ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13 грудня 2023 року Справа № 903/1048/23

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Ведмедюка М.П.,

за участю представників:

від позивача: н/з,

від відповідача: н/з,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РОБЕРТ БОШ ЛТД", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ґанок", м. Луцьк

про стягнення 862268,52 грн.,

в с т а н о в и в:

05.10.2023 до Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява б/н від 29.09.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю "РОБЕРТ БОШ ЛТД" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ґанок" 862268,52 грн., з яких: 441763,71 грн. заборгованості за договором №621644-РТ від 03.01.2018; 293385,14 грн. пені; 19390,04 грн. процентів річних; 107729,63 грн. збитків, завданих інфляцією, 12934,03 грн. судового збору.

Ухвалою суду від 10.10.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 08.11.2023; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України до 06.11.2023.

В судове засідання 08.11.2023 представник відповідача не з`явився, відповідач відзиву на позов не подав.

Ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 10.10.2023 було надіслано сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Проте, ухвала суду від 10.10.2023, надіслана відповідачу, повернулась без вручення адресату, причини повернення - адресат відсутній за вказаною адресою.

В судовому засіданні 08.11.2023 представник позивача висловив думку про можливість закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 08.11.2023 було закрито підготовче провадження; постановлено призначити справу до судового розгляду по суті на 06.12.2023.

06.12.2023 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному розмірі; заявив клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.; повідомив, що докази на підтвердження витрат на правову допомогу будуть подані впродовж 5 днів після ухвалення рішення суду.

06.12.2023 представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Ухвалу суду від 08.11.2023 було надіслано відповідачу за адресою: м. Луцьк, вул. Єршова, будинок 7 Г.

Згідно з безкоштовним запитом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходженням юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ґанок" є: м. Луцьк, вул. Єршова, будинок 7 Г.

Проте, ухвала суду від 08.11.2023, надіслана відповідачу, повернулась без вручення адресату, причини повернення - адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п. 99-2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 №270 в чинній редакції (надалі - Правила) рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17.

В судовому засіданні 06.12.2023 було оголошено перерву до 13.12.2023.

11.12.2023 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

12.12.2023 представника позивача надіслав заява від 07.12.2023, до якої додано розрахунок суми інфляційних втрат.

12.12.2023 через систему «Електронний суд» представник позивача надіслав письмові пояснення про те, що до позовної заяви було помилково приєднано розрахунок інфляційних втрат, який стосується іншого відповідача - не сторони цієї справи; просить приєднати до матеріалів справи розрахунок суми інфляційних втрат у розмірі 107729,63 грн., який складено щодо відповідача у цій справі. Зазначає, що сума інфляційних втрат у розрахунку така ж, яка вказана у позовній заяві - 107729,63 грн.

Оскільки позивач помилково приєднав до позовної заяви інший розрахунок інфляційних втрат щодо іншого суб`єкта, а у розрахунку, який просить приєднати представник позивача, сума інфляційних втрат така ж, яка вказана у позовній заяві - 107729,63 грн., суд задовольнив клопотання.

13.12.2023 в судове засідання представники сторін не з`явилися.

Відповідача про судовий розгляд повідомлено шляхом надіслання ухвали-повідомлення від 06.12.2023.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Судом враховано, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду справи, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору, а тому 13.12.2023 судом було вирішено спір за відсутності представників сторін, зважаючи на те, що сторони належним чином були повідомлені про судовий розгляд, за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю з огляду на наступне.

03.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "РОБЕРТ БОШ ЛТД" як продавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ґанок" як покупцем було укладено договір № 621644-, згідно з п. 1.1. якого протягом строку дії цього договору продавець продає, а покупець купує товар діючого асортименту продавця (надалі - товар), а також компенсує, за наявності, транспортні послуги продавця з поставки таких товарів. (а.с. 11-21).

Пунктом 1.2. договору передбачено, що загальна сума договору складає суму вартості всіх партій товару, поставлених покупцю продавцем протягом терміну дії даного договору, та, за наявності, суму транспортних послуг, пов`язаних з доставкою продавцем товару, яка компенсується покупцем.

Відповідно до п. 3.3. прийом-передача товару оформляється підписанням покупцем/перевізником товарної/товарно-транспортної накладної із зазначенням дати підписання і наданням належних документів відповідно до законодавства України. У товарній/товарно-транспортній накладній обов`язково вказується номер та дата цього договору, на підставі якого здійснюється поставка товару.

Згідно із п. 5.3. договору, оплата здійснюється на умовах постійного кредиту - 100% суми, зазначеної у рахунку та/або товарній накладній, у вигляді післяплати протягом 45 календарних днів (кредитних днів) з дати виписки продавцем рахунку та/або товарної накладної.

Відповідно до п. 5.7. договору у разі несплати покупцем вартості товару та не здійснення компенсації транспортних послуг (за наявності) в терміни встановлені п.5.3 цього договору або у рахунках та/або товарних накладних, продавець має право вимагати оплату покупцем пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, від простроченої суми, за кожен день затримки оплати. Сторони узгодили, що нарахування неустойки не припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання з оплати мало бути виконано.

Договір № 621644-РТ від 03.01.2018 підписаний представниками та скріплений печатками сторін.

