УХВАЛА

18.12.2023Справа № 910/16781/23
за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан»

про стягнення 9 955,69 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Представники: без виклику

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення 9 955,69 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ним здійснено виплату страхового відшкодування на підставі Договору добровільного комплексного страхування на транспорті №034003/4056/0000036 від 15.09.2022; через настання страхового випадку - пошкодження транспортного засобу «Toyota Rav 4» д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована у відповідача, згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АР/3413590 у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 9 955,69 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 позовну заяву залишено без руху.

13.11.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2023 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; зобов`язати Моторне (транспортне) страхове бюро України надати копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/3413590 або інформацію із єдиної централізованої бази МТСБУ стосовно полісу № АР/3413590; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

22.11.2023 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 20.11.2023.

30.11.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті та надано докази сплати коштів у розмірі 9955,69 грн.

05.12.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору та стягнення понесених позивачем судових витрат з відповідача в порядку частини 3 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, у якій позивач, зокрема, просить суд стягнути відповідача на користь позивача 7 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2023 прийнято до розгляду заяву позивача про закриття провадження у справі та стягнення судових витрат.

30.11.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Розглянувши заяву позивача у частині закриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд зазначає, що закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові.

Так, заява обґрунтована відсутністю предмета спору у зв`язку з оплатою відповідачем 24.11.2023 суми страхового відшкодування у розмірі 9 955,69 грн, що також підтверджується наданою відповідачем копією платіжного доручення №193164 від 24.11.2023.

За наведених обставин, з урахуванням поданих доказів сплати грошових коштів у розмірі 9 955,69 грн, враховуючи, що зазначені кошти були сплачені відповідачем після звернення позивача з позовом до суду, суд дійшов висновку про відсутність предмета спору у даній справі, у зв`язку із чим провадження у справі № 910/16781/23 підлягає закриттю відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

Стосовно розподілу судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1- 3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Обґрунтовуючи заяву у частині розподілу судових витрат позивач зазначає, що ПрАТ «СК «Уніка» зверталось до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування Вих. № 33525 від 14.03.2023 щодо сплати страхового відшкодування у розмірі 26 346,08 грн, яка була задоволена частково, а саме відповідачем перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 13 190,39 грн, що підтверджується платіжним дорученням №BKLN4BO7A321Z.1 від 11.04.2023 з призначенням платежу: «Стр.відш.зр.стр.акту №G-24652-1 за пошкоджений Toyota Rav 4 д.н.з. НОМЕР_1 , власник ПрАТ «СК «Уніка» = регресний платіж по справі №33525».

Також, позивачем зазначено, що ПрАТ «СК «Уніка» звернулось до суду з позовом у цій справі 30.10.2023, тобто після закінчення передбаченого ч. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строку, при цьому грошові кошти у розмірі 9 955,69 грн було сплачено відповідачем 24.11.2023, а тому, спір у даній справі виник внаслідок неправильних дій відповідача, що в силу приписів ч.9 ст. 129 ГПК України є підставою для покладення на нього судових витрат позивача.

Відповідно до ч.9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача (ч.3 ст. 130 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.3 ст. 124 ГПК України).

Так, у позовній заяві позивачем зазначено, що відповідно до п.9 ч.3 ст. 162 ГПК України, позивач поніс судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви майнового характеру у розмірі 2 147,20 грн. та 7000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Суд зазначає, що зі змісту статті 129 Господарського процесуального кодексу України випливає, що судові витрати підлягають відшкодуванню за умови надання стороною належних доказів, що їх підтверджують.

Відповідно до ордеру на надання правової допомоги АА№1278640 від 02.02.2023 адвокат Білоконь Інна Вікторівна надає допомогу Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Уніка", зокрема, у Господарському суді міста Києва.

Між Адвокатським бюро «Адвокатське бюро Олександра Лисова «Еквіт» та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" укладено Договір №1/20ю від 31.12.2020 за змістом п.1.1. якого бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, в тому числі, але не виключно, зокрема надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання документів правового характеру (звернень, заяв, скарг, листів, пропозицій, запитів та ін.) та процесуальних документів (відзивів, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства).

У відповідності до пунктів 4.1, 4.2 вказаного договору ціна договору складається з вартості юридичних послуг, що зазначаються в додатковій угоді до цього договору. Така угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін. Вартість наданої юридичної допомоги бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги та виставляє клієнту відповідний рахунок.

Згідно п. 4.5. Договору №1/20ю від 31.12.2020 за результатами надання юридичної допомог складається акт прийому-передачі наданих послуг, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті прийому-передачі наданих послуг вказується обсяг наданої Бюро юридичної допомоги, її вартість та ідентифікація. Акт прийому-передачі наданих послуг передається до канцелярії Клієнта Бюро особисто, або надсилається поштовою кореспонденцією.

