ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2023 р. Справа№ 910/125/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Барсук М.А.

за участю секретаря судового засідання Зорі В.С.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мотто Кард»

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2022

у справі № 910/125/22 (суддя - Босий В.П..)

за позовом Комунального підприємства "Дирекція з капітального будівництва адміністративних і житлових будівель"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МОТТО КАРД"

про стягнення 489 102,44 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Дирекція з капітального будівництва адміністративних і житлових будівель» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТТО КАРД» про стягнення 489 102,44 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю №МК-001511 від 22.06.2020 полягає у тому, що отримані позивачем талони на пальне не були отоварені позивачем за обставинами, за які він не відповідає, адже, з 13.03.2021 по 18.03.2021 фактично було заблоковано операції щодо відпуску пального за бланками-дозволами (талонами), а на гарантованій відповідачем АЗС відмовляли в передачі товару за пред`явленими талонами.

Позивач просив продовжити строк дії талонів, однак відповідач відмов у цьому, тож позивач просив стягнути з відповідача сплачені на виконання Договору кошти, а також пені у розмірі 113439,48 грн. та штраф у розмірі 20625,36 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 позов Комунального підприємства "Дирекція з капітального будівництва адміністративних і житлових будівель" задоволено повністю , стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "МОТТО КАРД" заборгованість у розмірі 355 337 (триста п`ятдесят п`ять тисяч триста тридцять сім) грн. 60 коп., пеню у розмірі 113 439 (сто тринадцять тисяч чотириста тридцять дев`ять) грн. 48 коп., штраф у розмірі 20 625 (двадцять тисяч шістсот двадцять п`ять) грн. 36 коп. та судовий збір у розмірі 7 341 (сім тисяч триста сорок одна) грн. 04 коп.

Обгрунтовуючи свій висновок, місцевий господарський суд послався на те, що припинення відпуску пального за бланками-дозволами (талонами) у період з 13.03.2021 по 18.03.2021 підтверджується матеріалами справи та стверджується самим відповідачем у відзиві на позов. При цьому доводи відповідача про те, що на тимчасове припинення відпуску пального у зазначений строк товариство вимушено було піти через втручання сторонніх осіб в систему генерування штрих-кодів до бланків-дозволів, про що позивача було повідомлено, не знайшло документального підтвердження .

Місцевий господарський суд врахував, що КП «Дирекція з капітального будівництва адміністративних і житлових будівель» звернулось до ТОВ «МОТТО КАРД» із листом №176 від 10.03.2021, в якому просило вирішити питання поновлення відпуску палива, організувати процес приймання-передачі необхідних талонів, з належним документальним оформленням та їх найскорішу заміну на інші, проте відповідач не виконав зобов`язанння і не здійснив заміни талонів на інші і за якими позивач мав би можливість безумовно одержати товар за найменуванням та у кількості, вказаних у них.

Суд відхилив за недоведеністю доводи відповідача про втручання сторонніх осіб в систему генерування штрих-кодів до бланків-дозволів, і виснував, що в матеріалах справи немає жодного належного та допустимого доказу, який не нівелює обов`язок відповідача забезпечити безумовне одержання товару позивачем.

Не погоджуючись з висновками та мотивами судового рішення, Товариство з обмеженою відповідальністю "МОТТО КАРД" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 у справі № 910/125 та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте за нез`ясування обставин, що мають значення для справи , та недоведеності обставин, які суд визнав встановленими, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають обставинам справи.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт вказував, що судом першої інстанції не врахований звіт "Реалізація товарів та послуг МКТ00003447 від 07.07.2020" з програмного забезпечення та той факт, що у відповідача не було можливості надати копії касових чеків про відпуск пального саме через бездіяльність та небажання позивача їх отоварювати, тоді як позивач в підтвердження відмови в емітуванні талону (бланку-дозволу) не надав жодного доказу, як і не надав доказів надсилання відповідного запрошення відповідачу.