На виконання умов договору позивач за період з 17.01.2022 по 22.02.2022 передав відповідачу окремими партіями товар на загальну суму 441763,71 грн. з ПДВ, що підтверджується копіями товарних накладних: № від 17.01.2022 на суму 12380,48 грн., № від 20.01.2022 на суму 14766,47 грн., № від 21.02.2022 на суму 5666,78 грн., № від 21.01.2022 на суму 20340,66 грн., № від 24.01.2022 на суму 3322,92 грн., № від 25.01.2022 на суму 1231,72 грн., № від 25.01.2022 на суму 299,54 грн., № від25.01.2022 на суму 5199,20 грн., № від 25.01.2022 на суму 265,85 грн., № від 25.01.2023 на суму 4045,15 грн., № від 27.01.2022 на суму 54224,65 грн., № від 27.01.2022 на суму 40302,92 грн., № від 31.01.2022 на суму 6398,40 грн., № від 31.01.2022 на суму 23105,93 грн., № від 31.01.2023 на суму 29909,02 грн., № від 02.02.2022 на суму 2989,66 грн., № від 03.02.2022 на суму 38487,05 грн., № від 04.02.2022 на суму 11869,79 грн., № від 07.02.2023 на суму 12597,50 грн., № від 08.02.2022 на суму 24077,71 грн., № від 09.02.2022 на суму 22836,83 грн., № від 10.02.2022 на суму 259,01 грн., № від 11.02.2022 на суму 22647,08 грн., № від 15.02.2022 на суму 20012,06 грн., № від 16.02.2022 на суму 10860,24 грн., № від 17.02.2022 на суму 2879,20 грн., № від 17.02.2022 на суму 16413,14 грн., № від 18.02.2022 на суму 9835,62 грн., № від 18.02.2022 на суму 11182,57 грн., № від 21.02.2022 на суму 2595,01 грн., копією товаро-транспортної накладної №В20220222KN0023_6 від 22.02.2022 та копією рахунку № від 22.02.2022 до товарної накладної № від 22.02.2022 на суму 10761,55 грн.

Відповідач вартості переданого товару не оплатив.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за переданий товар на час розгляду справи становить 441763,71 грн.

Доказів, які б спростовували заборгованість у розмірі 441763,71 грн., або доказів її оплати, відповідач суду не надав.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором купівлі - продажу.

Згідно із ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У зв`язку із неоплатою відповідачем вартості отриманого товару підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача 441763,71 грн. заборгованості за переданий товар.

У зв`язку із порушенням відповідачем строку оплати товару, визначеного договором №621644-РТ від 03.01.2018, позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача 293385,14 грн. пені, 19390,04 грн. процентів річних, 107729,63 грн. збитків, завданих інфляцією.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно із статтями 230, 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку відповідач зобов`язаний сплатити за невиконання чи неналежне виконання господарського зобов`язання. Якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом положень ч. 4 та 6 ст. 231 ГК України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як роз`яснив Пленум Вищого господарського суду України в п. 2.5. постанови «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» № 14 від 17.12.2013 приписом ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Відповідно до п. 5.7. договору у разі несплати покупцем вартості товару та не здійснення компенсації транспортних послуг (за наявності) в терміни встановлені п.5.3 цього договору або у рахунках та/або товарних накладних, продавець має право вимагати оплату покупцем пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, від простроченої суми, за кожен день затримки оплати. Сторони узгодили, що нарахування неустойки не припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання з оплати мало бути виконано.

Враховуючи приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, п. 5.7. договору є правові підстави для стягнення з відповідача 293385,14 грн. пені за порушення строку оплати товару. Пеня обчислена позивачем за прострочення оплати товару окремо за кожною видатковою накладною, враховуючи строки оплати, встановлені договором..

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки суми процентів річних та збитків, завданих інфляцією, суд встановив, що розрахунки є арифметично правильними та відповідають вимогам чинного законодавства.

Отже, стягненню з відповідача у зв`язку із порушенням ним строку виконання зобов`язання з оплати вартості переданого товару підлягає 19390,04 грн. процентів річних, 107729,63 грн. збитків, завданих інфляцією.

Проценти річних та збитки, завдані інфляцією, також обчислені позивачем за прострочення оплати товару окремо за кожною видатковою накладною, враховуючи строки оплати, встановлені договором.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зменшення розміру заявленої до стягнення суми штрафних санкцій є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені.

Вирішуючи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

У постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду також вказала, що відсотки річних, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника та не можуть розглядатися як спосіб отримання кредитором доходів.

Отримавши за період з 17.01.2022 по 22.02.2022 товар на загальну суму 441763,71 грн., відповідач не оплачував його зовсім, прострочення оплати триває майже два роки, поважних причин, які вплинули на тривале невиконання зобов`язання з оплати відповідач у процесі судового розгляду не навів, клопотання про зменшення не заявляв, а тому підстави для зменшення заявлених до стягнення сум пені, процентів річних відсутні, вони є компенсацію позивачу майнових втрат, яких він зазнав внаслідок відсутності здійснення з ним розрахунку впродовж тривалого періоду з боку боржника.

У зв`язку із задоволенням позову на підставі ст. 129 ГПК України судовий збір у розмірі 12934,03 грн., сплачений позивачем, слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ґанок" (43023, Волинська область, м. Луцьк (з), вул. Єршова, буд. 7 Г, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОБЕРТ БОШ ЛТД" (02152, м. Київ, проспект Павла Тичини, буд. 1В, офіс А701, )

- 441763 грн. 71 коп. заборгованості,

- 293385 грн. 14 коп. пені,

- 19390 грн. 04 коп. процентів річних,

- 107729 грн. 63 коп. збитків, завданих інфляцією,

- 12934 грн. 03 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду впродовж 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено і підписано 15.12.2023.

Суддя І. О. Якушева