грн. - 3% річних, 9 062,48 грн. - пеня та 26 389,05 грн.- інфляційні втрати.

Позовні вимоги, з посилання на статтю 1, 70 Закону України «Про ринок електричної енергії», статтю 525, 526, 610, 629, 655, 692, 901, 903 Цивільного кодексу України, статтю 193 Господарського кодексу України, мотивовані неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання за Договором № БГ-20/0147 про участь у балансуючій групі від 22.09.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі № 910/11129/23, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Про розгляд Господарським судом міста Києва справи № 910/11129/23 сторони повідомлялися належним чином, що підтверджується повернутим на адресу суду повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення - позивачу.

Разом з цим, згідно відомостей з офіційного веб-сайту «Укрпошта», поштове відправлення за № 606 не було вручено відповідачу, про що здійснено відмітку від 04.09.2023: Повернення за зворотною адресою: "За закінченням встановленого терміну зберігання".

Крім того, 18.09.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду повернувся конверт поштового відправлення за № 606, який не було вручено відповідачу, про що здійснено відмітку: "За закінченням встановленого терміну зберігання".

Станом на дату розгляду справи інших заяв та/або доказів від сторін на підтвердження своїх вимог та заперечень, в тому числі клопотань процесуального характеру до Господарського суду міста Києва не надходило.

За приписами пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень", для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.09.2020 р. між позивачем (ТОВ «ЕТГ» або сторона відповідальна за баланс, або СВБ) та відповідачем (учасник балансуючої групи або учасник) було укладено Договір № БГ-20/0147 про участь у балансуючій групі (далі - Договір) за умовами пункту 2.1. якого ТОВ «ЕТГ» зобов`язується нести фінансову відповідальність за небаланси електричної енергії балансуючої групи перед оператором системи передачі (ОСП), а учасник балансуючої групи зобов`язується нести фінансову відповідальність за свої небаланси електричної енергії перед ТОВ «ЕТГ».

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що його ціна складається із сум:

4.1.1. вартості небалансів електричної енергії, що купується ТОВ «ЕТГ» у Учасника балансуючої групи в результаті створення таким Учасником профіциту електричної енергії на балансуючому ринку з доданням ПДВ 20%;

4.1.2. вартості небалансів електричної енергії, що продається ТОВ «ЕТГ» Учаснику балансуючої групи в результаті створення таким Учасником дефіциту електричної енергії на балансуючому ринку з доданням ПДВ 20%;

4.1.3. вартості послуг СВБ з адміністрування фінансової гарантії Учасника перед ОСП (у випадку надання таких послуг СВБ Учаснику на умовах Договору).

Відповідно до пункту 4.4. Договору сторони визначили, що обсяги купівлі - продажу електричної енергії, продані однією стороною і куповані іншою Стороною з метою врегулювання небалансів, визначаються в Акті купівля-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів, який оформлюється сторонами в порядку визначеному Договором.

У Розділі 6 Договору сторони визначили Порядок оформлення актів, виставлення рахунків та здійснення рахунків.

Так відповідно до абзацу третього пункту 6.1. Договору сторони узгодили, що обсяги та вартість небалансів, зазначені у Акті купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів, можуть бути врегульовані в наступних періодах відповідно до Правил врегулювання, що є Додатком 8 до Правил ринку, шляхом складання Коригувального акту ( врегулювання) після отримання відповідного акту-коригування (врегулювання) від ОСП та інформації в системі MMS. Направлення та підписання Коригувального акту (врегулювання) здійснюється у порядку та на умовах викладених у Договорі для Актів.

Крім того, положеннями пункту 6.7. передбачено, що разом з Коригувальним актом (врегулювання) СВБ формує та направляє Учаснику два рахунки на суму для сплати за результатами процедури врегулювання, що Сторони повинні сплатити та/або повернути одна одній.

Відповідно до пункту 6.8. оплата за небаланси СВБ або Учасником балансуючої групи здійснюється протягом 3-х банківських днів з моменту отримання належним чином оформленого рахунку.

За порушення строків розрахунків відповідно до цього договору, кожна зі сторін, на користь якої були прострочені платежі, має право нарахувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення, за кожен день прострочення. Пеня нараховується від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день протягом всього періоду прострочення. (пункт 8.2. Договору).

