номер провадження справи 9/176/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.12.2023 Справа № 908/2529/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Проскурякова К.В., розглянувши заяву про відвід, заявлений відповідачем - 4: ОСОБА_1 у справі № 908/2529/23

за позовом: Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4)

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК-Л", (71725, Запорізька область, Пологівський (раніше - Токмацький) район, с.Чистопілля, вул. Нова, буд. 33)

до відповідача-2: Фермерського господарства "СХІД-Л", (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Нансена, буд.29)

до відповідача-3: Селянського (фермерського) господарства "Василько", (71725, Запорізька область, Пологівський (раніше - Токмацький) район, с.Чистопілля)

до відповідача-4: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення суми 3 000 000,00 грн,

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа №908/2529/23 (суддя Боєва О.С.) за позовом Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" про солідарне стягнення з відповідачів: 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК-Л", 2. Фермерського господарства "СХІД-Л", 3. Селянського (фермерського) господарства "Василько", 4. ОСОБА_1 частини заборгованості за основною сумою кредиту за Договором про надання банківської послуги - кредитної лінії № МБ-ГЛ-ZАР-2046/КЛ5від 25.06.2021, укладеного в рамках Генерального договору про надання банківських послуг №МБ-ГЛ-ZАР-2046 від 24.01.2019, у розмірі 3 000 000,00 грн.

Ухвалою суду від 14.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2529/23 (суддя Боєва О.С.), присвоєний номер провадження 9/176/23, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 13.09.2023. Ухвалою суду від 13.09.2023 підготовче засідання відкладено на 12.10.2023. Ухвалою суду від 12.10.2023 продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів, відкладено підготовче засідання на 09.11.2023. Ухвалою суду від 09.11.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.12.2023. В судовому засіданні 05.12.2023 судом розпочато розгляд справи по суті. Ухвалою суду від 05.12.2023 розгляд справи відкладено на 18.12.2023.

13.12.2023 до Господарського суду Запорізької області через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС (через електронний кабінет адвоката Самборського Є.О.) надійшла заява в інтересах відповідача-4 - ОСОБА_1 про відвід судді у справі № 908/2529/23.

Згідно з протоколом передачі судової справи від 13.12.2023 заява про відвід судді передана на розгляд раніше визначеному у справі складу суду - судді Боєвій О.С.

Ухвалою суду від 14.12.2023 визнано необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід судді Боєвій О.С. у справі 908/2529/23 (поданий в інтересах відповідача-4 адвокатом Самборським Є.О.) та вирішено передати заяву ОСОБА_1 (подану в інтересах відповідача-4 адвокатом Самборським Є.О.) про відвід судді Боєвої О.С. від розгляду справи №908/2529/23 на вирішення судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2023 вказану заяву передано на розгляд судді Проскурякова К.В.

На підставі викладеного, судом прийнято вищевказану заяву для вирішення питання про відвід.

