ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2023 р. Справа№ 911/1587/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Козир Т.П.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 12.12.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської обласної прокуратури

на рішення Господарського суду Київської області

від 01.12.2022

у справі №911/1587/22 (суддя Ю.В. Подоляк)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут"

до Калинівської селищної ради

про стягнення 754 723,48 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" до Калинівської селищної ради про стягнення 754 723,48 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії від 20.12.2021 № 60СВ797-19153-21 щодо здійснення розрахунку за поставлену електричну енергію у період з грудня 2021 року по січень 2022 року у встановлений договором строк.

Рішенням Господарського суду Київської області від 01.12.2022 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Калинівської селищної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" 754 723 грн 48 коп. основного боргу та 2 481 грн 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Судове рішення мотивовано тим, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором постачання електричної енергії від 20.12.2021 № 60СВ797-19153-21, укладеного між Калинівською селищною радою та ТОВ "Львівгаз збут", є обґрунтованими та підтверджені актами приймання-передачі електроенергії, рахунками на оплату та актом звіряння взаєморозрахунків.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Київська обласна прокуратура

звернулась безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Київської області від 01.12.2022 у справі № 911/1587/22 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що оскаржуване рішення постановлено судом з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. При цьому скаржник посилався на те, що правове регулювання відносин за договором від 20.12.2021 здійснюється з урахуванням вимог ЗУ "Про публічні закупівлі", умовами якого (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 29.12.2021) визначено, що загальний обсяг поставки електричної енергії за період з грудня 2021 року по січень 2022 року становить 136 532 кВт/год на загальну суму 559 782,84 грн, тому судом першої інстанції, всупереч умов договору від 20.12.2021, визнано обставини виконання договору та поставки електричної енергії у більшому розмірі, що перевищує встановлене зобов`язання за умовами даного договору. Також скаржник зазначив, що поставка товару у листопаді 2021 року умовами проведення відкритих торгів закувлі UA-2021-11-18-007404-a, договором від 20.12.2021 № 60СВ797-19153-21 не передбачалась через відсутність таких домовленостей та неможливості здійснення таких поставок до оголошення проведення закупівлі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.06.2023 апеляційну скаргу у справі №911/1587/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Кравчук Г.А., Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 витребувано матеріали справи з суду першої інстанції та відкладено вирішення питання щодо подальшого руху справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2023 поновлено Київській обласній прокуратурі строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 01.12.2022 у справі №911/1587/22. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Київської області від 01.12.2022 у справі №911/1587/22. Зупинено дію рішення Господарського суду Київської області від 01.12.2022 у справі №911/1587/22 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги та призначено судове засідання на 26.09.2023.

На електронну адресу Північного апеляційного господарського суду 16.08.2023 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечено доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі.

Київською обласною прокуратурою 25.08.2023 подано до Північного апеляційного господарського суду відповідь на відзив, повторно викладено доводи зазначені в апеляційній скарзі.

Розгляд справи відкладався.

В судовому засіданні 12.12.2023 був присутній прокурор та представник позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений шляхом доставки процесуальних документів до Електронного кабінету, що підтверджується довідкою від 11.12.2023.

Відповідно до частини п`ятої статті 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС) у порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Оскільки явка представників учасників справи в судове засідання не була визнана обов`язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення відповідача про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Положеннями частин першої, другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із частиною третьою статті 4 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" Конституцію України доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини третьої статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно із частиною третьою статті 24 Закону про прокуратуру право подання апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення в цивільній, адміністративній, господарській справі надається прокурору, який брав участь у судовому розгляді, а також незалежно від участі в розгляді справи прокурору вищого рівня: Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, першим заступникам та заступникам керівників обласних прокуратур, керівнику, заступникам керівника, керівникам підрозділів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Відповідно до частини четвертої статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Статтею 23 Закону про прокуратуру визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини (абзаци 1, 2 частини третьої).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії (абзаци 1- 4 частини четвертої статті 23 Закону про прокуратуру).

Отже, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц).

