ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023 Справа № 914/2120/22

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., за участі секретаря судового засідання Гриб І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 , місто Львів

до відповідача-1 ОСОБА_2 , місто Оффенбах на Майні, Федеративна Республіка Німеччини

до відповідача-2 Карстен Міхаеля, місто Ветцлар, Федеративна Республіка Німеччини

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «G&K Global GmbH», місто Ветцлар, Федеративна Республіка Німеччини

про солідарне стягнення 161 625,00 євро.

За участі представників сторін:

від позивача: Авдєєнко В.В. адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЛВ №000874 від 21.02.2018; ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВС № 1160803 від 21.06.2023), Пукаляк Тарас Михайлович;

від відповідача-1: Дорофєєв Д.О. адвокат (ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВК №1039220 від 13.07.2023); присутній в режимі відеоконференції;

від відповідача-2: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився.

Процес.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до відповідача-1 ОСОБА_2 , до відповідача-2 ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 161 625,00 євро, з яких 150 000,00 євро основного боргу, 11 625,00 євро трьох процентів річних.

Третьою особою позивач зазначив Товариство з обмеженою відповідальністю «G&K Global GmbH», місто Ветцлар Федеративна Республіка Німеччини.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору б/н від 01.09.2022 (вх.№2841/22).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 06.09.2022, справу передано для розгляду судді Кидисюку Р.А.

Ухвалою від 12.09.2022 задоволено заяву судді Кидисюка Р.А. про самовідвід та постановлено відвести суддю Кидисюка Р.А. від розгляду справи №914/2120/22.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Львівської області №107 від 22.09.2022 відповідно до пунктів 2.3.25 та 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та рішення зборів суддів Господарського суду Львівської області від 07.08.2020 року призначено повторний автоматизований розподіл справи №914/2120/22.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2022, справу передано для розгляду судді Сухович Ю.О.

Ухвалою від 27.09.2022 суд залишив без руху позовну заяву ОСОБА_3 та надав позивачу строк для усунення недоліків.

Господарський суд Львівської області ухвалою від 19.10.2022 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 16.11.2022 о 10:00 год. Вказаною ухвалою суд постановив залучити до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «G&K Global GmbH», місто Ветцлар Федеративна Республіка Німеччини як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів. Крім того, вказаною ухвалою суд постановив відстрочити позивачу сплату судового збору в сумі 70 385,36 грн до ухвалення судового рішення у справі.

З метою забезпечення повідомлення про розгляд справи відповідача-1, відповідача-2 та третю особу, що не є резидентами України в порядку, передбаченому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року (Гаага), суд звертався із дорученням про вручення судових документів до Компетентного органу Федеративної Республіки Німеччини на території землі Гессен (Der Prаsident des Oberlandesgerichts Frankfurt am Main, який знаходиться за адресою: Zeil 42, Postfach 10 01 01, 60313 Frankfurt am Main) з проханням про вручення судових/позасудових документів.

Ухвалою від 07.12.2022 суд постановив зупинити провадження у справі до надходження відповіді від компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів виконання судового доручення про вручення судових документів: відповідачу-1 ( ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 - паспорт тип НОМЕР_1 ); відповідачу-2 ( ОСОБА_4 - паспорт № НОМЕР_2 ); третій особі (Товариству з обмеженою відповідальністю «GT&K Global GmbH» номер фірми: HRB7744). Вказаною ухвалою суду зобов`язав ОСОБА_1 у строк до 04.01.2023 надати суду копії наступних документів (з нотаріально завіреним перекладом на німецьку мову) перелік яких зазначений в ухвалі суду від 07.12.2022.

Також, вказаною ухвалою суд постановив підготовче засідання призначити на 21.06.2023, а у випадку невиконання судового доручення до вказаної дати, суд постановив розгляд справи повторно відкласти на 19.07.2023.

Враховуючи те, що судом було визначено дату наступного судового засідання 21.06.2023, провадження у справі було поновлено відповідно до ухвали суду від 16.06.2023 та призначено підготовче засідання на 21.06.2023 року.

Оскільки станом на дату судового засідання відповіді від компетентного органу федеральної землі Німеччини за місцем реєстрації відповідачів 1, 2 та третьої особи, як це визначено Німеччиною під час ратифікації Гаазької конвенції, а саме: компетентного органу землі Гессен Федеративної Республіки Німеччина - Der Prаsident des Oberlandesgerichts Frankfurt am Main, який знаходиться за адресою: Zeil 42, 60313 Frankfurt am Main на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів виконання судового доручення про вручення судових документів відповідачам 1, 2 та третій особі не надходило, беручи до уваги те, що ухвалою від 07.12.2022 судом визначено дату наступного судового засідання - 19.07.2023 о 10:00 год., суд дійшов висновку відкласти підготовче засідання на 19.07.2023 о 10:00 год.

Протокольною ухвалою від 19.07.2023 суд застосовуючи принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до практики Європейського суду з прав людини відклав підготовче засідання на 17.08.2023, відсутнім в судовому засіданні відповідачам 1, 2 та третій особі, суд в порядку статті 121 Господарського процесуального кодексу України, надіслав ухвалу-повідомлення про дату та час наступного судового засідання. Явка представників учасників справи не визнавалась судом обов`язковою.