Крім того, розмір штрафних санкцій підлягає перегляду з огляду на відсутність у позивача збитків та перешкод у можливості отримання пального, запроваджений в Україні воєнний стан та скрутне фінансове становище відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2022 матеріали апеляційної скарги передані на розгляд суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Зубець Л.П., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.08.2022, з огляду на відсутність у Північному апеляційному господарському суді матеріалів справи №910/125/22, що унеможливило розгляд поданої апеляційної скарги, витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/125/22; відкладено вирішення питання про подальший рух апеляційної Приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.06.2022 у справі №910/1799/22 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду.

05.09.2022 матеріали справи №910/125/222 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2022 апеляційну скаргу залишено без руху.

23.09.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2022 відкрито апеляційне провадження; постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

На підставі службової записки головуючої судді Кропивної Л.В. розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду 09.1-08/1554/23 від 02.05.2023 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку відставкою судді Зубець Л.П.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.05.2023 для апеляційного розгляду справи №910/125/22 визначено колегію суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Ткаченка Б.О., Барсук М.А.

На підставі службової записки головуючої судді Кропивної Л.В. розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду 09.1-08/1794/23 від 16.05.2023 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з перебуванням судді Ткаченко Б.О. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 прийнято до розгляду Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мотто Кард» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 у справі № 910/125/22; розгляд апеляційної скарги у справі № 910/125/22 вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи; призначено справу до розгляду на 07.06.2023 р. о 11:15 год.

Судове засідання у справі № 910/125/22, призначене на 07.06.2023 о 11 год. 15 хв. не відбулося, у зв`язку із перебуванням головуючої судді на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 апеляційний розгляд справи 910/125/22 призначено на 12.07.2023 о 11 год. 45 хв.

Судове засідання у справі № 910/125/22, призначене на 12.07.2023 о 11 год. 45 хв. не відбулося, у зв`язку із перебуванням у відпустці суддів Кропивної Л.В. та Пономаренка Є.Ю., а також знаходженням у відрядженні судді Барсук М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2023 судове засідання у справі № 910/125/22 призначено на 20.09.2023 о 15 год. 15 хв.

Розглянувши доводи апелянта, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, з огляду на таке.

22.06.2020 між ТОВ «МОТТО КАРД» (учасник) та КП «Дирекція з капітального будівництва адміністративних і житлових будівель» (замовник) укладено договір про закупівлю №МК-001511 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого учасник, якого замовником визначено переможцем відкритих торгів (UA-2020-05-20-005224-с) зобов`язується впродовж трьох робочих днів після укладення сторонами цього договору поставити та передати у власність замовника ДК 021:20-9 Нафта і дистиляти (дизельне паливо - Євро 5, бензин А-95, газ по талонах) в кількості Дизельне паливо Євро-5-10290 літрів, Газ-5800 літрів, Бензин А95-4480 літрів, належної якості, що відповідає державним стандартам, а замовник зобов`язується приймати товар та оплачувати його на умовах цього договору.

Додатковою угодою №1 від 07.07.2020 до Договору сторони дійшли згоди про викладення п. 1.1 в наступній редакції: «учасник, якого замовником визначено переможцем відкритих торгів (UA-2020-05-20-005224-с) зобов`язується впродовж трьох робочих днів після укладення сторонами цього договору поставити та передати у власність замовника ДК 021:20-9 Нафта і дистиляти (дизельне паливо - Євро 5, бензин А-95, газ по талонах) в кількості Дизельне паливо Євро-5-10 290 літрів, Газ-4 560,43 літрів, Бензин А95-4480 літрів, належної якості, що відповідає державним стандартам, а замовник зобов`язується приймати товар та оплачувати його на умовах цього договору.»

Відповідно до додаткової угоди №2 від 17.07.2020 до Договору у зв`язку зі зміною ціни за 1 л Газу (по талонам) сторони дійшли згоди п. 3.2 викласти в наступній редакції: «загальна сума договору становить 313127,40 грн. в т.ч ПДВ - 52 187,90 грн.».

