номер провадження справи 18/56/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2023 справа № 908/1151/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Левкут Вікторії Вікторівни, розглянувши матеріали справи № 908/1151/23

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116)

до відповідача Степненського комунального дошкільного навчального закладу Сонечко Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області (вул. Тараса Шевченка, буд. 26-А, с. Степне, Запорізький район, Запорізька область, 70432)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116)

про стягнення 72356,83 грн.

Без повідомлення (участі) представників учасників справи

Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Степненського комунального дошкільного навчального закладу Сонечко Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області 72356,83 грн., з яких: 52035,06 грн. основного боргу по оплаті за природний газ, поставлений згідно з типовим договором постачання природного газу постачальником останньої надії, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2501, 9753,91 грн. пені, 1100,21 грн. 3% річних та 9467,65 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за типовим договором постачання природного газу постачальником останньої надії, укладеним з позивачем, до умов якого відповідач автоматично підключений у період протягом листопада 2021 року та лютого 2022 року у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи. За твердженням позивача, з 01.11.2021 по 21.11.2021 та з 01.02.2022 по 26.02.2022 відповідачу поставлено об`єми природного газу на загальну суму 52035,06 грн., вартість якого останнім не сплачено. Посилаючись на ст.ст. 509, 526, 530, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України, Закону України Про ринок природного газу, Правил постачання природного газу, позивач просив позов задовольнити.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2023 справу № 908/1151/23 передано на розгляд судді Левкут В.В.

Ухвалою суду від 17.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 908/1151/23, присвоєно справі номер провадження 18/56/23, на підставі ст. 252 ГПК України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи. В даній ухвалі суду зазначалось, що розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі № 908/1151/23; відповідачу запропоновано надати у строк, що не перевищує 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше 15.05.2023, відзив на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України; позивачу запропоновано у строк протягом 5 днів з дня отримання відзиву (у разі його отримання) надати суду відповідь на відзив.

Від відповідача 12.05.2023 надійшов відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги заперечив та зазначив, що відповідно до пункту 418 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 №1102 забезпечення автоматичного включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника останньої надії обсягів природного газу здійснювалось лише за відсутності іншого постачальника природного газу. В той же час, 19.11.2021 відповідачем, на підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2021 № 1234-р, Меморандуму про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері постачання теплової енергії та постачання гарячої води в опалювальному періоді 2021/22рр, Протоколу засідання Експертної комісії з визначення рівнів та класів надзвичайних ситуацій №15/09-21 від 12.10.2021, Протоколу №29 від 11.10.2021 позачергового засідання регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Запорізької області, укладений договір №07-1147/21-БО-Т на постачання природного газу з товариством з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (). Відповідач в період листопад 2021 року та лютий 2022 року здійснював придбання природного газу в обсягах та на умовах укладеного договору №07-1147/21-БО-Т від 19.11.2021 з ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг. Також відповідач відзначив, що позивач не повідомив відповідача про здійснення постачання природного газу постачальником останньої надії відповідно до пп.4, п.6.2, розділу VI Типового договору, чим позбавив відповідача можливості надати інформацію позивачу про укладений договір постачання природного газу з іншим постачальником. Лише 22.12.2021 позивач засобами поштового зв`язку направив на адресу відповідача лист №119/4.1-14505-2021 від 15.11.2021 з повідомленням про те, що з 29.10.2021 позивач здійснює постачання газу відповідачу як постачальник останньої надії. Відповідач зазначив, що оплата за спожитий газ в листопаді 2021 року здійснена ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг на підставі Акту №11 від 30.11.2021. Відповідач просив в позові відмовити.

Від позивача 18.05.2023 судом отримано відповідь на відзив, в якій позивач доводи відповідача заперечив та зазначив, що договір постачання природного газу постачальником останньої надії не потребує двостороннього підписання. Договір вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальником останньої надії відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Факт споживання природного газу відповідачем підтверджується листом Оператора ГТС від 04.10.2022 № ТОВВИХ-22-10675. Відносно посилання відповідача про укладення договору №07-1147/21-БО-Т від 19.11.2021 з ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг позивач зауважив, що вказане не підтверджує факт постачання природного газу у спірні періоди (з 01.11.2021 по 21.11.2021 та з 01.02.2022 по 26.02.2022) саме з боку ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг. В свою чергу, враховуючи дані з Інформаційної платформи оператора ГТС в період з 01.11.2021 по 21.11.2021 та з 01.02.2022 по 26.02.2022, саме позивач здійснював постачання природного газу відповідачу як постачальник останньої надії, інформація щодо постачання природного газу відповідачу у той же період з боку ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг на Інформаційній платформі відсутня. Щодо доводів відповідача про неповідомлення його про постачання природного газу постачальником останньої надії позивач вказав, що на виконання пп.4) п. 6.2 Типового договору постачання природного газу постачальником останньої надії позивачем на адресу відповідача направлено два екземпляри договору, підписаних позивачем, що підтверджується списком згрупованих відправлень та фіскальним чеком від 25.11.2021. Заперечення відповідача щодо нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат з огляду на неузгодження їх розміру та бази нарахування позивач спростовує умовами п. 4.5 Договору та ст. 625 ЦК України.