03.08.2023 через засоби поштового зв`язку до канцелярії суду від представника відповідача-1 надійшов відзив з доказами направлення сторонам у справі б/н від 31.07.2023 (вх.№19128/23).

15.08.2023 на електронну адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив з доказами направлення сторонам у справі б/н від 11.08.2023 (вх.№19975/23).

21.08.2023 до канцелярії суду надійшов супровідний лист Міністерства юстиції України за вих.№106048//12.1.2 від 10.08.2023 (вх.№20311/23) яким надіслано отримані з листом Посольства України у Федеративній Республіці Німеччина документи, складені в ході виконання доручення Господарського суду Львівської області про вручення судових документів Карстену Міхаелю на підставі Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року.

18.09.2023 від Міністерства юстиції України до суду надійшли документи, складені в ході виконання на території Федеративної Республіки Німеччина доручення про вручення судових документів Товариству з обмеженою відповідальністю «GT&K Global GmbH», отримані з листом Посольства України у Федеративній Республіці Німеччина.

Згідно вищевказаних документів, переклад яких був забезпечений позивачем, Окружний суд Вецлар, який мав вручити документи третій особі згідно конвенції, повідомив про те, що прохання про вручення повернуто без виконання, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «GT&K Global GmbH» ліквідоване шляхом внесення запису в торговий реєстр Окружного суду Вецлара, від 02.04.2020 та із записом від 21.07.2021 інформацію про компанію видалено.

Ухвалою від 12.10.2023 суд постановив відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача-1 (Карстен Андреаса) про витребування доказів (вх.№23520/23 від 28.09.2023) та долучити до матеріалів справи подану представником відповідача-1 заяву свідка.

У судовому засіданні 12.10.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання з розгляду по суті на 06.11.2023.

Судові засідання з розгляду справи по суті відкладались з підстав, викладених у відповідних ухвалах суду.

В судове засідання 14.12.2023 з`явились представники позивача та відповідача -1.

Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, відповідач -1 заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідач-2 та третя особа у судове засідання 14.12.2023 явки представників не забезпечили. Заяви, клопотання від відповідача-2, третьої особи станом на дату та час проведення судового засідання до суду не надходили.

Слід зазначити, явка представників учасників справи у в судове засідання для розгляду справи по суті не визнавалась судом обов`язковою.

Відповідно до частини 1, частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відводів складу суду та секретарю судового засідання сторонами не заявлено.

Оскільки судом було вчинено всі дії з метою належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, зокрема і тих, що не є резидентами України в порядку, передбаченому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року (Гаага), беручи до уваги те, що явка представників в засідання обов`язковою не визнавалась, суд не вважає відсутність представника відповідача-2 та третьої особи у судовому засіданні перешкодою для вирішення спору по суті в даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 14.12.2023 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція сторін.

Позиція позивача.

Позов обґрунтовано тим, що 20.05.2019 між учасником (засновником) Приватного підприємства «Сонячна Енергосистема» - ОСОБА_3 (позивачем), ОСОБА_2 (відповідач-1), ОСОБА_4 (відповідач-2), ОСОБА_5 (сторона-4 угоди) укладено угоду з метою забезпечення максимальної ефективності та конкретизації домовленостей та заходів щодо переходу права власності на 100% частки статутного капіталу Приватного підприємства «Сонячна Енергосистема», а також з метою визначення умов співпраці щодо реалізації проекту, а саме будівництва об`єкта.

Однак, як стверджує позивач, відповідачі порушили свої зобов`язання щодо порядку та умов оплати за вказаною угодою, зокрема в порушення пп. 2.3.1 п. 2.3 розділу 2 не сплатили позивачу грошові кошти в сумі 50 000, 00 євро до 31 грудня 2019 року та грошові кошти у розмірі 100 000, 00 євро до 01 вересня 2019 року, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 150 000, 00 євро, яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів.

Крім того, позивачем на суму боргу 150 000, 00 євро у період 01.01.2020-31.07.2022 нараховано 3 % річних у розмірі 11 625, 00 євро. Вказані суми позивач просить стягнути з відповідачів солідарно.

Позиція відповідача -1.

Відповідач -1 позовні вимоги заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Зокрема, відповідач-1 зазначив, що ніколи не укладав меморандуму (угоди) в редакції та на умовах, які зазначає позивач.

Відповідач-1 знайомий з позивачем та підписував «меморандум про співдію» в іншій редакції без будь яких фінансових зобов`язань декларативного характеру за ініціативи позивача.

Підписаний «меморандум про співдію» для відповідача-1 особливого значення не мав та вичерпав себе у 2019 році, тому відповідач-1 не зберіг примірник меморандуму.

У нотаріально посвідченому договорі купівлі продажу частки у статутному капіталі від 20.05.2019 (п. 8.2.) зазначено, що продавець та покупець стверджують, що цей договір не є фіктивним та удаваним, тобто не приховує іншого договору, тобто якби меморандум існував, положення нотаріально посвідченого договору суперечило б дійсності.

Відповідач-1 зазначає, що докази отримання позивачем від відповідачів 50 000, 00 євро в матеріалах справи відсутні та вказує на недоліки меморандуму, зокрема: у п. 2.2 меморандуму спочатку мова йде про статутний капітал компанії, потім вживається визначення «статний капітал підприємства», хоча в розділі 1 меморандуму міститься визначення терміну підприємство (приватне підприємство «Сонячна Енергосистема»).

