УХВАЛА

06 грудня 2023 року

м. Київ

Справа № 910/3231/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Волковицької Н. О., Рогач Л. І.,

секретар судового засідання - Денисевич А. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагроінвест" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2023 (колегія суддів: Коробенко Г. П., Козир Т. П., Кравчук Г. А.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагроінвест" до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) державний реєстратор Медвинської сільської ради Білоцерківського району Київської області Долнер Олена Василівна; 2) Ставищенська селищна рада Білоцерківського району Київської області, про визнання протиправним та скасування наказу,

за участю представників:

позивача - Колибаба І. О;

відповідача - Мазій К. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. У 2022 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерагроінвест" (далі - ТОВ "Інтерагроінвест") звернулося до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 08.02.2022 № 413/5 "Про задоволення скарги".

2. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що оспорюваним наказом порушено право власності позивача на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0006, оскільки його прийнято за результатами розгляду скарги Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області (далі - Ставищенська селищна рада), поданої після спливу визначеного статтею 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" строку на її подання, а розгляд скарги відбувся без участі позивача.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

3. 05.05.2021 державний реєстратор Медвинської сільської ради Білоцерківського району Київської області Долнер Олена Василівна (далі - державний реєстратор) прийняла рішення № 57979818 про державну реєстрацію права власності ТОВ "Інтерагроінвест" на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0006.

4. Ставищенська селищна рада звернулася до Міністерства юстиції України зі скаргою від 27.08.2021 № 03-06/1033 на це рішення, додавши до неї, зокрема, довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна від 15.07.2021 № 265909988.

5. Міністерство юстиції України розмістило на своєму сайті повідомлення про розгляд цієї скарги, а також надіслало його на електронну адресу ТОВ "Інтерагроінвест".

6. 08.02.2022 Міністерство юстиції України видало наказ № 413/5 "Про задоволення скарги" на підставі висновку Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 25.11.2021 щодо розгляду скарги Ставищенської селищної ради від 27.08.2021 № 03-06/1033.

7. Цим наказом Міністерство юстиції України скасувало зазначене вище рішення державного реєстратора від 05.05.2021 № 57979818.

Короткий зміст судових рішень

8. 17.10.2022 Господарський суд міста Києва ухвалив рішення про задоволення позову.

9. Рішення мотивоване тим, що відповідач при прийнятті оспорюваного наказу не дотримався вимог статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в частині строку на подання скарги, що і стало підставою для його скасування.

10. 27.06.2023 Північний апеляційний господарський суд прийняв постанову про скасування цього рішення та прийняв нове - про відмову в позові.

11. Суд апеляційної інстанції вважав помилковими висновки місцевого господарського суду про те, що Ставищенська селищна рада могла дізнатися про порушення свого права саме з моменту вчинення державним реєстратором спірної реєстраційної дії (05.05.2021) з огляду на те, що матеріли справи не містять доказів, які б свідчили про такий факт. Натомість довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.07.2021, як зазначив суд апеляційної інстанції, підтверджує те, що Ставищенська сільська рада дізналася про наявність спірного рішення державного реєстратора саме 15.07.2021.

12. За висновком суду апеляційної інстанції відповідач здійснив всі належні дії для повідомлення ТОВ "Інтерагроінвест" про розгляд скарги, що підтверджується оголошенням, розміщеним на сайті Міністерства юстиції України, та копією повідомлення, надісланого Міністерством юстиції України на електронну пошту позивача, до якого відповідач додав роздруківку із сервісу електронної пошти.

Короткий зміст касаційної скарги та відзиву на неї

13. У касаційній скарзі ТОВ "Інтерагроінвест" просить скасувати зазначену постанову та ухвалити нове рішення, яким рішення суду першої інстанції залишити без змін, а позовні вимоги задовольнити повністю.