Також позивачем 18.05.2023 надано суду клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг ().

Від відповідача 22.05.2023 судом отримано заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач заперечив про залучення до участі у справі ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг в якості третьої особи та зазначив, що встановлення факту оплати відповідачем за спожитий газ ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг не може впливати на права та обов`язки відповідача у даній справі. Також відзначив, що Постачальник не має права реєструвати Споживача у власному реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоду, не погодженому із Споживачем. Жодного погодження позивачу щодо реєстрації у Реєстрі споживачів позивача у спірному розрахунковому періоді відповідач не надавав, тому у позивача не було підстав для постачання природного газу у спірному періоді. Відносно посилання позивача на інформацію, отриману від ТОВ «Оператор ГТС України», відповідач вказав на те, що з цим Товариством відповідач не має жодних договірних відносин, як з Оператором ГРМ, натомість позивачем не наведено жодних доказів від АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», як оператора ГРМ відповідача. Крім того, надані позивачем скріншоти інформації ТОВ «Оператор ГТС України» не містять підписів посадових осіб надавача інформації.

Ухвалою суду від 25.05.2023, з метою з метою дотримання принципу рівності сторін і процесуальних прав усіх учасників справи та встановлення дійсних обставин справи, враховуючи необхідність залучення до участі у справі третьої особи та витребування від сторін додаткових доказів, суд поновив процесуальні строки розгляду справи по суті, визначивши кінцевий строк розгляду справи не більш шістдесяти днів з моменту винесення даної ухвали. До участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, залучено товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг. Від сторін витребувано додаткові докази.

Від позивача 01.06.2023 надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи: копії листа Оператора ГТС від 04.10.2022 № ТОВВИХ-22-10675 та доказів направлення копії позовної заяви третій особі. Позивач пояснив, що згідно листа Оператора ГТС від 04.10.2022 №ТОВВИХ-22-10675 обсяг природного газу, використаного споживачем з ЕІС-кодом 56XS0000ZL8J005 та внесений в алокацію постачальника «останньої надії» становить: з 23.10.2021 по 31.10.2021 0,0 куб. м., з 01.11.2021 по 21.11.2021 456,00 куб. м., з 01.02.2022 по 26.02.2022 1077,52 куб. м. Проте, при підготовці позовної заяви встановлено, що лист Оператора ГТС від 04.10.2022 №ТОВВИХ-22-10675 містить технічну помилку щодо ЕІС-коду споживача, правильним є код споживача 56XS0000ZL8J5005, що виправлено листом Оператора ГТС від 26.01.2023 № ТОВВИХ-23-938.

Від відповідача 02.06.2023 до суду надійшли пояснення, копії підписаних позивачем та ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» актів № 11 від 30.11.2021 та № 3 від 28.02.2022, докази направлення відзиву та пояснень третій особі у справі.

