ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" грудня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/3891/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.

розглянувши справу № 916/3891/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Українська кабельна компанія" /, адреса - 65005, м. Одеса, вул. Мельницька, 26/2, а/с 129, e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2/

до відповідача: державного підприємства "Український дитячий центр "Молода гвардія" /, адреса - 65053, м. Одеса, Миколаївська дорога, 172, e-mail: /

про стягнення у розмірі 11 623,29 грн

ВСТАНОВИВ:

04.09.2023 року товариство з обмеженою відповідальністю "Українська кабельна компанія" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 4406/23/ до державного підприємства "Український дитячий центр "Молода гвардія" про стягнення заборгованості за поставлений товар на підставі заявок у розмірі 11 623,29 грн.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати поставленого товару.

Позов пред`явлено на підставі ст.ст. 526, 629, 655 ЦК України, ст. 193 ГК України.

Ухвалою суду від 11.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3891/23; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст.ст.247-252 ГПК України без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 27.11.2023 залишено без руху позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Українська кабельна компанія" у справі № 916/3891/23; зобов`язано позивача надати суду у п`ятиденний строк з дня отримання ухвали суду, заяву про усунення недоліків, встановлених при поданні позовної заяви, надавши докази на підтвердження обставин, викладених у позові, а саме наявності укладених між сторонами договорів, посилання на які містяться у платіжних дорученнях та листі позивача вих. № 1 від 16.03.2023.

11.12.2023 на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків /вх. № 44410/23/ на виконання вимог ухвали суду від 27.11.2023.

Ухвалою суду від 14.12.2023 року продовжено розгляд справи № 916/3891/23 за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст.ст.247-252 ГПК України без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

З повернутого на адресу суду 20.09.2023 рекомендованого повідомлення вбачається, що відповідач 15.09.2023 отримав поштове відправлення разом із ухвалою суду про відкриття провадження по справі.

Також необхідно зазначити, що за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.09.2023 було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому відповідач, обізнаний про розгляд справи № 916/3891/23, міг ознайомитися з текстом цієї ухвали.

Окрім того, ухвала суду про відкриття провадження була направлена на електронну адресу відповідача, вказану позивачем у позовній заяві, а саме: .

Оскільки відповідач по справі не надав суду відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, суд в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено судом при безпосередньому дослідженні доказів, між сторонами склалися відносини з поставки товару /будівельних, клеючих та лако-фарбових матеріалів/ на підставі договорів про закупівлю товарів, а саме: № 96-Т/З від 25.05.2021; № 94-Т/З від 25.05.2021; № 21-Т/ПРЗ від 23.02.2021; № 9-Т/З від 01.02.2021; № 8-Т/З від 26.01.2021; № 5-Т/З від 26.01.2021; № 4-Т/З від 26.01.2021; договір купівлі-продажу товарів № 110-Т/З від 26.10.2020; договір купівлі-продажу товарів № 113-Т/З від 26.10.2020; договір № 54-Т/ПЗ про закупівлю товарів за державні кошти від 14.04.2020; договір купівлі-продажу товарів № 114-Т/З від 26.10.2020; договір купівлі-продажу товарів № 112-Т/З від 26.10.2020.

Судом досліджено надані позивачем накладні, а саме:

- № 79725 від 27.10.2020 на суму 4314,79 грн;

- № 79871 від 27.10.2020 на суму 799,92 грн;

- № 79875 від 27.10.2020 на суму 737,40 грн;

- № 79872 від 27.10.2020 на суму 1 226,80 грн;

- № 79900 від 27.10.2020 на суму 3342,00 грн;

- № 79920 від 27.10.2020 на суму 629,98 грн;

- № 79921 від 27.10.2020 на суму 572,40 грн.

- № 86399 від 02.02.2021 на суму 2395,20 грн;

- № 86401 від 02.02.2021 на суму 750,00 грн;

- № 86403 від 02.02.2021 на суму 2268,00 грн;

- № 86402 від 02.02.2021 на суму 2016,00 грн;

- № 86404 від 02.02.2021 на суму 6771,60 грн;

- № 86405 від 02.02.2021 на суму 7250,39 грн;

- № 87412 від 19.02.2021 на суму 825,00 грн;

- № 87557 від 23.02.2021 на суму 816,00 грн;

- № 87561 від 23.02.2021 на суму 763,20 грн;

- № 87568 від 23.02.2021 на суму 1512,00 грн;

- № 87567 від 23.02.2021 на суму 18 451,20 грн;

- № 87579 від 24.02.2021 на суму 1488,00 грн;

- № 87576 від 24.02.2021 на суму 5386,00 грн;

- № 88224 від 04.03.2021 на суму 792,00 грн;

- № 88336 від 09.03.2021 на суму 18876,00 грн;

- № 90356 від 14.04.2021 на суму 4408,80 грн;

- № 90253 від 14.04.2021 на суму 30 229,20 грн;

- № 91106 від 21.04.2021 на суму 2640,00 грн;

- № 91112 від 11.05.2021 на суму 646,00 грн;

