номер провадження справи 5/199/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2023 Справа № 908/3663/21

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі Соколові А.А., розглянувши матеріали справи

За позовом: Акціонерного товариства "Укрпошта" (електрона пошта: ; юридична адреса: вул. Хрещатик, буд. 22, м. Київ, 01001; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Група енергетичних компаній" (електрона пошта: ; вул. Січових стрільців, буд. 77, м. Київ, 04050; )

про стягнення 84 773,56 грн.,

Без участі представників сторін

СУТНІСТЬ СПОРУ:

14.12.2021 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Запорізької дирекції АТ "Укрпошта" № 03-30/11 від 30.11.22021 (вх. № 3927/08-07/21 від 14.12.2021) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Група енергетичних компаній" про стягнення 84 773,56 грн.

14.12.2021 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 28.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/3663/21 в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи, присвоєно справі номер провадження - 5/199/21. Вирішено розгляд справи по суті розпочати з 27.01.2022.

24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Ухвалою суду від 18.03.2022 № 908/3663/21 продовжені процесуальні строки розгляду справи по суті до закінчення воєнного стану в Україні. Кінцевий строк розгляду справи по суті вирішено зазначити відповідною ухвалою суду після усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України. Запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії.

Господарський суд Запорізької області не припинив здійснювати судочинство.

Запорізька міська територіальна громада не відноситься до територій проведення воєнних (бойових) дій, та/або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Статтею 114 ГПК України визначено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.10.2023 № 908/3663/21 розгляд справи по суті розпочато з 07.11.2023, запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії та надати суду пояснення та докази, які не були подані ними до суду в обґрунтування своєї правової позиції та наявні докази, які стосуються предмету спору.

30.10.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Група енергетичних компаній" на електрону адресу суду без електронного цифрового підпису надійшло клопотання № б/н від 27.10.2023 (вх. № 22979/08-08/23 від 30.10.2023) про відкладення розгляду справи.

03.11.2023 від Акціонерного товариства "Укрпошта" до суду надійшли додаткові пояснення № 03-03/11 від 03.11.2023 (вх. № 23488/08-08/23 від 03.11.2023).

Ухвалою суду від 07.11.2023 № 908/3663/21 оголошено перерву у судовому засіданні до 11.12.2023 без виклику (повідомлення) сторін та запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії.

Згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Хід судового процесу фіксувався шляхом складання протоколу судового засідання, який долучений до матеріалів справи.

Статтею 248 ГПК України визначено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

11.12.2023 судом прийнято рішення.

Як вбачається з позовної заяви, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 02.09.2019 між Акціонерним товариством "Укрпошта" в особі Запорізької дирекції АТ "Укрпошта" (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Група енергетичних компаній" (Орендар) укладено договір оренди цілісного майнового комплексу дитячого закладу оздоровлення і відпочинку «Стріла» № 06-1148, за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування для розташування дитячого закладу відповіднику (без зміни функціонального призначення) цілісний майновий комплекс дитячого закладу оздоровлення і відпочинку «Стріла». Відповідно до умов договору, орендар додатково до орендної плати повинен відшкодовувати витрати орендодавця з податку на нерухоме майно, податку на землю та утримання орендованого майна. Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної сплати орендної плати та комунальних послуг не виконав, у зв`язку із чим утворилась заборгованість за період з жовтня 2019 по лютий 2021 на суму 78 833,27 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору, позивачем нараховано пеню за період з 21.10.2019 по 20.09.2021 у розмірі 5 940,29 грн. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 509, 526, 530, 536, 546, 548, 549, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 175, 230-237 Господарського кодексу України, позивач просить суд позов задовольнити.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала господарського суду Запорізької області від 28.12.2021 про відкриття провадження у справі № 908/3663/21 направлена на адресу реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "Група енергетичних компаній" (): вул. Січових стрільців, буд. 77, м. Київ, 04050 та станом на 11.12.2023 на адресу суду не поверталась.

Крім цього, 30.10.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Група енергетичних компаній" на електрону адресу суду без електронного цифрового підпису надійшло клопотання № б/н від 27.10.2023 (вх. № 22979/08-08/23 від 30.10.2023) про відкладення розгляду справи, призначеного на 07.11.2023.

З урахуванням викладеного суд вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Група енергетичних компаній" належним чином повідомлене про дату, час та місце розгляду справи.

Станом на 11.12.2023 відповідач відзив на позовну заяву, запропонований надати ухвалами від 28.12.2021, 18.03.2022, 18.10.2023 та 07.11.2023 до суду не направив. Клопотань про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін на адресу суду не надходило.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд

ВСТАНОВИВ:

02.09.2019 між Акціонерним товариством "Укрпошта" (Орендодавець) в особі Запорізької дирекції АТ "Укрпоштата Товариством з обмеженою відповідальністю "Група енергетичних компаній" (Орендар) укладено договір оренди цілісного майнового комплексу дитячого закладу оздоровлення і відпочинку «Стріла» № 06-1148 (Договір).