Позивач посилається на порушення зобов`язань, визначених у підпункті 4 п. 2.3.1. меморандуму щодо оплати 100 000, 00 євро протягом 10 (десяти) банківських днів, з дня отримання підприємством, за умови належного фінансового сприяння сторони 2 та сторони 3, декларації про початок будівельних робіт по спорудженню об`єкта або іншого документа, який надає можливість розпочати будівельні роботи відповідно до чинного законодавства України, але в будь якому випадку не пізніше 01 вересня 2019 року з правом перегляду вказаного терміну. Тобто, з аналізу наведеного положення вбачається, що термін 01 вересня 2019 року є граничним щодо отримання дозвільних документів для початку будівництва.

Повідомлення про початок будівельних робіт були подані після 15 листопада 2019 року, оскільки у повідомленнях є посилання на накази, затверджені цією датою, а тому прострочення відбулось значно пізніше 01 вересня 2019 року.

Крім того, позивач посилається на порушення зобов`язань, визначених у підпункті 5 п. 2.3.1. меморандуму щодо оплати 50 000, 00 євро, що підлягали сплаті стороною 2 та стороною 3 протягом 10 ( десяти ) банківських днів, з дня отримання підприємством декларації про готовність об`єкта до експлуатації або іншого документа, який засвідчує це відповідно до чинного законодавства України, але в будь якому випадку не пізніше 31 грудня 2019 року з правом перегляду вказаного терміну. Однак, відповідач-1 зазначає, що документів, визначених у підпункті 5 п. 2.3.1. меморандуму взагалі не було, тому в цій частині прострочення не допущено.

Враховуючи вищевказане відповідач-1 просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповідач -2 та третя особи позиції по суті спору не висловили.

Обставини встановлені судом.

20 травня 2019 року між громадянином України ОСОБА_1 (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «G&K Global GmbH», іноземною юридичною особою створеною за законодавством Німеччини, в особі ОСОБА_5 (покупець) укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі.

В порядку та на умовах, визначених у цьому договорі продавець продає, а покупець купує частку в Статутному капіталі, що складає 100% Статутного капіталу Приватного підприємства «Сонячна енергосистема», (надалі підприємство) та становить грошову суму в розмірі 1000,00 грн (п.1.1 договору).

У п.1.3. договору купівлі-продажу вказано, що частка підприємства належить продавцю на праві власності на підставі Статуту підприємства та Свідоцтва, виданого Приватним підприємством «Сонячна Енергосистема» 20 травня 2019 року про повне внесення продавцем вкладу до Статуту капіталу підприємства.

20 травня 2019 року між учасником (засновником) Приватного підприємства «Сонячна Енергосистема» - ОСОБА_1 (далі - сторона 1, позивач) та ОСОБА_6 (далі - сторона 2, відповідач 1), ОСОБА_7 (далі - сторона 3, відповідач 2), ОСОБА_5 (далі - сторона 4) укладено угоду (меморандум).

Мета укладення угоди визначена наступним чином: сторони прагнуть забезпечити максимальну ефективність та конкретизацію домовленостей та заходів щодо переходу права власності на 100% статутного капіталу приватного підприємства «Сонячна Енергосистема», а також прагнуть визначити умови співпраці щодо реалізації проекту, а саме: будівництво об`єкту.

Згідно з п. 2.1. угоди сторони дійшли згоди, що сторона 1 зобов`язується відчужити та передати ТОВ «G&K Global GmbH» 100% частки статутного капіталу підприємства, а сторона 2 та сторона 3 зобов`язується сплатити стороні 1 її вартість, яка визначена в п.2.2 цієї угоди. Основні умови купівлі-продажу частки в статутному капіталі підприємства визначаються в договорі купівлі-продажу частки у статутному капіталі та даній угоді.

Відповідно до п. 2.2 угоди сторони погодили, що ціна продажу 100 % частки статутного капіталу підприємства складає 200 000,00 ( двісті тисяч) євро.

У пп. 2.3.1. п. 2.3. угоди порядок та умови оплати сторони визначили платежі:

1) 20 000,00 ( двадцять тисяч) євро - авансовий платіж, який сплачується стороною 2 та стороною 3 в термін до 21 травня 2019 року, але не пізніше як до моменту підписання договору купівлі - продажу частки в статутному капіталі підприємства та державної реєстрації змін про підприємство.

2) 30 000,00 ( тридцять тисяч) євро - сплачується стороною 2 та стороною 3 з термін до 10 червня 2019 року.

3) 100 000, 00 (сто тисяч) євро - сплачується стороною 2 та стороною 3 протягом 10 (десяти) банківських днів, з дня отримання підприємством, за умови належного фінансового сприяння сторони 2 та сторони 3, декларації про початок будівельних робіт по спорудженню об`єкта або іншого документа, який надає можливість розпочати будівельні роботи відповідно до чинного законодавства України, але в будь якому випадку не пізніше 01 вересня 2019 року з правом перегляду вказаного терміну.

4) 50 000,00 ( п`ятдесят тисяч) євро - сплачується стороною 2 та стороною З протягом 10 ( десяти ) банківських днів, з дня отримання підприємством декларації про готовність об`єкта до експлуатації або іншого документа, який засвідчує це відповідно до чинного законодавства України, але в будь якому випадку не пізніше 31 грудня 2019 року з правом перегляду вказаного терміну.

