ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

19 грудня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/1158/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Філінюка І.Г.

суддів Аленіна О.Ю., Богатиря К.В.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю:

від ТОВ «КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ» - адвокат Захандревич О.В.;

Особисто Дуборіз В.А.

Розглянувши питання про прийняття додаткової постанови за результатом розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ»

на рішення Господарського суду Одеської області від 28.06.2023

по справі №916/1158/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ»

до відповідачів:

1. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях;

2. ОСОБА_1

про визнання недійсним результату аукціону та договору купівлі-продажу

суддя суду першої інстанції Погребна К.Ф.

місце винесення рішення: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області.

Повний текст рішення складено та підписано: 30.06.2023 року.

В С Т А Н О В И В :

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.11.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ» залишено без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 28.06.2023 по справі № 916/1158/23 залишено без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ».

07.08.2023 до Південно західного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, я якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ» на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 51750,00 грн.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати у справі №916/1158/23 на 19.12.2023 о 13:45 год.

05.12.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, у якій просить ухвалити додаткове рішення у справі №916/1158/23, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ» на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 50 850,00 грн.

14.12.2023 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ» надійшли заперечення на стягнення судових витрат.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 викладеною у відзиві на апеляційну скаргу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ» на користь ОСОБА_1 судових витрат у сумі 51 750,00 грн. та заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення (від 05.12.2023 вх. № 3987/23), колегія суддів вважає, зазначає наступне.

Щодо заяви ОСОБА_1 викладеною у відзиві на апеляційну скаргу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ» на користь ОСОБА_1 судових витрат у сумі 51 750,00 грн.

Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Статтею 123 ГПК України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

07.08.2023 до Південно західного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, я якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ» на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 51750,00 грн.

На підтвердження понесення витрат заявником надані копії наступних документів:

1. договір про надання правової допомоги №04/04/2023 від 04.04.2023;

2. протокол погодження договірної ціни від 04.04.2023;

3. Акт виконаних робіт/наданих послуг №1 від 08.04.2023;

4. Акт виконаних робіт/наданих послуг №2 від 19.05.2023;

5. Акт виконаних робіт/наданих послуг №3 від 08.06.2023;

6. Акт виконаних робіт/наданих послуг №4 від 21.06.2023.

Водночас, колегія суддів проаналізувавши подані докази встановила, що надані адвокатом послуги ОСОБА_1 були надані та виконані під час розгляду справи в суді першої інстанції, отже відсутні підстави для покладення цих витрат на позивача під час перегляду справи в апеляційній інстанції.

Щодо заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення (від 05.12.2023 вх. № 3987/23), колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Верховний Суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасне подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, зробив такі висновки щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах: право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (п. 1.20 постанови Верховного Суду від 19.07.2021 у справі № 910/16803/19); ГПК України не встановлено неможливості поновлення пропущеного процесуального строку для подання стороною доказів на підтвердження розміру судових витрат у зв`язку з розглядом справи (п. 20 постанови Верховного Суду від 17.12.2020 у справі № 911/4670/13, постанова від 21.12.2019 у справі № 910/6298/19, від 24.12.2019 у справі № 909/359/19). Заяву щодо вирішення питання про стягнення витрат необхідно залишити без розгляду, якщо докази були надані поза межами строку, без клопотання про поновлення цього строку та обґрунтування поважності причин його пропуску.

Отже для реалізації права на отримання компенсації витрат на правничу допомогу та подачу додаткових доказів, позивач мав виконати свій обов`язок - подати такі докази протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду або навести поважні причини пропуску такого строку.

Постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.11.2023 була проголошена 28.11.2023, ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні, а тому в силу приписів ч. 5 ст. 240 ГПК України датою його ухвалення є 28.11.2023 (дата проголошення).

Отже, з огляду на положення ч. 5 ст. 240 ГПК України та вимоги ч. 8 ст. 129 ГПК України ОСОБА_1 повинен був подати докази понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу до 04.12.2023 включно.

Водночас, як вже зазначалось, з відповідною заявою про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 50 850,00,87 грн, до якої додані відповідні докази понесення таких витрат (акт виконаних робіт/наданих послуг від 29.11.2023 на суму 40 350,00 грн.) ОСОБА_1 звернулося до суду апеляційної інстанції лише 05.12.2023 (документ сформовано в системі «Електронний суд») тобто з пропуском строку встановленого в абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Статтею 118 ГПК України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Питання щодо поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано нормами ст. 119 ГПК України, згідно з ч. 1 якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Колегією суддів враховується, що ОСОБА_1 у заяві не просить поновити пропущений процесуальний строк та не вказало про поважність причин його пропуску (ні в мотивувальній, ні в прохальній частині заяви).

Строк, встановлений законом, не може бути поновлений судом з власної ініціативи.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

З огляду на викладене, колегія суддів залишає заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення (від 05.12.2023 вх. № 3987/23) без розгляду згідно з абз. 3 ч. 8 ст. 129, 118 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 118, 129, 234, 238, 243, 244, 282 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 викладеною у відзиві на апеляційну скаргу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ» на користь ОСОБА_1 судових витрат у сумі 51 750,00 грн.

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення (від 05.12.2023 вх. № 3987/23) залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання колегією суддів та може бути оскаржена в касаційному порядку у строк, встановлений ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 20.12.2023.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя К.В. Богатир