ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/1112/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Топеко Менеджмент"

про стягнення боргу 86 240,99 грн.

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

Представники:

від позивача Мясков Олексій Євгенійович

від відповідача не з`явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Топеко Менеджмент" про стягнення боргу 86 240,99 грн., з яких 57 481,94 грн. - основний борг, 5 325,99 грн.- пеня, 20 060,93 грн. - інфляційні втрати, 3 372,13 грн. - 3% річних.

Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача .

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Договору № на експлуатацію складових газотранспортної системи від 19.08.2020, а саме відповідач не доплатив позивачу вартість наданих послуг з експлуатації складових газотранспортної системи. Тому позивач, посилаючись на умови Договору та ст.625 ЦК України нарахував відповідачу пеню, інфляційні втрати та 3% річних.

Відповідач відзиву у строки і порядку, визначені ухвалою суду від 02.11.2023 року, не надав, а відтак розгляд справи здійснюється за наявними матеріалами.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 02.11.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Справу призначено до слухання в засіданні на 22 листопада 2023 р. на 11:15 год.

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" Мяскова Олексія Євгенійовича 16.11.2023 надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, в якому просить суд надати можливість приймати участь у судовому засіданні по справі №918/1112/23 призначеному на 22 листопада 2023 р. на 11:15 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 17.11.2023 клопотання задоволено. Судове засідання у справі призначене на 22 листопада 2023 р. на 11:15 год., а також усі інші судові засідання, ухвалено провести в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 22 листопада 2023 року розгляд справи відкладено на 12 грудня 2023 року на 11:20 год.

У судове засідання 12.12.2023 представник відповідача не з`явився. Судом вживалися заходи для належного повідомлення учасника справи про дату та час судового засідання. Ухвалу було надіслано Товариству з обмеженою відповідальністю "Топеко Менеджмент" на на адресу: 35065, Рівненська обл., Рівненський р-н, село Лісопіль, вул. Хотинська, буд.1, с.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За таких обставин, враховуючи, що неявка відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, відтак, керуючись статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Представник позивача 12.12.2023 у засіданні позов підтримав повністю. Просив покласти судові витрати на відповідача.

Судом досліджені докази, що містяться у справі.

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

19 серпня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОПЕКО МЕНЕДЖМЕНТ" (Замовник) був укладений Договір № на експлуатацію складових газотранспортної системи (далі - Договір). (а.с.15-25).

Відповідно до п. 1.1. Договору Замовник передає Виконавцю в експлуатацію складові газотранспортної системи, які безпосередньо підключені (приєднані) до газових мереж Виконавця, який є Оператором газотранспортної системи (Оператором ГТС), та використовується для забезпечення транспортування природного газу, підключеним (приєднаним) до складових газотранспортної системи Замовника.

Під складовими газотранспортної системи розуміється об`єкт, наданий Замовником для експлуатації Виконавцем, що перебуває у власності Замовника, вказаний Сторонами в Додатку 1 до цього Договору (далі-об`єкт) (п.1.2. Договору).

Згідно з п. 1.3. Договору надання послуг з експлуатації об`єкта включає здійснення Виконавцем комплексу технічних заходів, необхідних для забезпечення транспорту природного газу, виконання робіт з технічного обслуговування, огляду, обстеження та поточного ремонту, в строки та порядок, що передбачені цим Договором та чинними нормативно-правовими актами (далі-послуги).

Перелік послуг з експлуатації Об`єкта Замовника, що надаються Виконавчем, у якому вказщується, зокрема, графік виконання та вартість таких послуг, є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток 3) (п. 1.4. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору вартість послуг вказана в Плановій Калькуляції (Додаток 2 до Договору), та є його невід`ємною частиною, та становить 75 515,04 грн , в тому числі ПДВ 12 585,84 грн.

Вартість послуг визначена в п. 2.1. Договору та в Плановій Калькуляції (Додаток 2 до Договору) може змінюватися Виконавцем, про що сторони укладають відповідну додаткову угоду до Договору та Планову Калькуляцію в новій редакції (п.2.2. Договору).

14 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОПЕКО МЕНЕДЖМЕНТ" (замовник) була укладена Додаткова угода №1 до договору № про експлуатацію складових газотранспортної системи від 19.08.2020 р. в якій п. 2.1. Договору викладено в новій редакції: "2.1. Вартість послуг визначена в Плановій Калькуляції (Додаток 2 до Договору) та є його невід`ємною частиною, та становить 81 195,20 грн, в тому числі ПДВ 13 699,20 грн. " (а.с.26).

Відповідно до п. 2.3. Договору Замовник сплачує Виконавцю вартість послуг з експлуатації об`єктів Замовника, визначену в пункті 1 цього розділу, на поточний рахунок Виконавця з урахуванням податку на додану вартість щомісячно, на підставі Акту наданих послуг та рахунку-фактури шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку Замовника на банківський рахунок Виконавця. Строк оплати наданих послуг-протягом 3-х банківських днів з дати підписання Сторонами Акту наданих послуг та надання рахунку-фактури до сплати.