Звертаючись із апеляційною скаргою у цій справі № 911/1587/22 до суду апеляційної інстанції в інтересах держави та Калинівської селищної об`єднаної територіальної громади в особі відповідача, прокурор обґрунтовував наявність підстав для представництва вказаного органу в суді порушенням інтересів держави, зазначивши, що в даному випадку інтереси держави (територіальної громади) полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захисті прав та свобод органів місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. При цьому неналежний захист інтересів об`єднаної територіальної громади органом місцевого самоврядування створив загрозу економічній безпеці територіальної громади, зокрема, щодо економного, цільового та ефективного використання коштів місцевого бюджету, що призвело до порушення інтересів держави у вказаній сфері суспільних відносин. Втрати фінансових ресурсів місцевого бюджету свідчать про порушення прав та законних інтересів Калинівської селищної об`єднаної територіальної громади.

Прокурор в апеляційній скарзі зазначив, що прокуратурою після проведення 18.05.2023 ознайомлення зі справою № 911/1587/22 та самостійного виявлення факту безпідставності позовних вимог ТОВ "Львівгаз збут" до селищної ради про стягнення 754 723,48 грн та прийняття оскаржуваного рішення судом першої інстанції, 22.05.2023 було здійснено попередні листування з Калинівською селищною радою.

Відповідна до листа Калинівської селищної ради від 02.06.2023 № 1094/09-17 остання фактично погодилась з рішенням суду першої істанції, при цьому зазначила, що не вбачає підстав як для самостійного оскарження рішення в апеляційному порядку, так і для його оскарження прокуратурою.

Ураховуючи, що інтереси держави до цього часу залишаються не захищеними, а Калинівською селищною радою допущено бездіяльність, суд приходить до висновку, що вбачаються підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах.

З матеріалів справи слідує, що за результатами проведення аукціону та розгляду тендерних пропозицій переможцем відкритих торгів UA-2021-11-18-007404-а щодо закупівлі електричної енергії за кодом у Єдиному закупівельному словнику ДК 021:2015:09310000-5 зі строком поставки до 31 грудня 2021 року у кількості 113 777 кВт/год з очікуваною вартістю 512 000,00 грн замовником, 08.12.2021 визначено ТОВ "Львівгаз збут" з пропозицією у сумі 466 485,70 грн, з яким 20.12.2021 Калинівською селищною радою було укладено договір про постачання електричної енергії № 60СВ797-19153-21.

Відповідно до пункту 2.1 договору постачальник зобов`язався поставити відповідачу споживачу товар, визначений згідно коду ДК 021:2015-09310000-5 - Електрична енергія для забезпечення потреб електроустановок споживача, включно з тарифом на послуги з передачі електричної енергії, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Пунктом 2.3 договору встановлено, що обсяг постачання електричної енергії становить 113 777 кВт/год. Обсяги закупівлі електричної енергії можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", Закону України "Про публічні закупівлі" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (пункт 2.4 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору строк (термін) поставки: до 31 грудня 2021 року. Місце поставки (передачі) товару: 08623, Україна, Київська область, селище міського типу Калинівка Васильківського району, вулиця Центральна, будинок 57 (п. 3.2 договору).

Згідно п. 5.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору. Загальна вартість цього договору на момент його укладення становить 466 485,70 грн з ПДВ. З урахуванням ст. 48 Бюджетного кодексу України зобов`язання відповідача за цим договором в частині оплати поставленої електричної енергії виникають у 2021 році, та в межах асигнувань, встановлених кошторисом.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника протягом 15 календарних днів у розмірі 100 % за рахунок коштів місцевого бюджету, коштів від господарської діяльності підприємства, за рахунок відшкодування вартості енергоносіїв, з моменту підписання сторонами видаткової накладної або акту приймання-передачі (п. 5.3 договору).

Цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє в частині постачання електричної енергії з дати, вказаної у цьому договорі, та в цілому до 31 грудня 2021 року, а в частині взятих на себе зобов`язань сторонами - до їх повного виконання (п. 13.1 договору).

В додатку № 1 до договору сторони погодили період постачання електричної енергії споживачу: з моменту підписання договору до 31 грудня 2021 року та планові місячні обсяги споживання електричної енергії у розрізі кожного місяця 2021 року.

