ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
13 грудня 2023 року Справа № 924/811/22
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В. , суддя Мельник О.В.
секретар судового засідання Ткач Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника приватного виконавця Пишного А.В. - адвоката Воробйова О.В. про ухвалення додаткового рішення у справі
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Голозубинецьке" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 20.07.2023 у справі № 924/811/22 (суддя Смаровоз М.В., повний текст ухвали складено 02.08.2023)
за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Голозубинецьке" про визнання неправомірними дій приватного виконавця
за позовом Приватного акціонерного товариства "Агріматко-Україна"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Голозубинецьке"
про стягнення 2 530 240 грн основного боргу, 73 903, 25 грн інфляційних втрат, 11 854 грн 3% річних та 75 837, 88 грн пені
за участю представників сторін:
позивача - не з`явився;
відповідача - не з`явився;
приватний виконавець - Воробйов О.В. (адвокат);
Товариство з обмеженою відповідальністю "Голозубинецьке" (далі - ТОВ "Голозубинецьке", заявник, відповідач) звернулося до Господарського суду Хмельницької області із скаргою на дії приватного виконавця Пишного Артема Володимировича, в якій просило суд:
- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного Артема Володимировича щодо винесення ним постанов у виконавчому провадженні № 71722853 від 03.05.2023: про відкриття виконавчого провадження; про стягнення з боржника основної винагороди; про звернення стягнення на майно (кошти) боржника; про арешт коштів боржника; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; постанови від 04.03.2023 про оголошення розшуку боржника;
- визнати неправомірними винесені приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Пишним Артемом Володимировичем постанови у виконавчому провадженні № 71722853 від 03.05.2023: про відкриття виконавчого провадження; про стягнення з боржника основної винагороди; про звернення стягнення на майно (кошти) боржника; про арешт, коштів боржника; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; постанову від 04.03.2023 про оголошення розшуку боржника;
- скасувати постанови, винесені приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Пишним Артемом Володимировичем у виконавчому провадженні № 71722853 від 03.05.2023: про відкриття виконавчого провадження; про стягнення з боржника основної винагороди; про звернення стягнення на майно (кошти) боржника; про арешт коштів боржника; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; постанову від 04.03.2023 про оголошення розшуку боржника.
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 20.07.2023 в задоволенні скарги ТОВ "Голозубинецьке" відмовлено.
До Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ТОВ "Голозубинецьке" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 20.07.2023, в якій апелянт просив скасувати ухвалу суду, прийняти нове рішення, яким вимоги скарги задоволити.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.11.2023 апеляційну скаргу ТОВ "Голозубинецьке" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 20.07.2023 у справі № 924/811/22 без змін.
28.11.2023 до суду надійшла заява представника приватного виконавця Пишного А.В. - адвоката Воробйова О.В. про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій він просить суд стягнути із ТОВ "Голозубинецьке" на користь приватного виконавця Пишного А.В. витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.12.2023 розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення призначено на 13.12.2023 о 15:00 год. Запропоновано ТОВ "Голозубинецьке" надіслати до суду письмові заперечення з приводу поданої заяви про розподіл судових витрат.
ТОВ "Голозубинецьке" надіслало до суду клопотання, в якому зазначає, що до складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати. На підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Також відповідач вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у даній справі є неспівмірним із складністю справи та часом, витраченим на виконання відповідних послуг, а представником приватного виконавця явно завищено обсяг наданих послуг у зв`язку з цим завищено і вартість вказаних послуг. Таким чином, судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн є необґрунтованими та не підтвердженими, тому підлягають зменшенню.
Окрім того, відповідач просить суд провести розгляд заяви без його участі.
В судовому засіданні 13.12.2023 адвокат Воробйов О.В. підтримав доводи заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, просить задоволити її вимоги.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином.
Відповідно до ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду заяви, колегія суддів вважає за можливе розглянути заяву у даному судовому засіданні.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно із ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Водночас п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 344 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
Під час розгляду скарги на дії (бездіяльність) органу державної виконавчої служби при вирішенні питання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу підлягають застосуванню положення статей 123, 126, 344 ГПК України. Подібний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 29.10.2018 у справі № 911/559/17. Можливість розподілу судових витрат відповідно до зазначених процесуальних положень законодавства, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу, підтверджується також судовою практикою (постанови Верховного Суду від 02.09.2021 у справі № 873/108/20, від 24.11.2020 у справі №911/4242/15, від 02.09.2021 у справі № 873/148/20).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим у ч. 5 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, також визначені положеннями ч. ч. 6, 7 та 9 ст. 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7 та 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає гонорар як форму винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Частинами 1, 2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення: при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку (подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (аналогічні висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 30.07.2019 у справі № 911/1394/18).
Колегія суддів установила, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.11.2023 апеляційну скаргу ТОВ "Голозубинецьке" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 20.07.2023 у справі № 924/811/22 без змін.
Як встановлено апеляційним судом, представник приватного виконавця Пишного А.В. - адвокат Воробйов О.В. у письмових поясненнях (вих. № 2-1120 від 13.11.2023) зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які приватний виконавець поніс, і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції становить 15 000 грн та складається із витрат на правничу допомогу. Докази понесення судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Представник приватного виконавця Пишного А.В. - адвокат Воробйов О.В. 28.11.2023 звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою, в якій просить стягнути із ТОВ "Голозубинецьке" витрати на правничу допомогу, понесені у зв`язку з розглядом справи у Північно-західному апеляційному господарському суді, в розмірі 15 000 грн.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу разом із заявою надано: договір № 1/1/2020 від 02.01.2020 про надання правової допомоги, додаткову угоду № 6 до договору № 1/1/2020 від 02.01.2020, детальний опис робіт (наданих послуг), акт про надання правової допомоги № 6 відповідно до договору № 1/1/2020 від 02.01.2020, рахунок № 6-1/1/2020 від 24.11.2023.