Згідно з п. 2.5. Договору фактичні обсяги наданих послуг оформлюються щомісячно актом наданих послуг, який складається та подається Виконавцем на розгляд Зпамовника у двох примірниках. Замовник зобов`язується протягом 5 днів від дати передачі актів наданих послуг підписати їх та повернути один примірник кожного акта Виконавцю або надати в письмовій формі мотивувальну відмову від підписання такого акта. У випадку неповернення Замовником акта наданих послуг та ненадання обгрунтованих заперечень щодо нього у визначений строк цей акт вважається погодженим Замовником в редакції Виконавця.

Відповідно до п.4.2.2., п.4.2. Договору Замовник зобов`язується своєчасно оформлювати акти наданих послуг та розраховуватись з Виконавцем.

Згідно з п.5.2. даного Договору за несвоєчасну оплату послуг Виконавця Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня, за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 6.1. Договору даний Договір є укладеним і набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до 31.12.2020 р. Якщо протягом 1 місяця до закінчення строку дії Договору жодна зі Сторін не заявляє про припинення його дії, цей Договір вважається укладеним на такий самий новий строк та на тих самих умовах.

Договір підписаний позивачем та відповідачем, та скріплений відбитками печаток сторін.

На виконання умов договору № від 19.08.2020 р. Виконачець надав, а Замовник прийняв виконані роботи (отримав послугу) на загальну суму 82 195,20 грн, що підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за січень-грудень 2021 року.

Товариство з обмеженою відповідальність "ТОПЕКО МЕНЕДЖМЕНТ" здійснив оплату отриманих послуг лише частково на загальну суму 43 119,24 грн, що підтверджується доданою до позовної заяви копією довідки про надходження коштів на поточні рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"(а.с. 55).

Отже, заборгованість відповідача по Договору № від 19.08.2020 року про експлуатацію складових газотранспортної системи становить 57 481,94 грн.

За порушення умов п.5.2. даного Договору Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочки.

Таким чином, позивач нарахував пеню в сумі 5 325,99 грн та посилаючись на ст.625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 3 372,13 грн. 3% річних та 20 060,93 грн. інфляційних втрат.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Так, матеріалами справи підтверджено, що відповідач порушив своє зобов`язання щодо своєчасної оплати у встановлений договором строк вартості наданих послуг з експлуатації складових газотранспортної системи. А саме, не сплатив 57 481,94 грн. боргу.

Частиною 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Доказів оплати вартості наданих послуг з експлуатації складових газотранспортної системи. в сумі 57 481,94 грн. станом на час розгляду справи відповідач до господарського суду не подав.

Відтак, вимоги позивача про стягнення із відповідача вказаної суми основного боргу є законними, обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволеню.

Щодо нарахованих сум пені суд вказує наступне.

За ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 2 ст. 232 ГК України).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України).

Враховуючи наведені приписи законодавства, оскільки відповідач порушив умови договору щодо строків проведення розрахунків за отримані послуги, відтак у позивача виникло право на нарахування пені.

Позивач скористався таким правом та нарахував відповідачу 5 325,99 грн. пені. Суд перевірив розрахунок позивача та встановив, що він є арифметично правильним.

Тому у цій частині позов підлягає задоволенню.

В частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Стаття 610 Цивільного кодексу України зазначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Під час розгляду справи, судом встановлено порушення відповідачем умов Договору в частині прострочення строків оплати вартості поставленого товару.

При цьому, якщо зобов`язання не виконано належним чином, то на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки в тому числі передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Так, за приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідна правова позиція щодо застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України викладена також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/190/18, від 05.07.2019 у справі №905/600/18.

У постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку щодо можливості застосування положень статті 625 ЦК України до будь-яких грошових зобов`язань незалежно від підстав виникнення, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює окремі види зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Щодо розміру та періоду нарахувань інфляційних та 3% річних, суд зазначає наступне.

При перевірці поданого позивачем розрахунку інфляційних втрат, використовуючи калькулятор інформаційно-правової системи "LIGA360: Ліга:Закон Юрист", судом з`ясовано, що він є арифметично правильним в сумі 20 060,93 грн. Отже, позовна вимога в цій частині підлягає задоволеню.

Суд, перевіряючи правильність обрахунку 3% річних здійснив власний розрахунок, використовуючи калькулятор інформаційно-правової системи "LIGA360: Ліга:Закон Юрист" та встановив, що вони нараховані позивачем арифметично правильно в розмірі 3 372,13 грн. , тому підлягають до стягнення.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Топеко Менеджмент" про стягнення боргу 86 240,99 грн., з яких 57 481,94 грн. - основний борг, 5 325,99 грн.- пеня, 20 060,93 грн. - інфляційні втрати, 3 372,13 грн. - 3% річних, підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із сплаченого судового збору в розмірі 2 684,00 грн.

Тому, судові витрати понесені позивачем у виді судового збору, сплаченого при зверненні до суду з даним позовом на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача у сумі 2 684,00 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Топеко Менеджмент" (35065, Рівненська обл., Костопільський район, с.Лісопіль, вул.Хотинська, буд.1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, проспект Любомира Гузара,44, ) - 57 481 (п`ятдесят сім тисяч чотириста вісімдесят одну) грн. 94 коп. основної заборгованості, 3 372 (три тисячі триста сімдесят дві) грн. 13 коп. 3% річних, 20 060 (двадцять тисяч шістдесят) грн. 93 коп. інфляційних втрат, 5 325 (п`ять тисяч триста двадцять п`ять) грн. 99 коп. пені та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано "14" грудня 2023 року.

Суддя Бережнюк В.В.