Відповідно до п.1 Додатку №1 до Договору Клієнт доручає АБ «Лисов285б «Еквіт» (нова назва АБ «Адвокатське бюро Олександра Лисова «Еквіт»), в особі керуючого бюро, адвоката Білоконь І.В., надати послуги щодо проведення допустимих законодавством України дій, спрямованих на повернення заборгованості з боржників Клієнта за цивільним або господарським судочинством за таким переліком справ Клієнта (дата випадку - 13.02.2023; страховий акт - ; дата страхового відшкодування - 28.02.2023; сума страхового відшкодування - 26 346,08 грн; страхувальник - Андрій Йосипович Прибило). За надання Бюро Клієнтові правової (правничої) допомоги Клієнт платить фіксовану суму гонорару адвоката у розмірі 7000,00 гри. за надання правової допомоги в суді першої інстанції по кожній справі з переліку, фіксована сума гонорару адвоката сплачується на підставі виставленого Бюро Клієнту рахунку, оплата гонорару здійснюється протягом 5 робочих днів на рахунок Адвокатського Бюро «Лисов2856 «Еквіт» у безготівковій формі», яке в свою чергу має надати правову допомогу в суді першої інстанції по кожній справі з переліку, про що в подальшому звітує Клієнту та надсилає (надає) на його поштову (юридичну) адресу підтверджуючі документи та звіт про виконану роботу.

Згідно розрахунку витрат на правову допомогу послуга надання правової (правничої) допомоги в суді першої інстанції в фіксованій сумі гонорару складає 7 000,00 грн.

Адвокатським бюро виставлено Клієнту Рахунок №97 від 12.09.2023 щодо послуги надання правової (правничої) допомоги на суму 7 000,00 грн.

Між ПрАТ «СК «Уніка» та АБ «Лисов285б «Еквіт» складено Акт надання послуг №97 від 29.10.2023 відповідно до якого бюро передало, а клієнт прийняв правову (правничу) допомогу вартістю 7 000,00 грн.

Клієнтом сплачено Адвокатському бюро 7 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №4358 від 13.09.2023 з призначенням платежу: «надання прав.допомоги зг.дог.№1/20-ю від 31.12.20р. по справі №33525 Стр.акт № рах№97 від 12.09.2023.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Відтак, витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн підтверджуються належними доказами.

Разом з тим, відповідачем у клопотанні про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката зазначено, що розмір витрат на правову допомогу не може перевищувати 2 000,00 грн, оскільки справа є нескладною та не вимагає опрацювання значного обсягу нормативно-правового матеріалу, крім того надання Адвокатським бюро правової допомоги не вимагало значної кількості часу, у свою чергу, розмір витрат на правову допомогу складає 70% від ціни позову, що не відповідає принципу співмірності.

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19).

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Частиною 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. п. 1, 2, 4, 5, 6, 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Так, судом враховано, що предметом спору у справі є стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 9 955,69 грн, в той час як сума витрат на професійну правничу допомогу складає 7 000,00 грн, тобто перевищує 70% від ціни позову.

До того ж, суд погоджується із доводами відповідача стосовно того, що спір у справі не є складним, не потребує глибокого вивчення та аналізу нормативно-правової бази та судової практики.

Крім цього, судом, також, враховано обставину добровільного виконання відповідачем обов`язку зі сплати визначеної у позові заборгованості.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям, які наведені у частині 4 статті 126 ГПК України.

Відтак, дослідивши надані позивачем докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи характер спірних правовідносин у даній справі, ціну позову, зважаючи також на клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, з метою дотримання принципів розумності та співмірності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн підлягають покладенню на відповідача частково, а саме в розмірі 4 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Зважаючи, що відповідачем до початку розгляду справи по суті було визнано позов та сплачено відповідну суму заборгованості, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Керуючись ст. 130, п. 2 ч. 1 ст. 231, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі 910/16781/23 за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення 9 955,69 грн.

2. Повернути Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Уніка" (04112, місто Київ, вул. Теліги Олени, будинок 6 літ.В; ідентифікаційний код: 20033533) з Державного бюджету України частину судового збору (50%) у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп., сплаченого за платіжною інструкцією № 4356 від 13.09.2023.

3. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 96; ідентифікаційний код: 35417298) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (04112, місто Київ, вул. Теліги Олени, будинок 6 літ.В; ідентифікаційний код: 20033533) 4 000 (чотири тисячі) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

4. Видати наказ.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Картавцева