ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023м. ДніпроСправа № 904/5745/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Брагінець В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта", м. Кременчук, Полтавська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактік Ойл", м. Кам`янське, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в розмірі 415 705,83 грн. за договором поставки нафтопродуктів

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився.

РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактік Ойл", в якому просить стягнути заборгованість в розмірі 415 705,83 грн. за договором поставки нафтопродуктів № 274/2/2118 від 01.04.2021.

Ухвалою від 01.11.2023 прийнято позовну заяву за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04.12.2023 об 10:45 год.

21.11.2023 від відповідача через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву.

27.11.2023 від позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про вступ у справу як представника сторони.

28.11.2023 від позивача через систему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив.

01.12.2023 від позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про відкладення підготовчого засідання на іншу дату.

04.12.2023 сторони в засідання не з`явились. Додаткових документів не надали.

Ухвалою від 04.12.2023 закрито підготовче провадження. Справу призначено до розгляду в засіданні на 18.12.2023.

15.12.2023 від позивача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

18.12.2023 сторони в судове засідання не з`явились.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

18.12.2023 в судовому засіданні, в порядку ст. 240 ГК України, прийнято рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 415 705,83 грн

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач у відзиві зазначив, що дійсно 01.04.2021 сторони уклали Договір поставки нафтопродуктів № 274/2/2118, за яким ТОВ "Галактік Ойл" отримало від ПАТ "ТФПНК "Укртатнафта" товар.

Згідно даних бухгалтерського обліку Відповідач оплатив поставлений товар у розмірі 1 614 905,95 грн. Оскільки у Відповідача вилучені всі первинні документи, які стосуються взаємовідносин сторін, товариство не має можливості перевірити достовірність первинних документів на поставку та оплату товару за вищевказаним Договором. Таким чином, ТОВ "Галактік Ойл" не має можливості підтвердити несвоєчасну оплату або не оплату поставленого палива.

Крім того, з 24.02.2022 Указом Президента в Україні введено воєнний стан. Відповідно до положень статі 1 Закону України "Про правовий режим воєнного етапу" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб. Фактично, вказані обставини позначилися на Відповідача зменшенням працівників. Вказані обставини істотно вплинули та обмежили можливість Відповідача з ведення господарської діяльності, у зв`язку з чим Відповідач просить відмовити Позивачеві в задоволенні його позовних вимог та надати сторонам можливість врегулювати справу самостійно.

ВІДПОВІДЬ ПОЗИВАЧА НА ВІДЗИВ.

Позивач вказує, що Відповідач у відзиві визнав обставину отримання нафтопродуктів та здійснення часткової оплати.

До позовної заяви було додано копії всіх первинних документів на підтвердження загальної кількості поставлених нафтопродуктів та суми заборгованості. Оригінали первинних документів, що додані до позовної заяви наявні у Позивача, тому доводи Відповідача щодо відсутності оригіналів документів не відповідають дійсності.

Позивач зазначає, що, згідно норм п.4 ч.1 ст.8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», в разі вилучення документів у підприємствах, установах та організаціях обов`язково залишаються копії таких документів у осіб, в яких вони вилучені.

Більше того, якщо Відповідач не скористався вище наведеною нормою під час вилучення документів, він не позбавлений права ознайомитись з матеріалами кримінального провадження та отримати копії таких матеріалів (в тому числі вилучених первинних документів).

Таким чином, на думу позивача, доводи Відповідача щодо неможливості перевірки достовірності документів за договором поставки нафтопродуктів №274/2/2118 від 01.04.2021, у зв`язку з їх вилученням, не обґрунтовані.

Позивач наголошує, що, за умовами договору відповідач мав оплатити Товар не пізніше 60 календарних днів від дати поставки Товару згідно з актом приймання-передачі нафтопродуктів, тобто до 30.06.2021.

Таким чином, термін здійснення оплати Товару настав до агресії росії та Відповідач мав достатньо часу для виконання умов Договору, але в свою чергу не вжив жодних заходів щодо сплати грошових коштів за отриманий Товар.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин, пов`язаних із встановленням факту поставки товару та порушення відповідачем домовленості з оплати товару на обумовлену суму.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Як убачається з матеріалів справи, між Публічним акціонерним товариством "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (далі постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Галактік Ойл" (далі покупцем) укладено договір поставки нафтопродуктів № 274/2/2118 від 01.04.2021 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов`язується поставити покупцю нафтопродукти (далі товар), а покупець зобов`язується їх прийняти і оплатити в асортименті, кількості та за ціною, узгодженими сторонами в додатках (специфікаціях) до даного договору.