Згідно з приписами ч. ч. 7, 8 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування вказаної заяви представник відповідача -4 зазначає наступне: безпідставно відхиляючи всі клопотання та заяви відповідачів по справі в підготовчому провадженні, суддя Боєва О.С. закрила підготовче провадження та призначила справу до розгляду по суті на 05.12.2023 року. Є всі підстави вважати в діях судді ознаки упередженості, що виключає можливість в подальшому довіряти судді Боєвій О.С в об`єктивності розгляду справи, з огляду на наступне. Представник відповідача-1 в судовому засіданні 09.11.2023 року (підготовче провадження) з поважних причин не був присутнім в судовому засіданні та подавав заяву про відкладання розгляду справи з поважних причин. Заява представника була відхилена та суд продовжив розгляд справи в підготовчому провадженні, не зважаючи на той факт, що саме відповідач-1 є основним боржником за зобов`язаннями, що є предметом спору в даній справі. Також, представник відповідача-1 заявляв суду про необхідність додаткового долучення до матеріалів справи доказів, які необхідно подати за нормами ГПК саме в підготовчому провадженні до початку розгляду справи по суті, проте суд безпідставно проігнорував прохання відповідача-1. Також в інтересах відповідача-4 подавалась в підготовчому провадженні одночасно із відзивом на позовну заяву обґрунтована заява про закриття провадження в справі. В підготовчому провадженні 09.11.2023 дана заява розглянута не була та причини такої поведінки суд не пояснив, не зазначив також і можливість розгляду даної заяви на початку розгляду справи по суті в судовому засіданні, що призначене на 05.12.2023, чим фактично створив процесуальну невизначеність щодо вчинення процесуальних дій з боку учасників процесу. 05.12.2023 після початку розгляду справи по суті, судом було розглянуто та відхилено заяву про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 та почався розгляд справи по суті. При чому, обґрунтування відмови та право на оскарження було зазначено лише в протокольній ухвалі суду, яка надійшла через кабінет електронного суду лише 11.12.2023. В інтересах ОСОБА_2 його представником було заявлено клопотання про відкладання розгляду справи, яка також розглядається і за відсутності двох відповідачів (солідарних боржників) про місцезнаходження представників яких та обізнаність про розгляд справи за їх участю інформація фактично відсутня, у зв`язку із необхідністю подати зустрічну позовну заяву про визнання правочину недійсним. 08.12.2023 подано зустрічну позовну заяву про визнання правочину недійсним та клопотання про поновлення строку подання зустрічного позову. В позовній заяві та клопотанні зазначалось, що дана категорія справ не носить формальний характер розгляду в умовах воєнного стану. Також суду наголошувалось і в клопотанні, і в зустрічному позові, що з метою захисту прав відповідача-4 по справі необхідно розглядати його вимогу про визнання недійсним договору поруки з огляду на позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 7 квітня 2023 року по справі №924/199/20. Наголошувалось на обставини щодо введення воєнного стану згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, п.5 Рекомендацій Ради Суддів щодо роботи судів в умовах воєнного стану. За відсутністю постійного зв`язку із клієнтом, участь довірителя у волонтерському русі по захисту нашої держави від агресії РФ, а також обов`язок адвоката відповідно до положень Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та договору про надання правничої допомоги узгоджувати свої дії з клієнтом, який доручив представництво, клопотання на поновлення строку подачі зустрічного позову з метою об`єктивного розгляду справи, є обґрунтованим, якби суддя була зацікавлена саме в об`єктивному розгляді справи. Отже, як зазначив заявник, суддя Боєва О.С відмовила у задоволенні клопотань відповідачів про продовження підготовчого провадження, поновлення строків вчинення окремих процесуальних дій (в умовах воєнного стану), відмовила з формальних причин поновити строк на подачу зустрічного позову у справі, усвідомлюючи наслідки такої відмови та розуміючи певні процесуальні порушення вчинені під час проведення підготовчого провадження, виявляє з об`єктивної поведінки всі ознаки певної зацікавленості розгляду справи. Такі дії викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді, яка зацікавлена у якнайшвидшому розгляді справи, оскільки суд вже сформував певну думку щодо деяких обставин справи. На підставі викладеного, відповідач-4 в особі його представника просив суд задовольнити заяву про відвід судді Боєвої О.С. з підстав визначених пунктом 5 частини 1 статті 35 ГПК України.

Відповідно до частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За змістом частини 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня коли, заявник дізнався про таку підставу.

Розглянувши заяву представника відповідача про відвід, суд дійшов висновку про його необґрунтованість, виходячи з наступного.

Оцінюючи доводи заявника суд враховує, що незалежність судів є прерогативою чи привілеєм, що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя (Висновок № 1 (2001) КРЄС про стандарти незалежності судових органів та незмінюваності суддів).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути видно, що воно чиниться (рішення у справах «Білуха проти України», пункт 53, «Де Куббер проти Бельгії», пункт 26).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у рішеннях у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Додатково і на доповнення до цього ставлення судді до справи має важливе, проте не вирішальне значення. Вирішальною є можливість об`єктивного підтвердження таких фактів (наприклад, рішення у справі ЄСПЛ «Ferrantelli and Sanyangelo v. Italy», постанова від 7 серпня 1996 року, збірник 1996-ІІІ, с. 951-52, параграф 58, та рішення у справі «Wettstein v. Switzerland», № 33958/96, параграф 44).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків, вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (пункти 1.2, 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23).