Згідно з п. 1.1. договору, орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування для розташування дитячого закладу відповіднику (без зміни функціонального призначення) цілісний майновий комплекс дитячого закладу оздоровлення і відпочинку «Стріла» (об`єкт оренди), до складу якого входить:

1.1.1. Нерухоме майно - комплекс будівель і споруд дитячого закладу оздоровлення і відпочинку (ДЗОВ) «Стріла», які розміщені за адресою: Запорізька область, Бердянський район, с. Новопетрівка, вул. Степова, 2/Азовська, 2а, загальною площею 2630,6м2, перелік якого наведений в додатку № 1 до договору.

1.1.2. Основні засоби, обладнання, меблі, текстиль, інвентар та інше рухоме майно, в тому числі МШП, перелік якого сторони визначать окремим актом приймання передачі.

Орендар зобов`язаний прийняти майно в користування від орендодавця за актами приймання-передачі (п. 1.2. договору).

За умовами п. 2.1. договору, передача орендареві майна в користування здійснюється одночасно з підписанням повноважними представниками сторін акту приймання-передачі майна, форма якого затверджена в додатку № 1 до цього договору. при цьому ризик випадкового знищенні або випадкового пошкодження майна переходить до орендаря з дати підписання такого акту.

Пунктом 3.1. договору визначено, що за домовленістю сторін орендна плата за користування цілісним майновим комплексом дитячого закладу оздоровлення і відпочинку «Стріла» становить:

3.1.1. На період проведення орендарем ремонтних робіт з 02.09.2019 по 01.12.2019 (включно): 1,00 (одна грн. 00 коп.) без ПДВ за місяць.

3.1.2. Починаючи з 02.12.2019 року, місячна орендна плата складає 641 гривня 67 копійок (шістсот сорок одна грн. 67 коп.) без ПДВ за місяць.

Додатково до орендної плати нараховується ПДВ за ставкою 20%.

3.1.3. Починаючи з 2020 року, 01 вересня кожного року оренди, ставки плати за користування майном, автоматично збільшуються на 10 % (десять відсотків) від ставок, що діяли за попередній рік оренди. При цьому сторони погодилися, що така зміна ставок плати за користування майном та розміру орендної плати відбуватиметься без укладення будь-яких змін та доповнень до цього договору.

3.1.4. Орендар додатково до орендної плати, розмір якої визначається згідно з п.п. 3.1.1.-3.1.3. договору відшкодовує витрати орендодавця з податку на нерухоме майно, податку на землю та утримання орендованого майна згідно діючих тарифів та договорів укладених з відповідними постачальниками послуг та на підставі виставлених орендодавцем рахунків (Додаток 2).

3.1.5. З моменту укладання прямих договорів орендар самостійно починає обраховувати та сплачувати витрати на утримання майна. Вартість зазначеного відшкодування є складовою орендної плати та оподатковується ПДВ за ставкою 20%.

Відповідно до п. 3.2. договору, орендодавець має право в односторонньому порядку змінювати розмір орендної плати.

Згідно з п. 3.3. договору, оплата орендної плати за перший та останній місяць оренди здійснюється орендарем не пізніше 10 робочих днів після підписання акту приймання-передач майна в оренду.

Щомісячно, не пізніше 7 числа місяця, наступного за звітним, орендодавець надає орендарю акт про надані послуги, яким підтверджується обсяг та вартість послуг оренди за звітний місяць. Орендар зобов`язаний підписати Акт про надані послуги та повернути його орендодавцю не пізніше 10 числа поточного місяця (п. 3.4. договору).

Пунктом 3.5. договору передбачено, що орендна плата сплачується орендарем шляхом перерахування у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок орендодавця до 20 числа розрахункового місяця. Не виставлення рахунку орендодавцем не звільняє орендаря від сплати орендної плати за договором «…».

Орендодавець має право вимагати своєчасної оплати оренди майна (п. 5.1.1).

Орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі передбачені цим договором (п. 6.1.3).

Відповідно до п. 8.1. договору, в разі невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків за договором, сторони несуть відповідальність згідно із цим договором та законодавством України.

Згідно з п. 8.2. договору, у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, орендар на вимогу орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за весь час прострочення.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до « 02» серпня 2022 року включно однак до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Також сторони погодили, що у свої повні права із використання майна орендар повинен вступити з 02 вересня 2019 року (п. 11.1).

