РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.11.2023Справа № 910/10484/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Бенчук О.О., розглянув матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до фізичної особи-підприємця Щуцького Юрія Івановича

про стягнення 450 002,04 грн

За участю представників сторін:

від позивача Хитрова Л.В.

від відповідача Щуцький Ю.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця Щуцького Юрія Івановича (далі - відповідач) про стягнення 450 002,04 грн, з яких 387 906,38 грн заборгованості за тілом кредиту та 62 095,66 грн заборгованості за процентами.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № -КД-1 від 05.02.2021 в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів у встановлений договором строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2023 відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

Копія вказаної ухвали суду отримана позивачем 26.07.2023, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 940.

Відповідачу ухвала суду не вручена, поштове відправлення № 932 повернуто до суду з довідкою відділення зв`язку, в якій причиною невручення поштового відправлення вказано "адресат відсутній за вказаною адресою".

13.09.2023 відповідачем через електронну пошту суду надіслано клопотання про розгляд даної справи в порядку загального провадження, а також про визнання поважними причин пропуску строку для подання відзиву на позов та продовження строку для подання відзиву на позов.

Ухвалою суду від 19.09.2023 постановлено розгляд справи № 910/10484/23 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначити судове засідання на 05.10.2023, у задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця Щуцького Юрія Івановича про продовження строку для подання відзиву відмовлено.

04.10.2023 від відповідача надійшли заява про поновлено строку для подання відзиву на позов, а також відзив на позов. За змістом відзиву на позов відповідачем заперечуються вимоги позивача з посиланням на настання для нього форс-мажорних обставин, зокрема, відповідачем вказується, що кредит за договором № -КД-1 від 05.02.2021 ним брався для інвестування бази відпочинку, розташованої за адресою: вул. Курортна, 5 в, с.м.т. Лазурне, Скадовський район, Херсонська область, яка на даний момент (база відпочинку) знаходиться на захопленій території. Оскільки відповідач втратив можливість користування кредитом через те, що бізнес в цілому, майно відповідача, всі інвестиції власні та здійснені за рахунок кредитних коштів, отриманих від позивача, не знаходяться в користуванні відповідача, то, відповідно, відповідач не може отримувати дохід від цієї діяльності.

05.10.2023 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 05.10.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, розгляд справи відкладено на 19.10.2023.

19.10.2023 відповідачем подано клопотання про долучення доказів.

Ухвалою суду від 19.10.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, поновлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та долучено відзив до матеріалів справи, поновлено відповідачу строк для подання доказів та долучено їх до матеріалів справи, а також оголошено перерву в судовому засіданні до 09.11.2023.

08.11.2023 позивачем подані письмові пояснення з приводу періоду та порядку нарахування заборгованості.

09.11.2023 відповідачем подані заперечення на пояснення позивача, клопотання про надання додаткового часу для відповіді на пояснення позивача.

Ухвалою суду від 09.11.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву в судовому засіданні 27.11.2023.

27.11.2023 відповідачем подані пояснення з приводу наданих позивачем письмових пояснень від 08.11.2023.

У судовому засіданні 27.11.2023 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення у даній справі

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

05.02.2021 між позивачем та відповідачем за допомогою електронних підписів укладено кредитний договір № -КД-1 за умовами якого: позивачем надано відповідачу не відновлювальну кредитну лінію у формі надання траншами; ліміт вказаного договору 529686,08 грн, у т.ч. на наступні цілі: 525635,00 на придбання нових та б/у основних засобів, їх модернізацію, будівництво та реконструкцію приміщень (крім офісних), 4051,08 грн на сплату страхових платежів у випадку та у порядку, передбачених п.п. 2.1.5, 2.2.12 цього договору (п. А.1, А.2 договору).

Відповідно до п. А.3 договору термін повернення кредиту - 01.02.2026.

Також між сторонами укладено додаткову угоду № 1 від 05.02.2021, за умовами п. 2.1 якої за користування кредитом на умовах та в порядку, визначених додатковою угодою, позичальник сплачує банку базову процентну ставку, базова процентна ставка є змінюваною. Розмір базової процентної ставки визначений за формулою: Індекс UIRD (3 місяці) + 5%.

При цьому величина індексу UIRD розраховується та розміщується НБУ на своєму офіційному сайті.

Відповідно до п. А.8 кредитного договору проценти нараховуються та сплачуються щомісячно, датою сплати процентів є 1-е число кожного місяця, починаючи з дати підписання цього договору, якщо інше не передбачено п. 7.1 договору. У випадку несплати процентів вони вважаються простроченими.

Згідно з п. А.8.1 договору погашення кредиту (тіла) позичальник здійснює рівними частинами щомісячно 1-го числа. Перший платіж по погашенню кредиту (тіла) позичальник здійснює в місць, що слідує за місцем надання банком кредиту. Сторони узгодили, що при наданні кожного наступного траншу за цим договором сума до погашення оновлюється та відображається в системі «Приват24 для бізнесу». Дата платежів за кредитом та процентами при цьому не змінюється.