Згідно з п. 4.1 Договору розрахунки за цим договором здійснюються в національній валюті України шляхом прямого переводу грошей на розрахунковий рахунок учасника з відстрочкою платежу до 10 банківських днів з моменту отримання товару та належним чином оформлених учасником видаткових документів, а у випадку затримки бюджетного фінансування - протягом 3 робочих днів з моменту отримання коштів відповідно до частини 1 статті 49 Бюджетного кодексу України.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що учасник зобов`язується впродовж трьох робочих днів після укладення сторонами цього договору здійснити поставку талонів у повному обсязі, визначеному в п. 1.1 цього договору. Зразки форми талонів кожного номіналу (кількості товару) по кожному найменування (марці товару) відображено в додатку №2 до договору. Учасник поставляє замовнику талони з терміном дії не менше ніж до кінця 2021 року.

Поставка товару здійснюється за талонами, впродовж усього строку дії талонів. Перелік АЗС учасника вказується у додатку №3 до договору (п. 5.2 Договору).

Відповідно до п. 5.4 Договору право власності на товар, переходить до замовника в день фактичної передачі талонів учасником. Учасник гарантує одержання замовником та/або уповноваженим ним користувачем товару за номіналом талона АЗС учасника без будь-яких обмежень.

Передача талонів та перехід права власності на відповідну кількість товару посвідчується видатковими документами (видатковими накладними, та/або іншими документами). Передача талонів замовнику або уповноваженому ним представникові здійснюється на підставі довіреності на одержання талонів, оформленої у встановленому порядку, та підписання видаткових документів. Претензії щодо кількості від замовника приймаються у день прийому-передачі талонів. Талони вважаються поставленими по кількості відповідно до видаткової накладної та/або інших документів, якими підтверджується факт передачі талонів замовнику (п. 5.6 Договору).

Згідно з п. 5.7 Договору з моменту переходу до замовника права власності на товар та до моменту його фактичного отримання на АЗС учасника, товар перебуває на зберіганні учасника. Вартість зберігання включено в ціну товару.

Колегія суддів, переглядаючи спір у межах доводів апеляційної скарги, виходить з того, що відповідач як учасник господарських відносин відповідає без вини, оскільки така презюмується в силу ч. 2 ст. 218 ГК Укркїни.

Згідно частини 2 статті 218 Господрського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно з п. 7.3 Договору у разі невиконання зобов`язання, передбаченого п. 5.8 або 5.9 цього договору учасник сплачує замовнику вартість товару, що не може бути фактично отриманий замовником з підстав, зазначених в п. 5.8 або в п. 5.9 договору та сплачує замовнику пеню у розмірі, встановленому в п. 7.2 договору. Сторони погодили, що учасник вважається таким, що не виконав зобов`язання, передбаченого п. 5.8 або п. 5.9 договору після закінчення строку, визначеного для виконання зазначеного зобов`язання. Сторони погодили, що вартість товару, який не може бути фактично отриманий замовником з підстав, зазначених в п. 5.8 або п. 5.9 договору, сплачується учасником замовнику за цінами, які фактично склалися на товар на ринку в м. Краматорську, але не нижче ціни, сплаченої замовником учасником за товар згідно умов цього договору.

Пунктом 5.8 Договору передбачено, що у разі неможливості отримання замовником товару за номіналом талона на АЗС учасника (незалежно від причин), учасник зобов`язується впродовж трьох робочих днів з дня повідомлення замовником здійснити заміну талонів на талони, за якими замовник та/або уповноважений ним користувач має можливість безумовно одержати товар за найменуванням та у кількості, вказаних у талоні на АЗС, указаних в додатку №3 до цього договору.