Від третьої особи у справі 20.06.2023 отримані пояснення, в яких наведено наступні обставини. ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (Товариство) та Степненським комунальним дошкільним навчальним закладом "Сонечко" Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області (Споживач) укладений договір постачання природного газу від 19.11.2021 року №07-1147/21-БО-Т. Відповідно до умов цього договору він набирає чинності з дати його укладання. Разом з тим, відповідно до умов пункту 3.2 Договору постачання природного газу за Договором здійснюється Постачальником виключно за умови включення Споживача до Реєстру споживачів Постачальника. Товариство 19.11.2021 подало запит на інформаційній платформі Оператора ГТС щодо зміни постачальника. Цей запит було підтверджено 19.11.2021 та зареєстровано Споживача в реєстрі споживачів Постачальника з датою початку постачання з 22.11.2021. Згідно із пунктом 3.3 Договору (включення Споживача до Реєстру споживачів Постачальника) та використання (відбір) природного газу за цим Договором здійснюється виключно за умови дотримання Споживачем вимог пункту 5.1 цього Договору щодо остаточного розрахунку за фактично переданий природний газ. Станом на 26.01.2022 прострочена заборгованість Споживача перед Товариством складала 8974,74 грн. У зв`язку з невиконанням Споживачем умов Договору щодо остаточного розрахунку за фактично переданий природний газ, з 01.02.2022 Споживача було виключено з Реєстру споживачів Постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС. Однак, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, правлінням НАК «Нафтогаз України» погоджено рішення на строк дії воєнного стану в Україні з метою безперебійного постачання природного газу забезпечити реєстрацію всіх споживачів, з якими Товариством укладені договори постачання природного газу, в реєстрі споживачів Товариства на інформаційній платформі Оператора ГТС, в тому числі споживачів, у яких наявна прострочена заборгованість за поставлений природний газ. Враховуючи наведене, Товариство 24.02.2022 подало запит на інформаційній платформі Оператора ГТС щодо зміни постачальника. Цей запит було підтверджено та зареєстровано Споживача в реєстрі споживачів Постачальника з датою початку постачання природного газу з 27.02.2022.

Заперечень на пояснення третьої особи відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи № 908/1151/23 дозволяють здійснити її розгляд по суті.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зважаючи на закінчення строків розгляду справи, запровадження воєнного стану на території України, ведення бойових дій на території Запорізької області, інтенсивні ракетні та артилерійські обстріли м. Запоріжжя протягом січня-жовтня 2023 року, що загрожувало життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів та працівників суду в умовах збройної агресії проти України, а також знаходження судді Левкут В.В. у відпустці, рішення прийнято без його проголошення 11.12.2023.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (позивач, Постачальник, постачальник "останньої надії") відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 04.07.2017 року №880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року №917-р товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу.

Відповідно до пункту 26 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу", постачальник "останньої надії" - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

26 жовтня 2021 року набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 №1102 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №809 від 9 грудня 2020 року № 1236".

Пунктом 2 Постанови КМУ № 1102 визначено зобов`язання Акціонерного товариства "Магістральні газопроводи України", товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", операторів газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 року бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

Степненський комунальний дошкільний навчальний заклад Сонечко Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області (відповідач, Споживач) є бюджетною установою (в значенні Бюджетного кодексу України).

У відповідності до положень пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику "останньої надії" через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії", за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача; назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими); поштову адресу об`єкта споживача. Зазначена інформація надається через інформаційну платформу, за допомогою відправки повідомлення на поштову скриньку постачальника останньої надії в інформаційній платформі дані скриньки G_MAIL_PLR.

У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем об`єми природного газу, спожитого відповідачем з протягом листопада 2021 року та лютого 2022 року автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, 24 грудня 2019 року прийнято постанову №3011 "Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ "Оператор ГТС України", на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу Товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України".

Правове регулювання технічних, організаційних, економічних та правових засад функціонування газотранспортної системи України здійснюється Кодексом Газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1378/27823.

За визначенням, наведеним у пункті 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС, інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Отже, суб`єкти ринку природного газу (в даному випадку позивач та відповідач, як продавець та покупець природного газу відповідно), користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС.

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень (пункт 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Таким чином, позивач, як суб`єкт ринку природного газу має право доступ до Інформаційної платформи у межах прав на перегляд відображених відомостей.

Включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника "останньої надії" з наведених вище підстав підтверджується:

- листом Оператора ГТС від 04.10.2022 № ТОВВИХ-22-22-10675 та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача за ЕІС-кодом 56XS0000ZL8J5005;

- інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГРМ (Форма № 10);

- відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 556XS0000ZL8J5005 (у вигляді принтскриту з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС).

Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015, договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" не потребує двостороннього підписання.

Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501 (надалі Договір).

Відповідно до п. 2.1 Договору Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Згідно з п. 3.1 Договору постачання природного газу Споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Згідно з п. 3.3 Договору період безперервного постачання природного газу Постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу Споживачу Постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору.

Відповідно до п. 4.2. Договору об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора ГТС та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Постачальник зобов`язаний надати Споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між Постачальником і Споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено) (пункт 4.3. Договору).

Згідно із п. 4.4 Договору Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий Постачальником відповідно до п. 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Відповідно до пп. 1 п. 5.1 та пп. 1 п. 5.2 Договору, Споживач має право отримувати природний газ на умовах, зазначених у цьому Договорі та зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього договору.