Відповідно до п. 2.2 кредитного договору постачальник зобов`язується: сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до п. 4.1-4.3 цього договору, а також повернути кредит у терміни, встановлені п.п. 1.2, 2.2.16, 2.2.17, 2.3.2 договору.

Як передбачено п. 2.3.2 договору при настанні, зокрема, порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами вказаного договору, банк на свій розсуд має право змінити умови цього договору - зажадати від позичальника достроково повернення кредиту, сплату процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення повідомлення. При цьому згідно зі ст.ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями, термін виконання яких не наступив, термін вважається таким, що наступив, у зазначену у повідомленні дату. У цю дату позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим договором.

Згідно з п. 2.3.8 договору банк, незалежно від настання термінів виконання зобов`язань позичальником за цим договором, має право вимагати дострокового повернення суми кредиту, сплати процентів та винагород, при настанні умов, передбачених п. 2.3.2 договору, або порушення позичальником вимог п. 1.1 цього договору в частині вимог щодо цільового використання кредитних коштів.

Відповідно до п. 6.1 та 6.2 договору вказаний договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладання електронного підпису усіма його сторонами, набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов`язань.

Як встановлено судом під час розгляду даної справи, у період з 31.03.2021 по 05.02.2022 на поточний рахунок відповідача № НОМЕР_1 було перераховано кредитні кошти у загальному розмірі 481303,32 грн, що підтверджується виписками по рахунку відповідача, доданими до позовної заяви.

Як вказується відповідачем та не заперечується позивачем, відповідач до лютого 2022 року виконував зобов`язання з погашення кредиту та сплати процентів, проте з лютого 2022 року припинив погашення кредиту, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача 450 002,04 грн, з яких 387 906,38 грн заборгованості за тілом кредиту та 62 095,66 грн заборгованості за процентами.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилається на те, що кредитні кошти, отримані від позивача, вкладені ним в поліпшення бази відпочинку, яка знаходиться в Херсонській області, проте на даний час вказана територіє є окупованою, у зв`язку з чим відповідач втратив можливість отримувати дохід від майна та погашати кредит. Зазначені обставини, за твердженням відповідача, є обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, оцінюючи правомірність заявлених позивачем вимог, а також заперечень відповідача, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 262 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України, кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами ч.ч. 1-3 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач документів, які б підтверджували оплату ними заборгованості перед позивачем або спростовували доводи останнього, суду не надав.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок процентів за користування кредитом, суд встановив, що вказаний розрахунок виконаний арифметично вірно, з дотриманням вимог чинного законодавства та укладеного сторонами договору.

При цьому, судом не беруться до уваги посилання відповідача на підстави для відмови в задоволенні позовних вимог, з огляду на наявність обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Як встановлено ст.. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідач зазначає, що у даний час він не має можливості належним чином виконувати договірні зобов`язання не внаслідок власних прорахунків, необдуманої стратегії, економічної кризи, знецінення гривні, порушення зобов`язань контрагентами, тощо, а в наслідок захоплення країною - агресором його майна, території на якій воно розміщено та неможливості здійснювати підприємницьку діяльність з використанням орендованого та поліпшеного за рахунок як запозичених, так і власних коштів майна.

Адже саме військова агресія проти України, окупація території, на якій розташоване майно, яке використовувалось відповідачем в господарській діяльності та яке і є всім «бізнесом» відповідача, на розвиток якого використано кредитні кошти, є причиною прострочення відповідачем сплати кредитних зобов`язань.

Проте, суд зазначає, що відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання,звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, а не від самого зобов`язання.

Суд зазначає, що позивачем не заявлено вимог, які відносяться до відповідальності за порушення зобов`язань (стягнення неустойки, пені, штрафу тощо).

Так, банком заявлено вимоги про стягнення з відповідача кредиту та процентів, нарахованих за користування кредитом, тобто заявлені вимоги про виконання зобов`язання, які відповідно до положень чинного законодавства мають виконуватись належним чином.

Доказів узгодження між сторонами спірних питань щодо повернення заборгованості зі сплати кредиту та процентів (укладення угоди про реструктуризацію заборгованості, зміну графіку повернення кредитних коштів) під час розгляду даної справи учасниками справи не надано.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 450 002,04 грн, з яких 387 906,38 грн заборгованість за тілом кредиту та 62 095,66 грн заборгованість за процентами обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Щуцького Юрія Івановича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, код 14360570) 387906,38 грн (триста вісімдесят сім тисяч дев`ятсот шість грн 38 коп.) заборгованості за кредитом, 62095,66 грн (шістдесят дві тисячі дев`яносто п`ять грн 66 коп.) заборгованості за процентами, 6750,03 грн (шість тисяч сімсот п`ятдесят грн 03 коп.) судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне рішення підписано 19.12.2023.

Суддя О.Г. Удалова