На виконання умов договору, на підставі актів прийому-передачі від 02.09.2019, АТ "Укрпошта" передало, а ТОВ "Група енергетичних компаній" прийняло нерухоме майно - комплекс будівель і споруд дитячого закладу оздоровлення і відпочинку (ДЗОВ) «Стріла» згідно переліку наведеного у додатку № 1 до договору.

Як свідчать матеріали справи, 11.02.2021 позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення № 06/4-51 про дострокове припинення договору від 02.09.2019 № 06-1148 - з 25.02.2021 внаслідок поверхневого огляду майна представниками АТ «Укрпошта» та складання акту перевірки виконання умов договору оренди.

У відповідь на вищевказане повідомлення, ТОВ "Група енергетичних компаній" листом № 01-22 від 22.02.2021 заперечило щодо фату погіршення стану об`єкта з боку ТОВ "Група енергетичних компаній» та посилаючись на форс-мажорні обставини, ведення карантину у зв`язку з епідемією «COVID-19» зазначило про готовність до будь-яких рішень з боку орендодавця.

З матеріалів справи вбачається, що в порушення умов п.п. 3.1, 3.1.2 та 3.4 договору в частині повної та своєчасної сплати за оренду майнового комплексу, відшкодування витрат орендодавця з податку на нерухоме майно, податку на землю та утримання орендованого майна, у ТОВ «Група енергетичних компаній» утворилась заборгованість за загальний період з 21 жовтня 2019 по 25 лютого 2021 на суму 78 833,27 грн.

Доказів оплати матеріали справи не містять.

У зв`язку з порушенням строків оплати за оренду майнового комплексу, відшкодування витрат орендодавця з податку на нерухоме майно, податку на землю та утримання орендованого майна, на підставі п. 8.2. договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем нараховано пеню за загальний період з 21.10.2019 по 20.09.2021 у розмірі 5 940,29 грн.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, додаткові пояснення, проаналізувавши норми чинного законодавства суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України, згідно з якою господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язань, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно із ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом. Аналогічний припис містять пункти 1 та 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Предметом оренди за договором № 06-1148 від 02.09.2019 є цілісний майновий комплекс дитячого закладу оздоровлення і відпочинку «Стріла».

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог зазначених Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Частиною 1 ст. 283 ГК України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Договір, укладений сторонами з дотримання вимог, необхідних для чинності правочину, у тому числі відповідно до чинних нормативно-правових актів, має обов`язкову силу для сторін. Будучи пов`язаними взаємними правами та обов`язками (зобов`язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов`язання.

Матеріали справи свідчать, що відповідач взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконав, орендну плату за договором № 06-1148 від 02.09.2019 за загальний період з 21 жовтня 2019 по 25 лютого 2021 на суму 78 833,27 грн. у визначені договором строки не здійснив, отже, відповідач порушив умови договору.

Відповідач своїм правом щодо надання заперечень на позов не скористався, письмовий відзив суду не направив, доказів сплати заборгованості у повному обсязі або частково відповідачем суду не надано.

За таких обставин, на час розгляду справи в суді сума основного боргу за договором оренди № 06-1148 від 02.09.2019 складає 78 833,27 грн., яка підтверджена матеріалами справи, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 78 833,27 грн. основного боргу за загальний період з 21 жовтня 2019 по 25 лютого 2021 є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період з 21.10.2019 по 20.09.2021 включно на суму 5 940,29 грн.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов`язань, покладаються додаткові юридичні обов`язки, в тому числі передбачені статтями 611, 625 ЦК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

Згідно з ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання, зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (ч. 4 ст. 231 ГК України).

Згідно з ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 3.5. договору сторони передбачили, що орендна плата сплачується орендарем шляхом перерахування у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок орендодавця до 20 числа розрахункового місяця. Не виставлення рахунку орендодавцем не звільняє орендаря від сплати орендної плати за договором «…».

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за загальний період з 21.10.2019 по 20.09.2021 включно у розмірі 5 940,29 грн. за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство», суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги позивача у частині стягнення пені за загальний період з 21.10.2019 по 20.09.2021 включно на суму 5 841,56 грн. з відмовою у стягненні 98,73 грн.

Інші доводи позивача судом до уваги не приймаються в силу викладеного.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме на відповідача у розмірі 2 267,36 грн.

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Група енергетичних компаній" (вул. Січових стрільців, буд. 77, м. Київ, 04050; ) на користь Акціонерного товариства "Укрпошта" (вул. Хрещатик, буд. 22, м. Київ, 01001; ) основну заборгованість у розмірі 78 833 (сімдесят вісім тисяч вісімсот тридцять три) грн. 27 коп., пеню на суму 5 841 (п`ять тисяч вісімсот сорок одна) грн. 56 коп. та витрати по сплаті судового збору на суму 2 267 (дві тисячі двісті шістдесят сім) грн. 36 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

3. В іншій частині позову відмовити.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.