ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

21 грудня 2023 року Справа № 915/1381/19

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Алексєєва А.П. при розгляді справи за позовною заявою фермерського господарства Арій, (с. Драбове-Барятинське, вул. Суворова, 9, Драбівський район, Черкаська обл.), пред`явленою до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Техноторг, (м. Миколаїв, проспект Героїв України, 113), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державна аудиторська служба України, код 40165856 (м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, 4), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: приватне акціонерне товариство Бердянські жниварки, код 31071312 (м. Бердянськ, Запорізька область, пр. Східний, 2А), про стягнення грошових коштів в сумі 529420,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство Арій пред`явило позов до товариства з обмеженою відповідальністю Техноторг, в якому просить суд (з урахуванням заяви про зміну предмета позову вх. № 11003/20 від 07.09.2020 року):

1) визнати припиненим договір купівлі-продажу № 41/28 672 від 19.07.2018 року між ТОВ Техноторг та ФГ Арій;

2) стягнути з відповідача вартість товару (жниварки) неналежної якості в сумі 529420, 00 грн.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2023 року автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючого суддю у справі Алексєєва А.П.

Ухвалою суду від 06.09.2023 року прийнято справу №915/1381/19 до свого провадження. Вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження зі стадії розгляду справи по суті.

21.12.2023 року головуючим суддею подано заяву про самовідвід, яку обґрунтовано тим, що член сім`ї представника відповідача Кушніренка І.С., а саме його дружина Кушніренко Ю.Ф. тривалий час обіймала посаду помічника судді Алексєєва А.П., що об`єктивно може викликати сумніви у неупередженості та об`єктивності судді під час розгляду даної справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України Про міжнародне приватне право, Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Відповідно до Європейської Хартії Про закон Про статус суддів судді при виконанні своїх обов`язків повинні бути доступними та виявляти повагу по відношенню до осіб, які до них звертаються; повинні турбуватися про підтримання високого рівня компетентності, необхідного рівня вирішення справ в кожному конкретному випадку, оскільки від рішень судді залежить гарантія прав особи.

Згідно п. 12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: Ніхто не може бути суддею у власній справі. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року №2006/23 від 19.05.2006 року, незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Одночасно, вказаними Принципами унормовано, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 Бангалорських принципів поведінки суддів при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

У п. 132 рішення Європейського суду з прав людини у справі Гарабін проти Словаччини від 20.02.2013 року зазначено, що існування національних процедур для забезпечення неупередженості, а саме правил, що регулюють відвід судді, є важливим фактором. Такі правила виявляють особливу увагу національного законодавства до усунення всіх обґрунтованих сумнівів у неупередженості судді чи суду і є спробою забезпечити неупередженість, усуваючи причини таких сумнівів. На додаток до забезпечення відсутності упередженості як такої, ці правила спрямовані на усунення будь-яких проявів упередженості і таким чином слугують зміцненню довіри громадськості до суду.

Відповідно до ст. 38 ГПК України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Підстави для відводу судді визначено статтею 35 ГПК України.

Відповідно до цієї норми, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 8 ст. 39 ГПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Відповідно до ч.ч. 9, 11 ст. 39 ГПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Виходячи з наведених процесуальних норм та суб`єктного складу учасників даної справи, суд дійшов висновку про наявність підстав, визначених у п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, для задоволення самовідводу у даній справі.

З урахуванням вищевикладеного, з метою уникнення будь-яких сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду відносно розгляду справи №915/1381/19, суд вважає, що заява про самовідвід у справі №915/1381/19 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 35, 38, 39, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати заяву головуючого судді Алексєєва А.П. про самовідвід у справі №915/1381/19 обґрунтованою.

2. Заяву головуючого судді Алексєєва А.П. про самовідвід у справі №915/1381/19 задовольнити.

3. Справу №915/1381/19 передати для визначення головуючого судді в порядку встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: А.П. Алексєєв