Сторона 2 та сторона 3 вправі здійснювати вказані платежі частинами, з дотриманням граничних термінів їх внесення.

Сторона 1 підтверджує, що станом на 20 травня 2019 року від сторони 2 та сторони 3 отримано частину платежу в розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч) євро (підпункт 2.3.2 пункту 2.3. розділу угоди).

У разі здійснення оплати готівкою, сторона 1 зобов`язується надати письмове підтвердження отримання оплати із вказівкою на суму, дату та підставу отримання коштів (розписку) (п.2.3.3. угоди).

Відповідно до п.3.2. розділу 3 угоди сторони погодили момент переходу права власності на 100% частки в статутному капіталі підприємства, а саме, право власності на 100% частки переходить до ТОВ «G&K Global GmbH» за умови повної сплати вартості частки згідно з установчими документами, а саме: 1000,00 (одна тисяча) грн., з дня підписання договору купівлі - продажу частки в статутному капіталі підприємства.

Сторона 1, відповідно до п. 3.4. договору, бере на себе зобов`язання забезпечити укладення договорів оренди земельних ділянок з підприємством протягом 10 (десяти) днів з дня укладення договору купівлі- продажу частки в статутному капіталі підприємства, за виключенням погодження сторонами іншого терміну.

Лише при належному виконанні стороною 2 та стороною 3 умов співпраці щодо своєчасного внесення платежів згідно з п. 2.3.1. цієї угоди, сторона 1, у визначених законами та підзаконними нормативно-правовими актами терміни та порядку, за окрему плату, погоджену між сторонами, сприяє в організації та супроводженні:

- отримання містобудівних умов та обмежень для будівництва об`єкта;

- отримання від енергетичної компанії технічних умов на приєднання до електричних мереж;

- отримання погодження завдання на проектування об`єкта;

- підписання договору на приєднання до електричних мереж;

- отримання декларації про початок будівельних робіт або іншого документа, який надає можливість розпочати будівельні роботи із спорудження об`єкта відповідно до чинного законодавства України ;

- отримання декларації про готовність об`єкта до експлуатації або іншого документа, який засвідчує це відповідно до чинного законодавства України;

- інших виробничих процесів підприємства, пов`язаних з будівництвом та введенням в експлуатацію об`єкта.

У п. 3.7. угоди сторона 2 та сторона 3 визначили, що гарантують підписання ТОВ «G&K Global GmbH» з стороною 1 договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі підприємства у терміни погоджені сторонами у даній угоді.

20.05.2019 між ОСОБА_1 (продавець за договором) та ТОВ «G&K Global GmbH» в особі директора Галишича Андрія Івановича (покупець за договором) укладено нотаріально посвідчений договір купівлі продажу частки у статутному капіталі, предметом якого є купівля покупцем 100% статутного капіталу Приватного підприємства «Сонячна енергосистема».

У п. 2.2. договору купівлі продажу визначено, що станом на дату укладення договору розрахунки між сторонами проведені в повному обсязі.

Право власності на частку переходить від продавця до покупця з моменту укладення цього договору (п. 3.1. договору).

У п. 7.2. договору сторони визначили, що у випадку неможливості вирішення суперечностей шляхом переговорів, вони вирішуються у судовому порядку згідно чинного законодавства України.

Позивачем на підтвердження виконання умов п. 3.4 та п. 3.5 угоди долучено до матеріалів справи копії договору оренди землі № 230/57-19 від 22.05.2019; договору оренди землі № 231/57-19 від 22.05.2019; договору оренди землі № 232/57-19 від 22.05.2019; технічних умов нестандартного приєднання до електричних мереж електроустановок, що видані ПрАТ «Львівобленерго» від 29.11.2019; завдання на проектування для створення можливості для приєднання №150-1957/2 від 06.08.2019, яке видане ПрАТ «Львівобленерго»; договору про нестандартне приєднання до електричних мереж систем розподілу № 150-1957/2 ВІД 06.08.2019; договору купівлі-продажу електричної енергії між ДП «Гарантовий покупець» та ПП «Сонячна енергосистема» № 1540/01 від 26.12.2019.

Крім того, у письмових поясненнях по суті спору від 11.09.2023 позивач зазначив, що купуючи ПП «Сонячна Енергосистема» відповідачі мали намір збудувати на земельних ділянках загальною площею 33,2713 га сонячну електростанцію. В той же час відповідачі зобов`язались здійснювати фінансування проекту з будівництва такої сонячної електростанції.

Позивачем також долучено до матеріалів справи:

- розпорядження голови Городоцької РДА Львівської області №385 від 27.04.2018, яким ПП «Сонячна Енергосистема» надано дозвіл на розробку детального плану території;

- розпорядження голови Городоцької РДА № 531, яким 20.06.2018 затверджено план території, розроблений архітектором ФОП Андрусишин Р.П.;

- наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області № 13-4856/16-18-СГ від 25.09.2018, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :08:000:0096, площею 9,0000 га. Згідно п. 2 цього наказу, вказану земельну ділянку надано в оренду ПП «Сонячна Енергосистема» із зміною цільового призначення на: розміщення, будівництво, експлуатація та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств. Встановлено річну оренду в розмірі 12%, а строк оренди 7 років. Доручено Відділу у Городоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області укласти договір оренди земельної ділянки;

- наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-5535/16-18-СГ від 30.10.2018, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки :04:000:0010 площею 14,5785 га. Надано в оренду ПП «Сонячна енергосистема» в оренду вказану земельну ділянку із зміною цільового призначення на: розміщення, будівництво, експлуатація та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств. Встановлено річну оренду в розмірі 12%, а строк оренди 7 років. Доручено начальнику у Городоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області укласти договір оренди земельної ділянки;

- наказ від 30.10.2018 Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-5535/16-18-С, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки :08:000:0151 площею 9,6928 га. Надано в оренду ПП «Сонячна енергосистема» в оренду вказану земельну ділянку із зміною цільового призначення на: розміщення, будівництво, експлуатація та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств. Встановлено річну оренду в розмірі 12%, а строк оренди 7 років. Доручено начальнику у Городоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області укласти договір оренди земельної ділянки;

- рішення Городоцької районної ради Львівської області №580 від 02.11.2018, яким затверджено технічну документацію з нормативно грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер :08:000:0096 площею 9,0000 га. на суму 11 741 855,81 грн, затверджену 02.11.2018. Цим же рішенням зобов`язано укласти договір оренди земельної ділянки з цільовим призначенням, для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств (КВЦПЗ-14.01);

- рішення Городоцької районної ради №603 від 07.12.2018, яким затверджено технічну документацію з нормативно грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер :08:000:0151 площею 9,6928 га. на суму 12 645 717,00 грн. Цим же рішенням зобов`язано укласти договір оренди земельної ділянки з цільовим призначенням, для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств (КВЦПЗ-14.01);

- рішенням Городоцької районної ради №604 від 07.12.2018, яким затверджено технічну документацію з нормативно грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0010 площею 14,5785 га. на суму 17 772 569,00 грн. Цим же рішенням зобов`язано укласти договір оренди земельної ділянки з цільовим призначенням, для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств (КВЦПЗ-14.01);

- висновки державної експертизи землевпорядної документації від 24.10.2018 №1350, від 03.12.2018 №1571, №1572;

- наказ відділу містобудування та архітектури Городоцької РДА №09-18/136 від 06.11.2019 про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва: «Будівництво об`єктів у сфері енергетичної інфраструктури, що виробляють електроенергію з альтернативних джерел енергії (сонячна електростанція) на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області (третя черга);

- наказ відділу містобудування та архітектури Городоцької РДА №09-18/135 від 06.11.2019 про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва: «Будівництво об`єктів у сфері енергетичної інфраструктури, що виробляють електроенергію з альтернативних джерел енергії (сонячна електростанція) на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області (друга черга).

- наказ відділу містобудування та архітектури Городоцької РДА №09-18/134 від 06.11.2019 про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва: «Будівництво об`єктів у сфері енергетичної інфраструктури, що виробляють електроенергію з альтернативних джерел енергії (сонячна електростанція) на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області (перша черга);

- експертні звіти щодо розгляду проектної документації в частині міцності, надійності та довговічності об`єкта будівництва за робочим проектом від 12.11.2019 №14-2143-19, №14-2142-19;

- повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)/про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), яке видане Департаментом ДАБІ у Львівській області, яке внесено в реєстр від 29.11.2019 № ЛВ04, №ЛВ46, № ЛВ 46.

У повідомленнях про початок виконання будівельних робіт зазначено, що земельні ділянки використовуються для будівництва на підставі договору оренди землі № 230/57-19 від 22.05.2019; договору оренди землі № 231/57-19 від 22.05.2019; договору оренди землі № 232/57-19 від 22.05.2019.

До матеріалів справи представником відповідача 1 долучено нотаріально посвідчену заяву свідка Ярошевського Руслана Анатолійовича, що працює Генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Тесла Енерго», який повідомив, що товариство було залучено до будівництва сонячної електростанції ТОВ «G&K Global GmbH», що є власником Приватного підприємства «Сонячна енергосистема».

ОСОБА_8 та представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Тесла Енерго» в грудні 2019 року виїжджали на будівельний майданчик, що розташований в селі Речичани, Городоцького району, Львівської області з приводу вивчення обставин підключення сонячної електростанції.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що відповідачами на виконання домовленостей, визначених угодою, було сплачено грошові кошти в загальному розмірі 50 000 євро, з яких оплата 20 000, 00 євро підтверджується положеннями підпункту 2.3.2 пункту 2.3. розділу угоди, оплата 30 000, 00 євро була здійснена відповідачами готівкою, а тому позивачем, відповідно до домовленостей, викладених у п. 2.3.3. угоди надано відповідачам письмове підтвердження отримання оплати із вказівкою на суму, дату та підставу отримання коштів (розписку). Вказана розписка надана відповідачам, у позивача відсутня.

Невиконання відповідачами зобов`язань, погоджених у п.3-4 пп. 2.3.1. п. 2.3. угоди щодо сплати позивачу грошових коштів в сумі 100 000, 00 євро до 01 вересня 2019 року та 50 000, 00 євро до 31 грудня 2019 року, стало підставою для захисту порушеного права позивача у спосіб звернення до суду із позовом про солідарне стягнення з відповідачем 150 000,00 євро основного боргу та 11 625,00 євро трьох процентів річних.

Висновки суду.

Щодо юрисдикції спору.

Відповідно до статті 366 Господарського процесуального кодексу України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність справ за участю іноземних осіб може бути визначено за угодою сторін.