- № 91111 від 11.05.2021 на суму 2850,00 грн;

- № 91113 від 11.05.2021 на суму 1608,00 грн;

- № 91116 від 25.05.2021 на суму 2520,00 грн;

- № 91125 від 25.05.2021 на суму 1890,00 грн;

- № 92990 від 25.05.2021 на суму 22 220,40 грн;

- № 93423 від 01.06.2021 на суму 19 296,00 грн;

- № 93442 від 01.06.2021 на суму 14 454,00 грн;

- № 93631 від 07.06.2021 на суму 2400,00 грн;

- № 93632 від 07.06.2021 на суму 1291,99 грн;

- № 93637 від 07.06.2021 на суму 1716,00 грн;

- № 104223 від 10.12.2021 на суму 15 505,20 грн.

Всього на суму 205 659,47 грн.

Судом також досліджено надані позивачем платіжні доручення про оплату накладних, а саме:

- № 611 від 30.12.2021 на суму 16 322,00 грн;

- № 53 від 12.08.2021 на суму 39 157,99 грн;

- № 1951 від 15.07.2021 на суму 16 562,00 грн;

- № 1824 від 01.06.2021 на суму 45 449,60 грн;

- № 1784 від 24.05.2021 на суму 7 000,00 грн;

- № 1651 від 01.04.2021 на суму 49 876,59 грн;

- № 1652 від 01.04.2021 на суму 19 668,00 грн;

- № 1518 від 03.11.2021 на суму 36 169,24 грн;

Всього сплачено грошові кошти у розмірі 230 205,42 грн.

16.03.2023 позивач направив відповідачу лист вих. № 1 з вимогою сплатити заборгованість за 2020 рік у розмірі 11 623,29 грн, яка виникла на підставі накладних №№ 79725, 79871, 79872, 79875, 79900, 79920, 79921. Лист відповідач отримав 27.03.2023.

26.07.2023 позивач повторно направив відповідачу лист вих. № 44 1 з вимогою сплатити заборгованість за 2020 рік у розмірі 11 623,29 грн.

23.08.2023 позивач в черговий раз направив відповідачу лист вих. № 49 з вимогою сплатити заборгованість за 2020 рік у розмірі 11 623,29 грн. Також направлено рахунок № 21082023 від 21.08.2023 на суму 11 623,29 грн та акт звірки для підписання. Згідно направленого акту звіряння, за період з 01.10.2020 по 21.08.2023 (включно) наявна заборгованість у розмірі 11 623,29 грн; поставлено на суму 205 659,47 грн; сплачено 230 205,42 грн; сальдо напочатку 36 169,24 грн.

Окрім того, матеріали справи містять акт звірки взаємних розрахунків між сторонами, згідно якого за період з 01.05.2021 по 18.06.2021 поставлено товару на суму 70 892,39 грн, оплачено 52 449,60 грн; сальдо напочатку 49 717,29 грн; сальдо розрахунків 68 160,08 грн. Даний акт підписано сторонами без зауважень та застережень.

Таким чином, з аналізу підписаного сторонами акту взаємних розрахунків між сторонами та наданих позивачем первинних документів вбачається наявність у відповідача заборгованість за поставлений позивачем товару у розмірі 11 623,29 грн. Оскільки, в акті звірки станом на 18.06.2021 сторонами зафіксовано заборгованість у розмірі 68 160,08 грн., 18.06.2021 позивачем було здійснено ще одну поставку товару 10.12.2021 на суму 15 505,20 грн. Відповідачем, відповідно, після 18.06.2021 сплачено грошові кошти: 15.07.2021 - 16 562,00 грн, 12.08.2021 - 39 157,99 грн, 30.12.2021 - 16 322,00 грн. Отже, 11 623,29 грн = 68 160,08 грн + 15 505,20 грн - 16 562,00 грн - 39 157,99 грн - 16 322,00 грн.

Оскільки, відповідач не здійснив оплату товару, то суд приходить до висновку, що права інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилами ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

У відповідності зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Положеннями ч. 1 ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищезазначене та те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 11 623,29 грн відповідач, згідно приписів ст.ст. 74, 76-77 ГПК України, суду не надав, та вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Українська кабельна компанія" цілком обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд зауважує, що відповідачем не спростовано доводів позивача та не надано жодних доказів відсутності вказаної заборгованості.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 2 684,00 грн., що вбачається із платіжної інструкції № 2353 від 28.08.2023.

Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Українська кабельна компанія"у повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74, 123, 126, 129, 237-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Українська кабельна компанія"- задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з державного підприємства "Український дитячий центр "Молода гвардія" /, адреса - 65053, м. Одеса, Миколаївська дорога, 172, e-mail: / на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Українська кабельна компанія" /, адреса - 65005, м. Одеса, вул. Мельницька, 26/2, а/с 129, e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2/ заборгованість за поставлений товар у розмірі 11 623,29 грн /одинадцять тисяч шістсот двадцять три гривні 29 копійок/ та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн /дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження аби прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14 грудня 2023 р.

Суддя Н.Д. Петренко