В додатку № 2 до договору сторони погодили комерційну пропозицію "Бюджет" для споживачів, які не відносяться до сегменту ринку, обов`язки постачання якому покладені на постачальника універсальної послуги. В комерційній пропозиції визначено таке: спосіб оплати - оплата електричної енергії здійснюється споживачем за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку. Оплата здійснюється на поточний рахунок із спеціальним режимом постачальника, зазначений в договорі або розрахункових документах. Оплата рахунка постачальника за договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не пізніше 5 робочих днів від дати його отримання споживачем. Термін дії договору до 31.12.2021. Дія договору може бути продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 % суми, визначеної в початковому договорі про закупівлю, укладеному в попередньому році, якщо видатки на досягнення цієї цілі затверджено в установленому порядку.

Додатковою угодою від 29.12.2021 № 1 до договору сторони, з метою проведення процедури закупівлі електричної енергії на 2022 рік, продовжили дію договору на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2022 року, в обсязі, що не перевищує 20 % суми, визначеної в даному договорі.

У відповідності до пункту 2 додаткової угоди її гранична сума становить 93 297,14 грн в т.ч. ПДВ - 15 549,52 грн.

Також сторони підписали додаток № 1, в якому погодили планові місячні обсяги споживання електричної енергії у розрізі кожного місяця 2022 року.

Таким чином, умовами договору від 20.12.2021 та додатковою угодою від 29.12.2021 визначено загальний обсяг поставки електричної енергії за період з грудня 2021 року по січень 2022 року який становить - 136 532 кВт/год (113 777 кВт/год + 22 755 кВт/год) на загальну суму 559 782,84 грн (466 485,70 грн + 93 297,14 грн).

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивач у грудні 2021 року - січні 2022 року поставив відповідачу електричну енергію в обсязі 228 571 кВт/год на суму 937 141,19 грн, що підтверджується актами приймання-передачі електричної енергії від 31.12.2021 № ЗЛВ81090483 на суму 344 051,53 грн та № ЗЛВ82005396 на суму 593 089,66 грн, які підписані в двосторонньому порядку уповноваженими представниками сторін та їх підписи скріплені печатками позивача та відповідача, завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із купівлею-продажем електричної енергії здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про ринок електричної енергії", Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 р. "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії", іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Пунктом 8) ст. 46 цього ж закону передбачено, що оператор системи розподілу забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Згідно з п. 2.3.11. Правил комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Кодексу комерційного обліку та цих Правил.

Відповідно до п. 2.3.14. Правил постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку.

Пунктами 4.3., 4.12., 4.13. Правил визначено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

У відповідності до пункту 4.12. Правил розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку (пункт 4.13. Правил).

Відповідно до підпункту 6.1. п. 6 Розділу XIII "Перехідні положення" Кодексу комерційного обліку електричної енергії, обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить один місяць. Зчитування показів лічильника провадиться постачальником послуг комерційного обліку та/або оператором мережі, та/або споживачем щомісяця відповідно до умов договору.

Судом встановлено, що позивачем, на виконання умов укладеного сторонами договору від 20.12.2021 (з урахуванням додаткової угоди від 29.12.2021) були сформовані та виставлені до сплати відповідачу рахунки за спожиту електричну енергію за період з грудня 2021 року по січень 2022 року.

За твердженням позивача, відповідачем частково погашено заборгованість за договором від 20.12.2021 (з урахуванням додаткової угоди від 29.12.2021) за спірний період у розмірі 675 647,76 грн.

Враховуючи викладене, матеріалами справи підтверджується факт надання позивачем відповідачу послуг з постачання електричної енергії за договором про постачання електричної енергії у спірний період у вищезазначених обсягах та сумі.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача заборгованості за електричну енергію нараховану за листопад 2021 року в обсязі 120 300 кВт/год на суму 493 230,05 грн, оскільки вказаний період нарахування не врегульований умовами договору від 20.12.2021 та не міг бути погоджений упродовж проведення відкритих торгів UA-2021-11-18-007404-a, оскільки виник до його проведення.