Відповідно до п. 7.2. договору купівлі продажу сторони визначили, що у випадку неможливості вирішення суперечностей шляхом переговорів, вони вирішуються у судовому порядку згідно чинного законодавства України.

Крім цього, відповідно до статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Відтак, сторони погодили, що у випадку виникнення спору, такий підлягає розгляду у судовому порядку згідно чинного законодавства України.

Крім того, слід зазначити, що згідно пунктів 3, 4 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

В даному випадку правовідносини виникли щодо купівлі-продажу частки товариства, відтак спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Позивач зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , тому обґрунтовано звернувся з позовом до Господарського суду Львівської області.

Щодо суті спору.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень частин 1 2, 4 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статей 626-628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Купівля-продаж корпоративних прав, за загальним правилом, здійснюється шляхом укладення договору купівлі-продажу корпоративних прав (частки у статутному капіталі) між власником таких прав та третьою особою (покупцем).

Згідно частини 1 статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що 20 травня 2019 року між громадянином України ОСОБА_1 (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «G&K Global GmbH», іноземною юридичною особою створеною за законодавством Німеччини, в особі ОСОБА_5 (покупець) укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі.

Згідно договору купівлі-продажу Товариство з обмеженою відповідальністю «G&K Global GmbH» купило 100% частки Приватного підприємства «Сонячна енергосистема», яке належало ОСОБА_1 .

Також, 20 травня 2019 року між учасником (засновником) Приватного підприємства «Сонячна Енергосистема» - ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 укладено угоду (меморандум) з метою забезпечення максимальної ефективності та конкретизації домовленостей та заходів щодо переходу права власності на 100% статутного капіталу приватного підприємства «Сонячна Енергосистема», а також визначення умов співпраці щодо реалізації проекту з будівництва об`єкту.

У п.5.1 угоди (меморандуму) від 20.05.2019 вказано, що дана угода набуває чинності з моменту її підписання та діє до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань за цією угодою, договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі.

Таким чином сторонами погоджено, що спірні правовідносини врегульовано двома правочинами, які діють одночасно та до повного виконання сторонами їх зобов`язань.

З огляду на вказане, права та обов`язки сторін, які виникають з приводу купівлі-продажу частки у статутному капіталі врегульовано як угодою (меморандумом) від 20.05.2019 так і договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 20.05.2019. Ці правочини пов`язані між собою та регулюють спірні правовідносини, в тому числі й вартість частки та порядок її сплати відповідачами.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Укладена між сторонами угода (меморандум), визначає права й обов`язки сторін, а тому у розумінні статті 202 Цивільного кодексу України є правочином, яким погоджено зобов`язання сторін угоди.

Правочин є правомірним, сторонами не оспорювався.

У відповідності із статтею 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з вимогами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Так, з аналізу угоди (меморандуму) від 20.05.2019 вбачається, що сторони дійшли згоди, що сторона 1 зобов`язується відчужити та передати ТОВ «G&K Global GmbH» 100% частки статутного капіталу підприємства, а сторона 2 та сторона 3 зобов`язується сплатити стороні 1 її вартість, яка визначена в п.2.2 цієї угоди (п. 2.1. угоди).

У пп. 2.3.1. п. 2.3. угоди порядок та умови оплати сторони визначили платежі, з яких неоплаченими відповідачами залишились платежі у сумі 100 000, 00 (сто тисяч) євро - сплачується стороною 2 та стороною 3 кінцевим терміном сплати якого було 01 вересня 2019 року та 50 000,00 ( п`ятдесят тисяч) євро, що підлягав сплаті не пізніше 31 грудня 2019 року.

Суд зауважує, що з аналізу зазначених положень угоди вбачається, що воля сторін полягала у визначенні порядку сплати таких платежів: протягом 10 (десяти) банківських днів з дня отримання підприємством, декларації про початок будівельних робіт по спорудженню об`єкта або іншого документа, який надає можливість розпочати будівельні роботи відповідно до чинного законодавства України та з дня отримання підприємством декларації про готовність об`єкта до експлуатації або іншого документа, який засвідчує це відповідно до чинного законодавства України відповідно.

Однак, 01 вересня 2019 року та 31 грудня 2019 року були визначені як граничні строки виконання відповідачами зобов`язань з оплати.

При цьому у п. 2.3. угоди сторони передбачили право перегляду визначених термінів оплати, однак докази погодження відтермінування оплати сторонами, зокрема і відповідачами не надано.

В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачами зобов`язань, визначених п. 2.3. угоди щодо оплати позивачу 100 000, 00 євро - до 01 вересня 2019 року та 50 000,00 євро до 31 грудня 2019 року.

Відповідно до статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини першої статті 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Згідно з пунктами 4, 5 частини третьої статті 162 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

З викладеного вбачається, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Оскільки позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 150 000,00 євро основного боргу та 11 625,00 євро трьох процентів річних за порушення зобов`язань, визначених в угоді (меморандумі) від 20 травня 2019 року, суд зазначає, що стягнення заборгованості є предметом позову, а обставини порушення відповідних зобов`язань підставою заявлених позовних вимог.

Суд не досліджує обсяги та якість реалізації проекту з будівництва об`єкту (у сфері енергетичної інфраструктури, що виробляють електроенергію з альтернативних джерел енергії (сонячна електростанція), оскільки це питання виходить за межі предмета спору.