Із урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вказує, що заява про ухвалення додаткового рішення із відповідними доказами подана адвокатом Воробйовим О.В. у строк, встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Як встановлено апеляційним судом, згідно п. 3.1. договору № 1/1/20 від 02.01.2020 про надання правової допомоги, гонорар - винагорода АО "Джастлікторз" за здійснення захисту, представництва інтересів приватного виконавця Пишного А.В. та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором.
Пунктом 3.3. договору визначено, що гонорар АО "Джастлікторз" погоджується за взаємною згодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього договору.
Додатковою угодою № 6 до договору № 1/1/20 від 02.01.2020, сторони погодили, що розмір гонорару АО "Джастлікторз" за надання правової допомоги приватному виконавцю Пишному А.В. за договором становить 3 000 грн за 1 год. роботи. За комплексне ведення справи № 924/811/22 у суді другої інстанції не може перевищувати 15 000 грн.
Адвокат Воробйов О.В. надав правничу допомогу приватному виконавцю Пишному А.В. на суму 15 000 грн, що підтверджується актом про надання правової допомоги № 6 відповідно до договору про надання правової допомоги № 1/1/2020 від 02.01.2020.
Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), адвокат Воробйов О.В. надав наступні послуги: 1) ознайомлення із матеріалами справи та виконавчого провадження; 2) пошук та аналіз практики; 3) формування позиції по справі; 4) написання пояснень на скаргу у справі, 5) участь у судовому засіданні; 6) складання, підписання та направлення заяви про ухвалення додаткового рішення іншим учасникам процесу та суду.
АО "Джастлікторз" виставило для сплати приватному виконавця Пишному А.В. рахунок №6-1/1/2020 від 24.11.2023 на суму 15 000 грн.
Проаналізувавши надані суду докази, господарський суд вважає, що заявником в повній мірі, відповідно до вимог ст. 74 ГПК України, доведено та документально обґрунтовано розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 15 000 грн.
Із матеріалів справи судом встановлено, що адвокат Воробйов О.В. в суді апеляційної інстанції підготував та подав до суду письмові пояснення на 5-ти аркушах (т. 2, а. с. 232-234), прийняв участь у судовому засіданні 23.11.2023 в Північно - західному апеляційному господарському суді (т. 3, а. с. 2), підготував та подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення (т. 3, а. с. 25-29).
Оцінюючи витрати приватного виконавця Пишного А.В. на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції із урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат, враховуючи обґрунтованість та пропорційність розміру судових витрат, а також те, що адвокат прийняв участь в одному судовому засіданні в суді апеляційної інстанції та підготував та подав до суду письмові пояснення, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відшкодування витрат приватного виконавця на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 15 000 грн за рахунок ТОВ "Голозубинецьке".
Зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу є співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу здійснення представництва у суді, а тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача та зменшення заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Колегія суддів враховує, що кожна справа має свою специфіку, а тому враховуючи всі аспекти даної справи, суд вважає, що для належного представлення інтересів приватного виконавця у цій справі заявлені витрати в частині послуг, наданих на стадії розгляду скарги на дії виконавця в суді апеляційної інстанції, відповідають критеріям реальності та розумності, та не спростовані відповідачем.
Судом не встановлено обставин того, що заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції не відповідає критеріям необхідності, обґрунтованості та розумності або ж вказані витрати завищені, а тому доводи відповідача в цій частині суд вважає безпідставними.
Щодо посилання відповідача в клопотанні, як підставу для відмови в задоволенні заяви, на те, що до складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати; на підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на її надання, а витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені; відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Із матеріалів справи вбачається, що додатковою угодою № 6 до договору № 1/1/20 від 02.01.2020, сторони погодили, що розмір гонорару АО "Джастлікторз" за надання правничої допомоги приватному виконавцю (клієнту) за договором становить 3 000 грн за 1 год. роботи. За комплексне ведення справи № 924/811/22 у суді другої інстанції не може перевищувати 15 000 грн. Відповідно до акту про надання правової допомоги № 6, адвокат Воробйов О.В. надав правничу допомогу приватному виконавцю Пишному А.В. на суму 15 000 грн. Також до матеріалів справи долучено детальний опис робіт (наданих послуг).
Суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (аналогічна позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 02.12.2021 у справі № 280/5176/20).
Також втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом в частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 5 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу "pacta sunt servanda" та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому в ст. 43 Конституції України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.02.2022 у справі № 922/1372/21).
При цьому суд враховує те, що у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, Велика Палата Верховного Суду, дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Беручи до уваги викладене, судова колегія вважає безпідставними та необґрунтованими доводи відповідача, наведені у клопотанні; дані посилання відповідача не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі.
З огляду на викладене, дослідивши подану заяву про стягнення судових витрат та додані до неї докази, колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи із вищенаведених критеріїв та обставин даної справи, керуючись статтями 126, 129 ГПК України, дійшла висновку про її задоволення.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 281-284 ГПК України, суд
1. Заяву представника приватного виконавця Пишного А.В. - адвоката Воробйова О.В. про ухвалення додаткового рішення у справі задоволити.
3. Видачу судового наказу доручити Господарському суду Хмельницької області.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст. ст. 287-291 ГПК України.
5. Справу повернути до Господарського суду Хмельницької області.
Повний текст постанови складено 19 грудня 2023
Головуючий суддя Олексюк Г.Є.
Суддя Гудак А.В.
Суддя Мельник О.В.