ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023 Справа № 914/2923/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю розглянув справу за позовом: Товариства обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», м. Київ

До відповідача : Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , м. Львів

Про стягнення 150184,81 грн.

За участі представників: не викликались, розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику сторін.

Встановив: Товариство обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», м. Київ, звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , м. Львів, 150184,81 грн. заборгованості, з яких: 72924,63 грн. прострочені платежі по тілу кредиту, 77260,18 грн. прострочені платежі по процентах.

Стислий виклад позиції позивача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 442674-КС-001 про надання кредиту від 11.01.2022 р., укладеного шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаного у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», в частині оплати платежів по тілу кредиту та платежів по процентах.

Стислий виклад заперечень відповідача.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити. Заперечуючи проти позову відповідач вказує на те, що на момент укладення Договору № 442674-КС-001 він перебував та здійснював свою господарську діяльність, як фізична особа-підприємець у м. Маріуполь Донецької області. Кредитні кошти фактично брались під цілі такої діяльності, а станом на даний час м. Мріуполь є тимчасово окупованою територією. Все майно, в тому числі фінансово-господарська документація, знищене. Вказане унеможливлює провадження господарської діяльності та отримання доходів, з яких відповідач мав намір повертати кредитні кошти. З огляду на це, на думку відповідача, можливим є тимчасове невиконання зобов`язань.

Відповідач посилається на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 р. № 2024/02.0-7.1, яким засвідчено форс-мажорні обставини.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Позовна заява залишалась без руху. У зв`язку з усуненням позивачем недоліків позовної заяви провадження у справі відкрито, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін.

Судом витребовувались докази з підстав, зазначених в ухвалі суду.

04.12.2023р. АТ «Таскомбанк» надано запитувану судом інформацію.

Мотивувальна частина рішення.

Враховуючи зміст позовної заяви, характер спірних правовідносин між сторонами, до переліку обставин, які є предметом доказування у справі, належить доказування існування обставин, які надають позивачу право на своєчасну та повну оплату відповідачем заборгованості, що є предметом спору у справі або ж доказування існування обставин, які спростовують факти, викладені у позовній заяві.

Вичерпний перелік доказів, якими сторони підтверджують існування обставин, що належать до предмета доказування у справі, зазначено ними в додатках до позовної заяви та відзиву.

Суд визнає встановленими, з огляду на вірогідність наявних у матеріалах справи доказів, такі обставини.

11.01.2022 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі - Кредитодавець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі - Позичальник) укладено Договір № 442674-КС-001 про надання кредиту (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1 Договору, Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 75 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам підприємцям.

Сторони погодили, що кредит надається строком на 24 тижні. Процентна ставка в день становить 0,86587334, фіксована. Комісія за надання кредиту - 11250 грн. Загальний розмір наданого кредиту: 75000грн. Термін дії договору до 28.06.2022 р.

Пунктом 2 Договору передбачено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (проценти за користування кредитом) нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту, згідно з графіком платежів.

На виконання умов Договору позивач надав 11.01.2022 р. відповідачу кредит у розмірі 75000,00 грн., шляхом перерахування коштів на банківську картку № НОМЕР_1 , що підтверджується довідками ТОВ «ФК Елаєнс» від 22.06.2023р. (3 платежi по 25 000 гривень), випискою АТ «ТАСКОМБАНК» по особовому рахунку за період з 11.01.2022 р. по 19.06.2023 р.

Той факт, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в АТ «Таскомбанк» випускалась банківська картка № НОМЕР_1 , яка діяла з 11.01.2022 р., підтверджується листом АТ «Таскомбанк», котрий надійшов на адресу суду 04.12.2023 р.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України).

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Правовідносини сторін у справі виникли з договору про надання кредиту.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач факт отримання від позивача на підставі договору 75000грн. не спростував та не заперечив.

Позивач стверджує, що станом на дату подання позовної заяви сума прострочених платежів по тілу кредиту становить 72924,63 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч. 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1, 2 кредитного договору, плата за користування Кредитом за цим Договором фіксована та становить 0,86587334 процентів в день. Протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (проценти за користування кредитом) нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно графіку платежів.

Перевіривши розрахунок заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом, суд не виявив у ньому помилок.

Доказами, які є у матеріалах справи, підтверджується наявність заборгованості відповідача перед позивачем по кредитному договору № 442674-КС-001 від 11.01.2022р., яка складається з 72924,63грн. суми прострочених платежів по тілу кредиту та 77260,18 грн. суми прострочених платежів по процентах.

Згадний кредитний договір відповідач у судовому порядку не оспорив, натомість, отримав кредитні кошти, користувався ними.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач не заперечує факт укладення Договору та отримання кредитних коштів за згаданим Договором.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ст.8 вищевказаного Закону, юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Відповідно до п. п. 1, 5, 6, 12 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Згідно із частиною 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Частиною 6 статті 11 вищевказаного закону передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 вказаного закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими відповідачем та підлягають до задоволення в заявній сумі.

Суд не бере до уваги посилань відповідача на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 та заперечення проти позову, викладені у відзиві. З огляду на таке.

Верховний Суд у своїй постанові від 25.01.2022 у справі №904/3886/21 дійшов таких висновків: «…Форс-мажорні обставини не мають преюдиціального (заздалегідь встановленого) характеру. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом…».

Таким чином, загальний лист ТПП від 28.02.2022 не відповідає вимогам конкретизації впливу відповідної форс-мажорної обставини на неможливість виконання обов`язку щодо своєчасного внесення платежів згідно із Договором про надання кредиту (а доведення причинно-наслідкового зв`язку в такому випадку є обов`язковим).

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 126, 129, 236, 238, 239, 240, 241, 242, 247-252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд.26, офіс 411, ) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, ) 72924,63грн. прострочених платежів по тілу кредиту, 77260,18 грн. прострочених платежів по процентах та 2147,20 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення судового рішення.

Суддя Бортник О.Ю.