Резюмуючи встановлені судом обставини та мотиви ухвалення рішення, судом встановлено, що позивачем здійснено дії з метою виконання домовленостей, визначених угодою (меморандумом) від 20.05.2019, на підтвердження чого позивачем до матеріалів справи долучено:

- договір оренди землі № 230/57-19 від 22.05.2019; договору оренди землі № 231/57-19 від 22.05.2019;

- договір оренди землі № 232/57-19 від 22.05.2019; технічних умов нестандартного приєднання до електричних мереж електроустановок, що видані ПрАТ «Львівобленерго» від 29.11.2019;

- завдання на проектування для створення можливості для приєднання №150-1957/2 від 06.08.2019, яке видане ПрАТ «Львівобленерго»;

- договір про нестандартне приєднання до електричних мереж систем розподілу № 150-1957/2 ВІД 06.08.2019; договору купівлі-продажу електричної енергії між ДП «Гарантовий покупець» та ПП «Сонячна енергосистема» № 1540/01 від 26.12.2019;

- розпорядження голови Городоцької РДА Львівської області №385 від 27.04.2018, яким ПП «Сонячна Енергосистема» надано дозвіл на розробку детального плану території;

- розпорядження голови Городоцької РДА № 531, яким 20.06.2018 затверджено план території, розроблений архітектором ФОП Андрусишин Р.П.;

- наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області № 13-4856/16-18-СГ від 25.09.2018, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :08:000:0096, площею 9,0000 га. Згідно п. 2 цього наказу, вказану земельну ділянку надано в оренду ПП «Сонячна Енергосистема» із зміною цільового призначення на: розміщення, будівництво, експлуатація та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств. Встановлено річну оренду в розмірі 12%, а строк оренди 7 років. Доручено Відділу у Городоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області укласти договір оренди земельної ділянки;

- наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-5535/16-18-СГ від 30.10.2018, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки :04:000:0010 площею 14,5785 га. Надано в оренду ПП «Сонячна енергосистема» в оренду вказану земельну ділянку із зміною цільового призначення на: розміщення, будівництво, експлуатація та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств. Встановлено річну оренду в розмірі 12%, а строк оренди 7 років. Доручено начальнику у Городоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області укласти договір оренди земельної ділянки;

- наказ від 30.10.2018 Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-5535/16-18-С, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки :08:000:0151 площею 9,6928 га. Надано в оренду ПП «Сонячна енергосистема» в оренду вказану земельну ділянку із зміною цільового призначення на: розміщення, будівництво, експлуатація та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств. Встановлено річну оренду в розмірі 12%, а строк оренди 7 років. Доручено начальнику у Городоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області укласти договір оренди земельної ділянки;

- рішення Городоцької районної ради Львівської області №580 від 02.11.2018, яким затверджено технічну документацію з нормативно грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер :08:000:0096 площею 9,0000 га. на суму 11 741 855,81 грн, затверджену 02.11.2018. Цим же рішенням зобов`язано укласти договір оренди земельної ділянки з цільовим призначенням, для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств (КВЦПЗ-14.01);

- рішення Городоцької районної ради №603 від 07.12.2018, яким затверджено технічну документацію з нормативно грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер :08:000:0151 площею 9,6928 га. на суму 12 645 717,00 грн. Цим же рішенням зобов`язано укласти договір оренди земельної ділянки з цільовим призначенням, для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств (КВЦПЗ-14.01);

- рішенням Городоцької районної ради №604 від 07.12.2018, яким затверджено технічну документацію з нормативно грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0010 площею 14,5785 га. на суму 17 772 569,00 грн. Цим же рішенням зобов`язано укласти договір оренди земельної ділянки з цільовим призначенням, для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств (КВЦПЗ-14.01);

- висновки державної експертизи землевпорядної документації від 24.10.2018 №1350, від 03.12.2018 №1571, №1572;

- наказ відділу містобудування та архітектури Городоцької РДА №09-18/136 від 06.11.2019 про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва: «Будівництво об`єктів у сфері енергетичної інфраструктури, що виробляють електроенергію з альтернативних джерел енергії (сонячна електростанція) на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області (третя черга);

- наказ відділу містобудування та архітектури Городоцької РДА №09-18/135 від 06.11.2019 про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва: «Будівництво об`єктів у сфері енергетичної інфраструктури, що виробляють електроенергію з альтернативних джерел енергії (сонячна електростанція) на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області (друга черга).

- наказ відділу містобудування та архітектури Городоцької РДА №09-18/134 від 06.11.2019 про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва: «Будівництво об`єктів у сфері енергетичної інфраструктури, що виробляють електроенергію з альтернативних джерел енергії (сонячна електростанція) на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області (перша черга);

- експертні звіти щодо розгляду проектної документації в частині міцності, надійності та довговічності об`єкта будівництва за робочим проектом від 12.11.2019 №14-2143-19, №14-2142-19;

- повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)/про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), яке видане Департаментом ДАБІ у Львівській області, яке внесено в реєстр від 29.11.2019 № ЛВ04, №ЛВ46, № ЛВ 46.

Разом з тим, відповідачами допущено порушення взятих на себе зобов`язань в частині оплати на користь позивача вартості 100 % частки статутного капіталу підприємства у сумі 100 000, 00 євро - до 01 вересня 2019 року та 50 000,00 євро до 31 грудня 2019 року.