Крім того, колегією суддів враховано, що умовами укладеного сторонами договору постачання електричної енергії від 02.04.2021 № 60С797-5590-21, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" та Калинівською селищною радою за результатами відкритих торгів UA-2021-02-26-000237-с, який в матеріалах справи відсутній та судом не досліджувався, було врегульовано поставку електроенергії у листопаді 2021 року.

Таким чином, умови поставки електроенергії у листопаді 2021 року врегульовані іншим правочином, який не є предметом розгляду в межах даного спору, відтак, акт приймання-передачі електричної енергії від 30.11.2021 № 3ЛВ81084431 є неналежним доказом у підтвердження наявності заборгованості у відповідача за договором від 20.12.2021 № 60СВ797-19153-21.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідача 493 230,05 грн заборгованості, нарахованої за листопад 2021 року за договором від 20.12.2021, тому в цій частині доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим у задоволенні позову про стягнення з відповідача 493 230,05 грн слід відмовити.

З огляду на те, що у встановлений договором від 20.12.2021 строк і станом на час розгляду справи відповідач обов`язок щодо повної оплати спожитої електричної енергії у період з грудня 2021 року по січень 2022 року не виконав, його основна заборгованість, з урахуванням часткової оплати, перед позивачем складає 261 493,43 грн.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 261 493,43 грн.

Доводи апелянта, про те, що заявлені позивачем обсяги електричної енергії та сума нарахування за спірний період перевищують обумовлені договором від 20.12.2021 (з урахуванням додаткової угоди №1) обсяги електричної енергії та загальну вартість договору, при цьому, матеріали справи та дані веб-сайту "Prozorro" не містять документів, які свідчать про збільшення обсягу товару та суми укладеного договору від 20.12.2021 є неспроможними, оскільки вони не спростовують факту виникнення між сторонами договірних відносин, постачання позивачем та споживання відповідачем електричної енергії у спірний період у обсягах заявлених позивачем.

Стосовно посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 910/11847/19, то суд зазначає, що висновок у згаданій постанові стосується інших обставин справи, які протилежні обставинам даної справи, зокрема, у справі № 910/11847/19 обов`язок по оплаті відповідачем послуг, наданих у спірний період, не виник на підставі договору, який повністю був виконаний сторонами, а оформлення сторонами відносин у спрощений спосіб було не доведеним; натомість, у даній справі, обсяги та вартість спожитої електричної енергії у період, що охоплюється договором від 20.12.2021 (з урахуванням додаткової угоди № 1) підтверджені належними доказами.

Усі інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За результатами перегляду даної справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Київської обласної прокуратури підлягає частковому задоволенню, рішення Господарського суду Київської області від 01.12.2022 у справі №911/1587/22 - скасуванню в частині стягнення заборгованості в розмірі 493 230,05 грн.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги розподіляються у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

У той же час, колегією суддів враховано, що судом першої інстанції допущено помилку при здійсненні розрахунку відшкодування розміру витрат по сплаті судового збору покладеного на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської обласної прокуратури задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Київської області від 01.12.2022 у справі №911/1587/22 скасувати в частині стягнення основного боргу в розмірі 493 230,05 грн.

В решті рішення Господарського суду Київської області від 01.12.2022 у справі №911/1587/22 в частині стягнення 261 493,43 грн залишити без змін.

Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

"1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" до Калинівської селищної ради про стягнення 754 723,48 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Калинівської селищної ради (вул. Центральна, 57, смт Калинівка, Фастівський р-н, Київська обл., 08623, ідентифікаційний код 04359873) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" (вул. Шевченка Т., 111А, м. Львів, 79039, ідентифікаційний код 39594527) 261 493 (двісті шістдесят одна тисяча чотириста дев`яносто три) грн 43 коп. основного боргу та 3 922 (три тисячі дев`ятсот двадцять дві) грн 40 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити".

Стягнути з Калинівської селищної ради (вул. Центральна, 57, смт Калинівка, Фастівський р-н, Київська обл., 08623, ідентифікаційний код 04359873) на користь Київської обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 5 883 (п`ять тисяч вісімсот вісімдесят три) грн 60 коп.

Матеріали справи №911/1587/22 повернути Господарському суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 19.12.2023

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Г.А. Кравчук

Т.П. Козир