У пункті 12.1. Договору сторонами погоджено, що договір набуває чинності з дати його підписання обома Сторонами і діє до 22 вересня 2020 року включно. В частині виконання фінансових зобов`язань, Договір діє до їх повного виконання.

Якщо жодна зі Сторін не звернулась до іншої Сторони не менше ніж за один місяць до закінчення цього Договору з ініціативою щодо його розірвання, то цей Договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах.

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо стягнення суми основного боргу у розмірі 89 700,85 грн., позивач посилався на:

- Акт-коригування №ВН-к2021/1-42981146 від 05.10.2021 купівля-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів на суму 20 902,45 грн., який підписано сторонами та завірено печатками;

- Акт-коригування №ВН-к2021/3-42981146 від 11.11.2021 купівля-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів на суму 26 076,18 грн., який підписано сторонами договору в сервісі електронного документообігу «Вчасно»;

- Акт-коригування №ВН-к2021/4-42981146 від 03.12.2021 купівля-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів на суму 23 970,62,18 грн., який підписано сторонами договору в сервісі електронного документообігу «Вчасно»;

- Акт-коригування №ВН-к2021/5-42981146 від 16.12.2021 купівля-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів на суму 18 751,60 грн., який підписано сторонами договору в сервісі електронного документообігу «Вчасно»;

Крім того, позивач надав рахунок на оплату №ВН- 2021/1-42981146 від 07.10.2021 на суму 20 902,45 грн., який містить підпис посадової особи відповідача та печатку; рахунок на оплату №ВН- 2021/3-42981146 від 12.11.2021 на суму 26 076,18 грн.,який направлено відповідачу в сервісі електронного документообігу «Вчасно» 15.11.2021; рахунок на оплату №ВН- 2021/4-42981146 від 06.12.2021 на суму 23 970,62 грн.,який направлено відповідачу в сервісі електронного документообігу «Вчасно» 08.12.2021; рахунок на оплату №ВН- 2021/5-42981146 від 16.12.2021 на суму 18 751,60 грн.,який направлено відповідачу в сервісі електронного документообігу «Вчасно» 22.12.2021;

30.06.2023 за вих.№30/06-02 позивачем у сервісі електронного документообігу «Вчасно» направлялись відповідачу вимоги про сплату грошових коштів, які були нараховані відповідно до Акту-коригування №ВН-к2021/1-42981146 від 05.10. на суму 20 902,45 грн., Акту-коригування №ВН-к2021/3-42981146 від 11.11.2021 на суму 26 076,18 грн., Акту - коригування №ВН-к2021/4-42981146 від 03.12.2021 на суму 23 970,62,18 грн., Акту - коригування №ВН-к2021/5-42981146 від 16.12.2021 на суму 18 751,60 грн.

Спір у даній справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором № БГ-20/0147 у період жовтень-грудень 2021 року з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача 89 700,85 грн. - основний борг, 4 381,99 грн. - 3% річних, 9 062,48 грн. - пеня та 26 389,05 грн.- інфляційні втрати.

Приймаючи рішення, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" балансуюча група - об`єднання учасників ринку, що створюється на підставі договору про створення балансуючої групи, у межах якого визначений договором учасник ринку, який входить до такого об`єднання, несе відповідальність за баланс електричної енергії всіх інших учасників ринку, що входять до такого об`єднання; відповідальність за баланс - зобов`язання учасників ринку повідомляти і виконувати погодинні графіки електричної енергії відповідно до обсягів купленої та проданої електричної енергії та нести фінансову відповідальність за врегулювання небалансів; небаланс електричної енергії - розрахована відповідно до правил ринку для кожного розрахункового періоду різниця між фактичними обсягами відпуску або споживання, імпорту, експорту електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, та обсягами купленої і проданої електричної енергії, зареєстрованими відповідно до правил ринку; сторона, відповідальна за баланс, - учасник ринку, зобов`язаний повідомляти та виконувати свої погодинні графіки електричної енергії (та/або балансуючої групи) відповідно до обсягів купленої та/або проданої електричної енергії та фінансово відповідальний перед оператором системи передачі за свої небаланси (та/або небаланси балансуючої групи).