Одиниця виміру товару тонна (п. 1.2 Договору).

Поставка товару здійснюється партіями на підставі актів приймання-передачі нафтопродуктів, підписаних сторонами. Зобов`язання постачальника по поставці товару вважаються виконаними, право власності на товар та ризики його втрати (псуванню) переходять від постачальника до покупця з моменту підписання акту приймання-передачі нафтопродуктів (п. 3.2 Договору).

Згідно п. 3.3. договору строк поставки товару: квітень 2021 грудень 2021.

Ціна товару за одну метричну тонну вказується сторонами у відповідних додатках (специфікаціях) до даного договору (п. 4.1 Договору).

Оплата товару може бути здійснена покупцем як на умовах попередньої оплати, так і після поставки товару. В останньому випадку оплата повинна бути здійснена покупцем у строк, вказаний у листі-вимозі постачальника про оплату, а у випадку відсутності такої вимоги не пізніше 60 (шістдесяти) календарних днів від дати поставки товару згідно з актом приймання-передачі нафтопродуктів. Оплата товару може здійснюватись частинами. Підставою для перерахування оплати за товар є рахунок постачальника. В рахунку постачальник вказує вартість товару, виходячи з ціни товару, зазначеної у відповідному додатку до даного договору. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, який вказаний в рахунку. Оплата товару, що постачається, здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника із зазначенням в платіжному документі номера і дати цього договору, номера і дати виписки рахунку на оплату, найменування покупця, його коду ЄДРПОУ та найменування товару, що підлягає оплаті (п. 4.2 Договору).

Жодна із сторін не буде нести відповідальність за повне або часткове невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо таке невиконання викликане обставинами форс-мажору, включаючи, але не обмежуючись такими: повінню, пожежею, землетрусом, війною або військовими діями або іншими, що не залежать від Сторін обставинами, що виникли після укладення Договору і перешкоджають належному виконанню зобов`язань сторін. Якщо будь-яка з таких обставин безпосередньо спричинила невиконання зобов`язань в строки, встановлені цим Договором то ці строки пропорційно подовжуються на час дії відповідних обставин (п. 6.1 Договору).

Сторона, яка не виконала зобов`язання за цим Договором, повинна негайно сповістити іншу сторону. Доказом настання та/або припинення дії обставин форс-мажору є документ, виданий регіональною Торгово-промисловою палатою (її відділенням) або уповноваженим державним органом (п. 6.3 Договору).

Положення цього розділу не застосовуються, якщо обставини форс-мажору наступили протягом строку прострочення виконання зобов`язань стороною, яка на них посилається (п. 6.4 Договору).

Строк дії договору: з моменту підписання сторонами по 31.12.2021, а в частині розрахунків до повного їх здійснення (п. 7.1 Договору).

Сторонами підписано наступні специфікації на поставку товару: від 01.04.2021 на суму 204 490,39 грн., від 01.06.2021 на суму 710 415,56 грн., від 01.10.2021 на суму 876 268,39 грн., від 01.11.2021 на суму 239 437,44 грн,

На виконання умов договору позивач здійснив поставку товару на загальну суму 2 030 611,78 грн., що підтверджується наступними актами приймання-передачі нафтопродуктів: № 1/04 від 30.04.2021 на суму 204 490,39 грн., № 1/06 від 30.06.2021 на суму 710 415,56 грн., № 1/10 від 31.10.2021 на суму 876 268,39 грн., № 1/11 від 30.11.2021 на суму 239 437,44 грн.

Позивач також виставив відповідачу рахунки-фактури на оплату поставленого товару, які направлено останньому 11.04.2023 (а.с.30-32).