Відповідно до п. 5.9 Договору у разі якщо впродовж строку дії талонів (не менше ніж до кінця 2021 року), поставлених учасником замовнику за цим договором, емітентом буде змінено форму талонів і прийнято рішення припинити видавати товар за талонами, зразки яких відображено в додатку №2 до договору, або емітентом талонів буде прийнято рішення не здійснювати емісію талонів взагалі та повністю припинити видавати товар за талонами, чи емітентом талонів або уповноваженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, іншими особами буде прийнято рішення (незалежно від легітимності такого рішення) повністю або частково припинити діяльність мережі АЗС учасника, учасник зобов`язаний впродовж 10 календарних днів з дня отримання вимоги замовника здійснити безоплатну заміну поставлених замовнику талонів (незалежно від дати поставки замовнику талонів) на талони нової форми, а при неможливості такої заміни (виключно за умови коли емітентом талонів прийнято рішення не здійснювати емісію талонів взагалі та повністю припинити видавати товар за талонами, чи емітентом талонів або уповноваженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, іншими особами прийнято рішення (незалежно від легітимності такого рішення) повністю або частково припинити діяльність мережі АЗС учасника) учасник зобов`язаний здійснити безоплатну заміну поставлених замовнику талонів (незалежно від дати поставки замовнику талонів) на талони іншого емітента (за умови, що мережа АЗС через яку замовник матиме можливість безумовного отримання товару певного найменування і відповідної кількості, розміщуватиметься в м. Краматорську та не буде меншою від зазначеної в додатку №3 до договору), або, за згодою замовника, здійснити безоплатну поставку відповідної кількості товару, або сплатити замовнику вартість товару, який не може бути фактично отриманий замовником з підстав зазначених в цьому пункті договору, за цінами, які фактично склалися на товар у мережі АЗС учасника, розташованій в м. Краматорську, але не нижче ціни, сплаченої замовником учаснику за товар згідно умов цього договору.

Місцевий господарський суд правильно застосував при вирішенні спору умови укладеного між сторонами договору, тоді як відповідач, усупереч ч. 2 ст. 218 ГК України не навів наявності обставин, які звільняють його від виконання умов договору чи відповідальності за їх невиконання.

Посилання апелянта на поданий ним звіт "Реалізація товарів та послуг МКТ00003447 від 07.07.2020" з програмного забезпечення та ту обставину, що в апелянта не було можливості надати копії касових чеків про відпуск пального саме через бездіяльність та небажання позивача їх отоварювати, є неспроможними, адже умови Договору не покладали на позивача зобов`язань разом з вимогою про безоплатну заміну талонів іншими талонами надавати будь-які додаткові документи.

Матеріалами справи установлено, що припинення відпуску пального за бланками-дозволами (талонами) мало місце у період з 13.03.2021 по 18.03.2021 і цей факт відповідачем не заперечується.

У свою чергу, керуючись пунктом 5.8 договору позивач звернувся до відповідача із листом № 176 від 10.03.2021, в якому просив вирішити питання поновлення відпуску палива, організувати процес приймання-передачі необхідних талонів, з належним документальним оформленням та їх найскорішу заміну на інші.

Враховуючи вимоги пунтку 5.8 Договору, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач зобов`язаний був здійснити заміну талонів на талони, за якими позивач мав би можливість безумовно одержати товар за найменуванням та у кількості вказаних у них.

Як обґрунтовано зазначив місцевий суд, рішення про припинення відпуску пального було прийнято відповідачем 13.03.2021.

Місцевим судом досліджено питання строку дії спірних бланків-дозволів (талонів) та встановлено, що відповідно до наявних в матеріалах справи копій талонів на них міститься відмітка про термін їх дії до 07.07.2021., ця обставина підтверджена відповідачем у відзиві на позов, зокрема, зазначено про те, що підписавши видаткову накладну позивач засвідчив дійсність бланків-дозволів (талонів) протягом 12 місяців з дати підписання видаткової накладної.