Пунктом 8.1 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

Постачальник має право вимагати від Споживача відшкодування збитків, а Споживач відшкодовує збитки, понесені Постачальником, виключно у разі: порушення Споживачем строків розрахунків з Постачальником - в розмірі, погодженому сторонами в цьому Договорі; відмови Споживача надати представнику Постачальника доступ до свого об`єкта, що завдало Постачальнику збитків, - в розмірі фактичних збитків постачальника (п. 8.2 Договору).

Відповідно до п. 11.1 Договору, цей договір набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу Споживачу в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу Постачальником. Розірвання (припинення дії) цього Договору не звільняє Споживача від обов`язку сплатити заборгованість Постачальнику за цим Договором.

Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу XII Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015 у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого Споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується Постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.

Отже, позивач проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС.

За відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача Степненського комунального дошкільного навчального закладу Сонечко Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області зазначено ЕІС-код споживача природного газу - 56XS0000ZL8J5005.

Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.

З 1 жовтня 2021 року ціна природного газу, що постачається постачальником «останньої надії» щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника «останньої надії», затвердженого постановою КМУ від 30 вересня 2015 р. № 809 в редакції Постанови КМУ № 1102.

Цією ж Постановою КМУ № 1102 на період постачання з 1 жовтня по 30 листопада 2021 року встановлено граничний розмір ціни природного газу для Бюджетних організацій, яка не може перевищувати 16,8 гривні за 1 куб. метр з урахуванням податку на додану вартість.

Позивачем до матеріалів справи також надано довідку від 29.09.2022 щодо ціни природного газу, що постачався ТОВ «ГК «Нафтогаз Укаїни» (Постачальником «останньої надії») для споживачів, що є бюджетним установами.

Протягом жовтня-листопада 2021 року розрахована за формулою ціна природного газу перевищувала 16,8 грн. за 1 куб. м., отже, у цей період застосовується гранична ціна в 16,8 грн. за 1 куб. м.

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу в період з 01.11.2021 по 21.11.2021 та з 01.02.2021 по 26.02.2022 природний газ в загальному об`ємі 1535,52 куб. м. (458,00 куб. м. + 1077,52 куб. м.), що підтверджується довідкою про об`єми поставленого ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» природного газу споживачу - Степненському комунальному дошкільному навчальному закладу Сонечко Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області та даними Інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56XS0000ZL8J5005, вартість якого складає 52035,06 грн. (з урахуванням вартості транспортування).

Рахунок на оплату (природний газ) №34963 за розрахунковий період 1-30 листопада 2021 року на суму 7660,80 грн. з ПДВ та рахунок на оплату (природний газ) №1462 за розрахунковий період 1-28 лютого 2022 року на суму 44374,26 грн. з ПДВ направлялись позивачем на електронну пошту відповідача та засобами потового зв`язку.

Відповідачем вартість природного газу та послуги транспортування природного газу за спірний період не оплачено.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати природного газу та послуг його транспортування у визначений договором строк стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Приписами ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За правилами ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. (ст. 714 ЦК України).

Сторонами у спірний період, а саме - в період з 01.11.2021 по 21.11.2021 та з 01.02.2021 по 26.02.2022, укладений Типовий договір постачання природного газу, як постачальником "останньої надії" та споживачем, до такого договору застосовуються положення Цивільного кодексу України.

Згідно з визначенням, наведеним в ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В частині 1 ст. 628 Цивільного кодексу України вказано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 5 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Згідно із ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Аналогічні положення містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Строк оплати вартості спожитого природного газу визначений п. 4.4 Договору - до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Позивачем у період з 01.11.2021 по 21.11.2021 та з 01.02.2021 по 26.02.2022 року поставлено відповідачу природний газ в об`ємі 1535,52 куб. м. на загальну суму 52035,06 грн.

Відповідач зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати отриманого газу у спірний період у визначений Договором строк, всупереч умов Договору та вимог чинного законодавства України, не виконав, що призвело до утворення у останнього заборгованості за договором в розмірі 52035,06 грн.

Факт порушення відповідачем умов, визначених змістом зобов`язання, та факт несплати відповідачем у визначений зобов`язанням термін вартості спожитого природного газу є доведеним. Доказів погашення суми боргу відповідачем суду не надано.

