Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Зайченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні
клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮВАР»
про відшкодуванні понесених судових витрат на професійну правничу допомогу
про зобов`язання вчинити певні дії
за участі представників сторін:
від позивача: Кузьмічов О.Д.
від відповідача: Кулик О.І.
від третьої особи: не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧАВДАР 1» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮВАР» про зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що не надавав відповідачу згоду на розміщення рекламних засобів на частині фасаду будинку №1 по вул. Є. Чавдар в м. Києві та не укладав жодних договорів з Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЮВАР» щодо користування частиною фасаду будинку для розміщення рекламних засобів, а тому існують підстави для демонтажу відповідачем незаконно розміщеної зовнішньої реклами.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2023 позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧАВДАР 1» залишено без розгляду.
05.12.2023 через підсистему «Електронний суд» до суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮВАР» про долучення доказів понесених судових витрат та їх стягнення, у якому відповідач просить суд у зв`язку з залишення позову без розгляду здійснити розподіл судових витрат та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 295 707, 19 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2023 призначено судове засідання для розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮВАР» долучення доказів понесених судових витрат та їх стягнення на 20.12.2023.
У судове засідання 20.12.2023 з`явився представник відповідача, який підтримав заявлене клопотання та просив суд задовольнити у повному обсязі.
Представник позивача заперечував проти задоволення вказаного клопотання та просив суд відмовити у повному обсязі.
Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮВАР», суд дійшов наступного висновку.
В обґрунтування поданого клопотання представник відповідача зазначив, що після вступу у справу адвокатів Адвокатського об`єднання «Юридична фірма «Ілляшев та партнери» було здійснено ознайомлення з матеріалами справи та подані до суду письмові пояснення від 18.09.2023 р., в яких було, зокрема, зазначено, орієнтовний розмір судових витрат ТОВ «Лювар» на професійну правничу допомогу, а також проінформовано суд та учасників справи, що докази таких витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Відповідно до частин 5, 6 ст. 130 123 ГПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.
Згідно з вимогами частини першої статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відповідно до пункту 1 частини другої зазначеної статті належать витрати на професійну правничу допомогу.
За положенням частини першої статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Абзацом першим частини другої статті 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Поряд з цим, згідно з вимогами частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Отже, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, поданого разом з першою заявою по суті спору а також наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
При цьому, перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.
Суд зауважує, що відшкодування судових витрат здійснюється у разі подання разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат та наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Вказаний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 14.01.2019 у справі №927/26/18, від 17.12.2021 у справі №925/1502/20, від 21.06.2022 у справі №908/574/20.
Судом встановлено, що відповідачем не дотримано вищенаведених положень, зокрема, з першою заявою по суті спору (у відзиві на позовну заяву від 30.12.2021 (т. 1 с 41-46) не надано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат.
Як вбачається із матеріалів справи, у письмових поясненнях від 18.09.2023 (т. 2 с. 58) (після повернення матеріалів справи з експертної установи) представник відповідача заначив, що станом на момент подання цих письмових пояснень, витрати відповідача на правничу допомогу складають орієнтовно75 000,08 грн.
У той час 05.12.2023 представник відповідача подав клопотання про розмір судових витрат, який складає 295 707,19 грн.
Також суд зауважу, що відповідачем не дотримано і вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України, а саме останнім не було подано заяви про те, що докази понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу будуть подані пізніше.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У частині 4 та частині 8 ст. 80 ГПК України вказано, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Відтак, у суду відсутні підстави для здійснення перевірки наданих відповідачем доказів та надання їм оцінки, з огляду на встановлений факт недотримання ним вказаних вище положень ГПК України, що визначають процедуру звернення до суду з вимогою відшкодування судових витрат, зокрема, витрат професійної правничої допомоги.
Інших обставин для розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом даної справи, судом не встановлено. У такому випадку господарський суд, керуючись ст.129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю та, відповідно, не покладає такі витрати на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
З огляду на викладене суд не вбачає підстав для задоволення заяви відповідача про відшкодування понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду даної справи.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Відмовити Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮВАР" у відшкодуванні понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.
Суддя Л. Г. Пукшин