А тому позовна вимога про стягнення з відповідачів 150 000, 00 євро є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Позивачем на суму боргу 150 000, 00 євро у період 01.01.2020-31.07.2022 нараховано 3 % річних у розмірі 11 625, 00 євро.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В постанові від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц Верховний Суд дійшов висновку, що 3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для виконання, до дня ухвалення рішення, помноженої на 3, поділеної на 100 і поділеної на 365 (днів у році). При цьому, під час розрахунку 3 % річних має застосовуватися прострочена сума, визначена в договорі, а не її еквівалент у національній валюті.

Перевіривши заявлену позивачем до стягнення суму 3% річних, суд дійшов висновку, що сума нарахована правильно, отже вимога позивача про стягнення 11 625, 00 євро 3% річних є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо долученої представником відповідача-1 заяви свідка ОСОБА_8 , що працює генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Тесла Енерго», суд зазначає наступне.

Підставою позову є виконання сторонами умов угоди від 20.05.2019 року. Судом встановлено факт виконання позивачем умов угоди, водночас відповідачі свої зобов`язання за угодою не виконали, внаслідок чого утворилась заборгованість. Поведінка відповідачів, яка мала місце вже після виконання позивачем умов угоди від 20.05.2019 не входить до предмета доказування.

Свідок пояснив, що повідомив ОСОБА_9 про те, що ДП НЕК «Укренерго» не погодить технічні умови нестандартного приєднання до електричних мереж електроустановок у зв`язку з чим не має сенсу будувати сонячну електростанцію. Однак, такі твердження є лише припущення та не можуть підтверджувати наявність або відсутність технічної можливості приєднання електроустановок ПП «Сонячна Енергосистема» до електричних мереж України.

Порядок приєднання новозбудованих електроустановок до електричних мереж регулюється Розділом ІV Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП № 310 від 14.03.2018. З огляду на зміст п.4.1.1., 4.1.2 Кодексу систем розподілу, належним та допустимим доказом відмови у приєднанні електроустановок до електричної мережі є відмова ОСР, яка з огляду на вимоги Кодексу систем розподілу має містити покликання на встановлені порушення або невідповідності чинному законодавству України. Водночас відповідачами не надано відмови у приєднанні до електричних мереж за заявою ПП «Сонячна Енергосистема».

Висновки свідка про відсутність сенсу здійснювати будівництво, є лише його власною думкою. Свідок не пояснює, які вимоги є недотриманими та унеможливлюють будівництво електростанції.

Показами свідка не може підтверджуватись факт невідповідності технічної документації вимогам нормативно-правових актів, які регулюють питання будівництва та підключення сонячної станції до електричних мереж в Україні.

Покази свідка не спростовують позовних вимог.

Заперечуючи проти позовних вимог представник відповідача-1 пояснює, що відповідачі не підписували угоду від 20.05.2019 в редакції, що надана позивачем. При цьому представник відповідача-1 зазначає, що відповідач-1 дійсно знайомий з позивачем та підписував меморандум про співпрацю в іншій редакції без будь-яких фінансових зобов`язань. Водночас наявної у нього редакції меморандуму суду не надав, пояснюючи це тим, що він не був для нього важливим і тому не зберігся.

Представник відповідача-1 заперечуючи проти підписання відповідачами угоди (меморандуму) від 20.05.2019 в наданій позивачем редакції, не заявляв клопотань про проведення судової експертизи для встановлення ідентичності їх підписів.

Угода (меморандум) від 20.05.2019 укладалась в чотирьох примірниках, позивач в судове засідання 23.11.2023 надав суду для огляду її оригінал.

Частиною третьою статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; розумність строків розгляду справи судом; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частин першої, третьої статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до статті 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини п`ятої статті 236 Господарського процесуального кодексу України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку, як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позивачем належними, допустимими, достовірними та вірогідними, доказами доведено наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог. Відповідачами не спростовано належними, допустимими, достовірними та вірогідними, доказами заявлених позовних вимог.

Судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.10.2022 позивач, на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 27.09.2022, долучив до матеріалів справи квитанцію про сплату судового збору №147179003 від 14.10.2022 в сумі 18 275,00 грн, а також звернувся до суду з клопотанням про відтермінування сплати решти суми судового збору до ухвалення рішення у справі.

Ухвалою суду від 19.10.2022 суд відстрочив позивачу сплату судового збору в сумі 70 385,36 грн до ухвалення судового рішення у справі.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на відповідачів.

Враховуючи факт відстрочки судового збору у сумі 70 385,66 грн, який мав би сплатити позивач в дохід бюджету, наявні підстави для стягнення з відповідачів зазначеної суми у дохід Державного бюджету України.

Керуючись статтями 2, 12, 20, 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 - паспорт тип P №C5N7NYPM4, АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 (паспорт № АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) 150 000,00 євро основного боргу, 11 625,00 євро 3% річних.

3. Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 - паспорт тип P №C5N7NYPM4, АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 (паспорт № АДРЕСА_3 ) в дохід Державного бюджету України судовий збір в сумі 70 385,66 грн.

4. Накази видати згідно статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені статтями 256,257 Господарського процесуального кодексу України

Повний текст рішення складено 21.12.2023

Суддя Сухович Ю.О.