На думку Європейського суду з прав людини, судді у своїй професійній діяльності мають бути вільними від особистих симпатій, уподобань, схильностей. Вважається, що суддя є безстороннім, якщо немає доказів, які свідчили б про протилежне (суб`єктивна безсторонність). Суду також належить бути безстороннім об`єктивно, тобто мати достатньо гарантій, що виключають будь-які сумніви стосовно нього. Цей аспект висуває додаткові обмеження для суддів щодо їхньої участі в політичному житті держави або будь-якій іншій діяльності, оскільки це може викликати підозру в їхній особистій заінтересованості під час вирішення справ. Суддя не буде об`єктивно безстороннім у випадку його залежності від чогось або когось.

Закон не покладає на суддю обов`язку переконувати у своїй неупередженості. Суддя (суд) своєю процесуальною та позапроцесуальною поведінкою має таку неупередженість та безсторонність транслювати, демонструючи презумпцію неупередженості судді. Якщо у судді існують реальні факти для самовідводу, які впливатимуть на його безсторонність, суддя має вказати про це у поданій заяві (процесуальному рішенні).

У рішенні у справі «Castillo Algaro v. Spain» (постанова від 28 жовтня 1998 року, збірник 1998-VIII, с. 3116, параграф 45) зазначено, що дійсно навіть припущення про факти, які ставлять під сумнів безсторонність суду, можуть мати певне значення; йдеться про довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні викликати у людей.

Як зазначено у коментарі до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням Ради суддів України від 4 лютого 2016 року № 1, відчуття упередженості - це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

В заяві про відвід, заявник як на підставу відводу судді Боєвої О.С. у справі №908/2529/23 посилається на п. 5 ч 1 ст. 35 ГПК України, а саме суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Судом встановлено, що жодних доказів, які б свідчили про упередженість або необ`єктивність, у т.ч. зацікавленість судді Боєвої О.С. у результаті розгляду справи №908/2529/23 до заяви не надано. Підстави відводу є надуманими та ґрунтуються на припущеннях.

Крім того, не зазначено конкретних існуючих підстав для відводу, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Боєвої О.С. через які суддя не може розглядати справу № 908/2529/23.

Отже, фактично відповідачем - 4 заявлено відвід судді Боєвої О.С., оскільки судом було відмовлено у задоволенні клопотань відповідачів про продовження підготовчого провадження, у закритті провадження у справі в частині вимог до відповідача-4, відмову у поновленні строків вчинення окремих процесуальних дій, зокрема, у поновленні строку на подачу відповідачем-4 зустрічного позову.

Таким чином відповідач-4 незгоден з процесуальними діями судді та прийняття ним відповідного процесуального рішення з кожного клопотання окремо, тобто відповідач - 4 фактично не згоден із процесуальними рішеннями судді по цій справі, що не може бути підставою для відводу з урахуванням положень ч. 4 ст. 35 ГПК України.

Вказане свідчить про порушення заявником правил заявлення відводу, визначених ст. 38 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід судді Боєвої О.С., заявлений відповідачем - 4: ОСОБА_1 у справі № 908/2529/23.

Суд зазначає, що свою незгоду з вказаними процесуальними діями судді сторона має право зазначити в апеляційній скарзі на рішення за наслідками судового розгляду цієї справи.

Керуючись ст. ст. 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви про відвід судді Боєвої О.С., заявлений відповідачем - 4: ОСОБА_1 у справі № 908/2529/23 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не піддягає оскарженню.

3. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 18.12.2023 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя К.В.Проскуряков