Відповідно до частини 1 статті 70 Закону України "Про ринок електричної енергії" усі учасники ринку, крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу, несуть відповідальність за свої небаланси електричної енергії.

Згідно з частиною 2 статті 70 Закону України "Про ринок електричної енергії" з метою врегулювання небалансів з оператором системи передачі учасник ринку має стати стороною, відповідальною за баланс, або передати свою відповідальність іншій стороні, відповідальній за баланс, шляхом входження до балансуючої групи. Електропостачальники є сторонами, відповідальними за баланс своїх споживачів. Сторони, відповідальні за баланс, зобов`язані нести фінансову відповідальність за небаланси електричної енергії перед оператором системи передачі.

Відповідно до частини 3 статті 70 Закону України "Про ринок електричної енергії" об`єднання учасників ринку у балансуючі групи здійснюється на добровільній договірній основі, за умови дотримання ними типових вимог до балансуючої групи, визначених правилами ринку. Порядок створення, реєстрації та припинення балансуючих груп визначається правилами ринку.

Купівля-продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, здійснюється між стороною, відповідальною за баланс, та оператором системи передачі за договором про врегулювання небалансів (частина 4 статті 70 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Відповідно до частини 5 статті 70 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи передачі врегульовує небаланси електричної енергії із сторонами, відповідальними за баланс, у порядку, визначеному цим Законом та правилами ринку. Врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення стороною, відповідальною за баланс, правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії з оператором системи передачі в обсягах небалансів електричної енергії за цінами небалансів, визначеними відповідно до правил ринку. Типовий договір про врегулювання небалансів електричної енергії затверджується Регулятором. Сторони, відповідальні за баланс, зобов`язані надавати гарантії виконання фінансових зобов`язань за договорами про врегулювання небалансів відповідно до правил ринку.

Згідно з частиною 6 статті 70 Закону України "Про ринок електричної енергії" вартість небалансів електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, розраховується адміністратором розрахунків для кожного розрахункового періоду доби залежно від обсягу небалансів електричної енергії цієї сторони та цін небалансів, визначених правилами ринку. Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається правилами ринку. Під час визначення обсягів небалансів електричної енергії правила ринку визначають порядок урахування обсягів електричної енергії, відпущеної та/або спожитої постачальником допоміжних послуг у разі фактичного надання допоміжних послуг.

Відповідно до частини 7 статті 70 Закону України "Про ринок електричної енергії" у рамках балансуючої групи сторона, відповідальна за баланс балансуючої групи, здійснює купівлю та продаж електричної енергії в обсязі небалансів електричної енергії, обумовлених такими учасниками балансуючої групи, на договірних засадах.

Згідно із статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у період з жовтня по грудень 2021 року продано відповідачу електроенергію для врегулювання небалансів на загальну суму 89 700,85 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи, а саме актами коригування (врегулювання): Акт-коригування №ВН-к2021/1-42981146 від 05.10.2021 купівля-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів на суму 20 902,45 грн., Акт-коригування №ВН-к2021/3-42981146 від 11.11.2021 купівля-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів на суму 26 076,18 грн., Акт-коригування №ВН-к2021/4-42981146 від 03.12.2021 купівля-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів на суму 23 970,62,18 грн., Акт-коригування №ВН-к2021/5-42981146 від 16.12.2021 купівля-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів на суму 18 751,60 грн.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 6.8. оплата за небаланси СВБ або Учасником балансуючої групи здійснюється протягом 3-х банківських днів з моменту отримання належним чином оформленого рахунку.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач направив на адресу відповідача рахунок на оплату №ВН- 2021/1-42981146 від 07.10.2021 на суму 20 902,45 грн., який містить підпис посадової особи відповідача та печатку; рахунок на оплату №ВН- 2021/3-42981146 від 12.11.2021 на суму 26 076,18 грн.,який направлено відповідачу в сервісі електронного документообігу «Вчасно» 15.11.2021; рахунок на оплату №ВН- 2021/4-42981146 від 06.12.2021 на суму 23 970,62 грн., який направлено відповідачу в сервісі електронного документообігу «Вчасно» 08.12.2021; рахунок на оплату №ВН- 2021/5-42981146 від 16.12.2021 на суму 18 751,60 грн., який направлено відповідачу в сервісі електронного документообігу «Вчасно» 22.12.2021;

Крім того, на адресу відповідача була направлена вимога № 30/06-02 від 30.06.2023, яка направлена відповідачу в сервісі електронного документообігу 03.07.2023 р. та отримано відповідачем 04.07.2023 р.