14. Скаржник зазначив, що суд апеляційної інстанції не врахував висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18 та постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 925/1121/17, від 17.04.2019 у справі № 916/675/15, від 06.10.2021 у справі № 910/13574/20, від 28.06.2023 у справі № 539/5295/21, про те, що державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття такого права з фактом його державної реєстрації; при дослідженні судом обставин існування в особи права власності необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

15. У відзиві Міністерство юстиції України просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Позиція Верховного Суду

16. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

17. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 викладено правову позицію, відповідно до якої на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

18. Спірні правовідносини у справі, яка переглядається, виникли у зв`язку із прийняттям Міністерством юстиції України наказу за результатами розгляду скарги, поданої в порядку статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" про скасування рішення державного реєстратора, а предметом позову є визнання протиправним та скасування зазначеного наказу, який, на думку позивача, порушує його право власності на земельну ділянку, оскільки прийнятий з порушенням приписів цього Закону та Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128.

19. Як зазначалося раніше, скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції, ухвалюючи постанову про відмову у позові, не врахував правових висновків, викладених у постановах, зазначених у пункті 14 цієї ухвали. Проаналізувавши судові рішення, висновки яких, на думку скаржника, не враховані судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови, колегія суддів установила таке.

20. Так, у справі № 911/3594/17 розглядався позов товариства з обмеженою відповідальністю до сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету селищної ради про надання згоди на реєстрацію права спільної власності територіальних громад на частини будівлі. Велика Палата Верховного Суду у цій справі дійшла висновку, що оскаржуване позивачем рішення органу місцевого самоврядування не є підставою для державної реєстрації права власності на майно за відповідачем чи іншими особами (стаття 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"), спірне рішення не створює жодних юридичних наслідків, а тому не може порушити будь-чиїх прав.

21. У справі № 910/10987/18 розглядалися вимоги банку-іпотекодержателя до позичальника про звернення стягнення на належне відповідачу нерухоме майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та визначення способу реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

22. Предметом спору у справі № 925/1121/17 було визнання права власності на частину будівлі та визнання незаконним і скасування рішення приватного нотаріуса про внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права власності на спірне нерухоме майно та набуття права власності на це майно. Позов у цій справі був мотивований тим, що приватний нотаріус незаконно вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про припинення права власності позивача на спірне нерухоме майно та набуття права власності на це майно за банківською установою на підставі іпотечних договорів з третьою особою, яка, в свою чергу, не мала прав на це майно.

23. У справі № 916/675/15 розглядався позов про визнання незаконним та скасування рішення міської ради про передачу в оренду земельної ділянки та визнання недійсним договору оренди цієї земельної ділянки.

24. У справі № 910/13574/20 вирішувався спір про усунення перешкод в управлінні майном, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, шляхом скасування державної реєстрації права власності на квартиру та припинення речового права на вказану квартиру. Заявлена вимога обґрунтовувалася тим, що єдиним власником вказаної квартири є територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради, а державна реєстрація права власності на цю квартиру за відповідачем - приватним акціонерним товариством створює позивачу перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

25. Предметом позову у справі № 539/5295/21 була вимога про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

26. Отже, постанови Верховного Суду у зазначених в касаційній скарзі справах прийняті у спорах з різними предметами і підставами позовів, за різних фактичних обставин, що свідчить про те, що правовідносини у справах, на які посилається скаржник, та у справі, що розглядається, не є подібними.

27. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.

28. При цьому самим скаржником у касаційній скарзі з огляду на принцип диспозитивності визначається підстава, вимоги та межі касаційного оскарження, а тому тягар доказування щодо наявності підстав для касаційного оскарження, передбачених, зокрема пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України (що визначено), покладається на скаржника.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

29. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

30. З огляду на те, що доводи касаційної скарги, які стали підставами для відкриття касаційного провадження, не підтвердилися, касаційне провадження у цій справі необхідно закрити.

Судові витрати

31. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника та не підлягає поверненню відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 234, 235, 240, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагроінвест" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2023 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Н. О. Волковицька

Суддя Л. І. Рогач