Відповідач частково оплатив вартість поставленого товару в розмірі 1 614 905,95 грн, що підтверджується платіжними інструкціями: № 50 від 31.05.2021 на суму 580 000,00 грн., № 52 від 01.06.2021 на суму 76 164, 75 грн., № 56 від 16.07.2021 на суму 740 000,00 грн., № 68 від 19.07.2021 на суму 710 000,00 , № 56 від 14.01.2022 на суму 200 000,00 грн., а також листом відповідача № 05-31/2020 від 31.05.2021, в якому останні просить зарахувати позивача за платіжним дорученням № 50 від 31.05.2021 на суму 580 000,00 грн, 128 325,64 грн. як оплату по договору № 274/2/2118 від 01.04.2021 та листом відповідача № 07-16/2021 від 16.07.2021, в якому останні просить зарахувати позивача за платіжним дорученням № 56 від 16.07.2021 на суму 740 000,00 грн, 415,56 грн. як оплату по договору № 274/2/2118 від 01.04.2021.

Таким чином, заборгованість за спірним договором становить 415 705,83 грн.

Позивач направив Відповідачеві претензію № 14/05-135 від 24.01.2023, в якій просив сплатити 415 705,83 грн. боргу.

Відповідач надав відповідь на претензію № 13 від 20.02.2023, в якій борг за спірним Договором заперечував.

Вказане стало причиною звернення позивача до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Згідно вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.

Щодо посилання відповідача на настання форс-мажорних обставин, суд зазначає наступне.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Також згідно з положеннями ст. 218 ГК України у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Таким чином, в той час як форс-мажорні обставини унеможливлюють виконання договірного зобов`язання в цілому, істотна зміна обставин змінює рівновагу стосунків за договором, суттєво обтяжуючи виконання зобов`язання лише для однієї із сторін.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Слід зазначити, що введення воєнного стану на території України не означає, що відповідач не може здійснювати підприємницьку діяльність та отримувати коштів від своїх контрагентів. Більше того, держава на даний час заохочує розвиток підприємницької діяльності з метою позитивного впливу на економіку країни (зменшення податків, митних платежів тощо). Відповідач не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом, що всі працівники (чи їх частина), керівник підприємства, інші посадові особи мобілізовані та перебувають у складі Збройних Сил України, тимчасово не виконують професійні обов`язки у зв`язку з воєнними діями, все, або частина складу рухомого майна підприємства задіяні під час тих чи інших заходів, що б перешкоджало суб`єкту господарювання здійснювати підприємницьку діяльність під час введеного воєнного стану.

Пунктом 6.1. договору встановлено, що жодна із сторін не буде нести відповідальність за повне або часткове невиконання збов`язань за цим договором, якщо таке нвиконання викликане обставинами форс-мажору, включаючи, але не обмежуючись такими: повінню, пожежею, землетрусом, війною або військовими діями або іншими, що не залежать від сторін обставинами, що виникли після укладення договору і перешкоджають належному виконанню зобов`язань сторін. Якщо будь-яка з таких обставин безпосередньо спричинила невиконання зобов`язань в строки, встановлені цим договором, то ці строки пропорційно продовжуються на час відповідних обставин.

Сторона, яка не виконала зобов`язання за цим договором, повинна негайно сповістити іншу сторону. Доказом настання та/або припинення дії обставин форс-мажору є документ, виданий регіональною Торгово-промисловою палатою (її відділенням) або уповноваженим державним органом (п. 6.3. договору).

Відповідно до п. 6.4. договору, положення цього розділу не застосовуються, якщо обставини форс-мажору наступили протягом строку прострочення виконання зобов`язань стороною, яка на них посилається.

Доказів звернення до позивача з відповідним сертифікатом ТПП та доказами неможливості виконання договору відповідачем не надано.

Крім того, оплата за спірним договором повинна була здійснена у 2021, воєнний же стан на території України введено 24.02.2022.

В даному випадку сторона не надала доказів, що саме введення воєнного стану призвело до унеможливлення виконання конкретних зобов`язань за договором.

З урахуванням встановлених обставин щодо здійснення Позивачем поставки товару та порушення Відповідачем своїх зобов`язань в частині сплати за нього визначеної договором суму, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" до Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактік Ойл" про стягнення заборгованості за договором поставки нафтопродуктів у розмірі 415 705,83 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактік Ойл" (51938, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, проспект Аношкіна, буд. 81, код 43962653) на користь Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (39610, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Свіштовська, буд. 3, ідентифікаційний код 00152307) основний борг у розмірі 415 705,83 грн., судовий збір у розмірі 6 235,60 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 19.12.2023.

Суддя Н.Г. Назаренко