Відтак, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач позбавлений був можливості отримати оплачений на підставі договору товар після закінчення встановленого терміну дії бланків-дозволів (талонів).

Крім того, місцевим судом надано вірну оцінку листу відповідача № 30/07-2021-в від 30.07.2021, в якому запропоновано повернути кошти позивачу за невикористані бланки-дозволи (талони) згідно первинної документації, зокрема, з підстав закінчення терміну дії бланків-дозволів.

Із змісту цього листа вбачається, що пропозиція відповідача повернути грошові кошти за невикористані бланки-дозволи (талони) викликана зростанням цін на пальне, тож відповідач фактично підтвердив, що виконання договору стало економічно невигідним для нього .

Викладені обставини свідчить про недобросовісну поведінку відповідача, є доказом ухилення передачі позивачу раніше оплаченого товару, тож обставини, вказані відповідачем у апеляційній скарзі, суперечать фактичним обставинам між сторонами і були вірно встановлені судом першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заборгованість відповідача перед позивачем підтверджена належними та допустимими доказами і становить 355337,60 грн., тож місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку щодо стягнення цієї заборгованості з відповідача .

Крім того, за порушення відповідачем строків постачання товару, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача в порядку п. 7.2 Договору пені у розмірі 113 439,48 грн. та в порядку п. 7.1 Договору штрафу у розмірі 20 625,36 грн.

Перевіривши здійснений судом першої інстанції розрахунок пені та штрафу, колегія суддів зазначає, що він арифметично вірний.

Аргументи апелянта в частині необхідності зменшення розміру штрафних санкцій є неспроможними, оскільки в силу положень статті 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів, потрібних для виконання зобов`язання, не є підставою для звільнення боржника від відповідальності.

Умови укладеного між сторонами договору свідчать про погодження сторонами у письмовій формі угоди про неустойку. Така угода міститься у п. 7.1, 7.2 Договору, у якому сторони визначили підстави, розмір, порядок нарахування та період нарахування пені та штрафу.

Згідно частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, згідно з положеннями частини 1 статті 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру штрафних санкцій наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення штрафних санкцій.

Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтею 551 Цивільного кодексу України та статтею 233 Господарського кодексу України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суд повинен забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

З урахуванням практики Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постановах від 04.06.2018 у справі №908/1453/14, від 21.01.2021 у справі №927/704/19, від 30.03.2021 у справі №902/538/18, обставинами, на які сторони справи можуть посилатися при розгляді питання про зменшення неустойки, є: критичний фінансово-господарський стан суб`єкта господарювання; наявність заборгованості із заробітної плати; наявність податкового боргу; зменшення прибутку підприємства; відсутність коштів на банківських рахунках; потреба в грошових коштах для підтримання технологічного процесу виробництва; монопольне становище контрагента; стягнення 3 відсотків річних та інфляційних нарахувань; існування дебіторської заборгованості.

Однак, відповідачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів в розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження наявності скрутного майнового становища, поважності причин неналежного виконання зобов`язань, винятковості даного випадку та невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення.

Викладені в апеляційній скарзі доводи фактично свідчать про незгоду апелянта з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності з частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані вище приписи процесуального закону покликані забезпечити змагальність судового процесу, а також забезпечити додержання принципу правової визначеності, одним з проявів якого є неможливість задоволення позовних вимог за відсутності доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Обов`язок (тягар) доказування обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Висновок суду

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд з достатньою повнотою дослідив усі обставини справи, дав належну оцінку представленим доказам, висновки суду не суперечать матеріалам справи, обставини, які мають значення по справі, судом установлені вірно. Порушень норм матеріального та процесуального права не установлено.

Відповідно до ст. 276 ГПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин справи апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення - слід залишити без змін.

Розподіл судових витрат

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мотто Кард» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 у справі № 910/125/22 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/125/22 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України

Повний текст постанови складено 18.12.2023

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Барсук