РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.12.2023Справа № 910/14127/23
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція"

до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма "Астейс"

про стягнення 84774 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гарашко Т.В.

Представники сторін не з`явилися.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма "Астейс" (далі - відповідача) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (далі - позивач) 71485,66 грн заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення у сумі 71485,66 грн, 11033,78 грн інфляційних втрат та 2254,56 грн 3% річних.

Вимоги позову мотивовані тим, що відповідачем було отримано централізоване опалення та гаряче водопостачання у нежилі приміщення площею 177 кв.м. у будинку №107/2 по вул. Алматинській у м. Києві.

Ухвалою від 11.09.2023 відкрито провадження у справі №910/14127/23, призначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

16.10.2023 від відповідача надійшла заява про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 23.10.2023 заяву відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без розгляду, ухвалено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснювати з викликом сторін. Судове засідання призначено на 22.11.2023.

20.11.2023 відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 22.11.2023 у зв`язку із неявкою представників сторін, а також враховуючи подане відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи, суд відклав розгляд справи на 06.12.2023.

05.12.2023 позивачем було подано заяву про розгляд справи без участі його представника, вимоги позову підтримує повністю.

У судове засідання 06.12.2023 представники обох сторін не з`явилися. Відповідач відзиву на позовну заяву чи заперечень не заявляв, про причини неявки свого представника у судове засідання 06.12.2023 не обґрунтував.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 № 1198-VІІ, з 01.07.2014, виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до будинку 107/2, по вул. Алматинській в м. Києві як теплопостачальною організацією з 01.07.2014 здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» на підставі ліцензії, яку надано до справи.

01.06.2015 між позивачем та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» укладено договір №31 про співпрацю виконавця послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з балансоутримувачем та розмежування їх відповідальності.

Так, позивач зазначає, що з листопада 2021 року по квітень 2022 року ним було надано послуги з централізованого опалення до нежитлового приміщення площею 177,00 кв.м, в будинку № 107/2, по вул. Алматинській, в м. Києві на загальну суму 84774 грн.

Власником нежитлового приміщення площею 177,00 кв.м, в будинку № 107/2, по вул. Алматинській, в м. Києві є відповідач, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

18.10.2016 Господарським судом м. Києва прийнято рішення по справі № 910/14243/16, яке є чинним та набрало законної сили, було визнано укладеним договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" та ТОВ Виробнича фірма "Астейс" в редакції Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ", предметом якого є надання послуг з централізованого опалення та гарячої води у нежитлове приміщення 177,00 кв.м. по вул. Алма-Атинська, буд. 107/2.

Позивач каже, що для здійснення нарахувань вартості послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води використовувалась інформація надана балансоутримувачем будинку щодо площі займаного приміщення відповідачем, внаслідок чого й визначено вартість спожитих саме відповідачем послуг.

Надання послуг з опалення, що надавалися безперервно, в межах опалювального періоду, підтверджується Актом постановки на комерційний облік приладів теплової енергії Споживача, Актами про готовність вузла комерційного обліку Споживача до роботи в опалювальний період 2020-2021 роки, показниками відомостей спожитих послуг теплової енергії, нарядами на підключення та відключення централізованого опалення у будинку за період 2020-2023 років, які додаються до позову.

Облік теплової енергії на потреби централізованого опалення по вул. Алматинській, буд. 107/2, в місті Києві здійснюється приладом комерційного обліку БК8-3 заводський номер 016360 (акт постановки приладу комерційного обліку додається).

Показники будинкового засобу обліку теплової енергії розподіляються між користувачами приміщень пропорційно до площі займаних споживачами приміщень.

Відповідно до п. 7 договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води плата за надані послуги за наявності засобів обліку води і теплової енергії справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України №630 від 21.07.05.

Відповідно до п. 9 договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до пунктів 5, 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Як передбачено частинами 1 статті 9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про теплопостачання» балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу) - це власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами; постачання теплової енергії (теплопостачання) - це господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; суб`єкти відносин у сфері теплопостачання - це фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (абзац 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання»).

За приписами частини 1 статті 2 ГПК України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині 3 статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3-4 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши надані позивачем докази, судом встановлено, що у спірний період з листопада 2021 року по квітень 2023 року позивачем було надано теплопостачання у будинок №107/2 по вул. Алматинській у м. Києві.

Відповідачем жодних доказів, які б спростовували твердження позивача щодо надання ним у спірний період тепло постання відповідачу не надано.

Відповідачем не надано заперечень щодо здійсненого розрахунку позивачем наданих послуг з теплопостачання на суму 71485,66 грн за період з листопада 2021 року по квітень 2023 року, також матеріали справи не містять доказів оплати вказаної суми боргу, у зв`язку із чим, суд вимоги позову у цій частині задовольняє.

Стосовно стягнення інфляційних втрат у сумі 11033,78 грн та 3 % річних у сумі 2254,56 грн, то суд враховує, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних (в порядку статті 625 ЦК України) є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок заявлених до стягнення матеріальних втрат, встановив, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 % річних у заявленій сумі 2254,56 грн, натомість, розрахунок інфляційних втрат позивачем зроблено неправильно, за перерахунками суду з відповідача підлягає стягненню 9953,84 грн інфляційних втрат, в решті суми (1079,94 грн) суд відмовляє.

Судові витрати, у які позивачем включено судовий збір, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 86, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма "Астейс" (місто Київ, вулиця Алма-Атинська, будинок 107/2; ідентифікаційний код 21460289) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (місто Київ, вулиця Гната Хоткевича, будинок 20; ідентифікаційний код 37739041) 71485 (сімдесят одну тисячу чотириста вісімдесят п`ять) грн 66 коп. боргу, 9953 (дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят три) грн 84 коп. інфляційних втрат, 2254 (дві тисячі двісті п`ятдесят чотири) грн 56 коп. 3% річних, а також 2649 (дві тисячі шістсот сорок дев`ять) грн 81 коп. судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 18.12.2023.

Суддя Сташків Р.Б.