Будь-яких заперечень від відповідача щодо періоду нарахування, обсягу та вартості спожитої електричної енергії, часткової її сплати до суду не надходило.

Враховуючи викладене позовні вимоги щодо стягнення суми основного боргу у розмірі 89 700,85 грн. підлягають задоволенню.

Окрім цього, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 9 062,48 грн. пені, 4 381,99 грн. 3% річних та 26 389,05 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно пункту 1 статті 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до пункту 1 статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із пунктом 8.2. Договору за порушення строків розрахунків відповідно до цього договору, кожна зі сторін, на користь якої були прострочені платежі, має право нарахувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення, за кожен день прострочення. Пеня нараховується від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день протягом всього періоду прострочення.

Дослідивши здійснений позивачем розрахунок суми пені судом встановлено, що розрахунок відповідає вимогам зазначених вище норм цивільного законодавства, умовам договору та є арифметично вірним, а тому вказані вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 9 062,48 грн. підлягають задоволенню.

Крім цього, статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми за користування коштами.

Передбачені викладеними вище нормами законодавства, наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Дії відповідача, які полягають в порушенні зобов`язання щодо своєчасної оплати отриманих послуг та електроенергії, є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Вказана позиція також викладена в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок суми 3% річних судом встановлено, що розрахунок відповідає вимогам зазначених вище норм цивільного законодавства та є арифметично вірним, а тому вказані вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 4 381,99 грн. підлягають задоволенню.

Також перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних суд встановив, що він відповідає вимогам зазначених, а тому вказані вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат у сумі 26 389,05 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на наведені вище норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 89 700,85 грн., 3% річних у розмірі 4 381,99 грн,, інфляційних втрат у розмірі 26 389,05 грн. та пені у розмірі 9 062,48 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Радою Суддів України затверджено Рішення № 23 від 05.08.2022 "Про затвердження рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану" відповідно до якого, у керівників організацій, установ, підприємств та інших роботодавців має бути відпрацьований чіткий та зрозумілий алгоритм дій на випадок повітряної тривоги або інших сповіщень про небезпеку, які надходять від органів управління цивільного захисту, а у разі відсутності поблизу відповідних захисних споруд чи неможливості забезпечити надійний захист працівників у робочих приміщеннях, приймати рішення стосовно переведення працівників на дистанційну форму роботи.

З урахуванням Рішення Ради Суддів України № 23 від 05.08.2022, інтенсивністю повітряних тривог у місті Києві протягом липня - грудня 2023 року та загрозою ракетних ударів, судді та працівники суду змушені припиняти робочий процес та слідкувати у найближче укриття, яке розташоване за адресою: бульвар Тараса Шевченка, станція метро «Університет».

Враховуючи викладене, це значним чином вносить корективи у роботу суду та вищевказане впливає на дотримання строків під час розгляду справ у Господарському суді міста Києва.

Отже, беручи до уваги особливості режиму роботи суду, зважаючи на вищезазначені обставини, повний текст судового рішення по справі № 910/11129/23 виготовлено 18.12.2023.

На підставі викладеного та керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Електротрейдінг груп» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Енерджі Юкрейн» про стягнення 129 534,37 грн. - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Енерджі Юкрейн» (03061, місто Київ, вулиця Шепелєва Миколи, будинок 6; ідентифікаційний код: 42981146) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Електротрейдінг груп» (04116, місто Київ, вулиця Старокиївська, будинок 14; ідентифікаційний код: 42190690) основний борг у сумі 89 700 (вісімдесят дев`ять тисяч сімсот) грн. 85 коп., пеню у сумі 9 062 (дев`ять тисяч шістдесят дві) грн. 48 коп., 3% річних у сумі 4 381 (чотири тисячі триста вісімдесят одна) грн. 99 коп., інфляційні втрати у сумі 26 389 (двадцять шість тисяч триста вісімдесят дев`ять) грн. 05 коп. та судовий збір у сумі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп.

3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 18.12.2023.

Суддя І.В. Приходько