Доводи відповідача, що у зазначений позивачем період ним придбання природного газу здійснювалось в обсягах та на умовах укладеного договору №07-1147/21-БО-Т від 19.11.2021 з ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг спростовуються матеріалами справи. З наданих ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг пояснень та доказів вбачається, що постачання природного газу цим постачальником здійснювалось відповідачу у період з 22.11.2021 по 30.11.2021 та з 27.02.2022 по 28.02.2022, про що свідчать скрін-алокація-платформи за листопад 2021 року, скрін-алокація-платформи за лютий 2022 року та акти приймання-передачі природного газу за наведений період. ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг повідомлено, що у зв`язку із наявністю у Споживача простроченої заборгованості перед Товариством, з 01.02.2022 Споживача виключено з Реєстру споживачів Постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, правлінням НАК «Нафтогаз України» погоджено рішення на строк дії воєнного стану в Україні з метою безперебійного постачання природного газу забезпечити реєстрацію всіх споживачів, з якими Товариством укладені договори постачання природного газу, в реєстрі споживачів Товариства на інформаційній платформі Оператора ГТС, в тому числі споживачів, у яких наявна прострочена заборгованість за поставлений природний газ, тому Товариством 24.02.2022 подано запит на інформаційній платформі Оператора ГТС щодо зміни постачальника, який підтверджено та зареєстровано Споживача в реєстрі споживачів Постачальника з датою початку постачання природного газу з 27.02.2022.

Отже, у наведений позивачем період з 01.11.2021 по 21.11.2021 та з 01.02.2021 по 26.02.2022 постачання природного газу відповідачу здійснювалось саме позивачем, як постачальником «останньої надії» на ринку природного газу.

Враховуючи вимоги ст. 599 ЦК України, згідно якої зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, суд визнав, що позовна вимога про стягнення з відповідача 52035,06 грн. заборгованості за спожитий природний газ заявлена обґрунтовано і підлягає задоволенню.

За порушення грошового зобов`язання позивач нарахував відповідачу 9753,91 грн. пені, 1100,21 грн. 3% річних та 9467,65 грн. інфляційних втрат.

Відповідно ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до п. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 4 статті 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

В силу положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Позивачем вимога про стягнення 9753,91 грн. пені заявлена на підставі п. 4.5 Договору, яким визначено відповідальність відповідача у разі порушення строків оплати за цим Договором у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Оскільки положення договору в даному випадку не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ч. 6 ст. 232 ГК України (посилання в договорі на стягнення пені за кожний день прострочення не є визначенням періоду часу), то нарахування штрафних санкцій припиняється зі спливом шестимісячного строку.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за період з 01.01.2022 по 30.06.2022 за заборгованістю за листопад 2021 року та з 01.04.2022 по 30.09.2022 за заборгованістю за лютий 2022 року, суд визнав його правильним, до стягнення підлягають 9753,91 грн. пені, як і визначено позивачем.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за період з 01.01.2022 по 30.11.2022 за заборгованістю за листопад 2021 року та з 01.04.2022 по 30.11.2022 за заборгованістю за лютий 2022 року суд встановив, що розрахунок позивача є правильним. Вимога про стягнення з відповідача 3% річних задовольняється судом в заявленій сумі 1100,21 грн.

При перевірці розрахунку позивача за вимогою про стягнення втрат від інфляції суд виходив з наступного:

Індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Тобто, базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України Про індексацію грошових доходів населення у наступному місяці.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 надала наступні роз`яснення:

- сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця;

- якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці;

- методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

1) час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

2) час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за період: січень-листопад 2022 року за заборгованістю за листопад 2021 року та квітень-листопад 2022 року за заборгованістю за лютий 2022 року, суд визнав його правильним, до стягнення підлягає сума 9467,65 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Відповідач визнані судом обґрунтованими вимоги позивача не спростував та не надав до суду доказів, які могли б свідчити про виконання ним зобов`язання по сплаті вартості спожитого природного газу у визначений Договором строк, або підстав для звільнення від такого обов`язку.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судовий збір на підставі пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 123, 129, 233, 236-242, 247-250 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Степненського комунального дошкільного навчального закладу Сонечко Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області (вул. Тараса Шевченка, буд. 26-А, с. Степне, Запорізький район, Запорізька область, 70432; ідентифікаційний код 35764689) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116; ідентифікаційний код 40121452) 52035,06 грн. (п`ятдесят дві тисячі тридцять п`ять грн. 06 коп.) основного боргу, 9753,91 грн. (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят три грн. 91 коп.) пені, 1100,21 грн. (одну тисячу сто грн. 21 коп.) 3% річних, 9467,65 грн. (дев`ять тисяч чотириста шістдесят сім грн. 65 коп.) інфляційних втрат та 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн. 00 коп.) судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено, оформлено і підписано у відповідності до вимог ст.ст. 240, 241 ГПК України 18.12.2023.

Суддя В.В. Левкут