ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2023 Справа № 914/3036/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., за участю секретаря Клим О. Ю., розглянувши матеріали справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Термопласт М», смт Меденичі, Дрогобицького району, Львівської області;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «В.Ф.Ф.», с. Тарасівка, Пустомитівського району, Львівської області;

про стягнення заборгованості в розмірі 300039,09грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився.

від відповідача: не з`явився.

Відводів складу суду та секретарю судового засідання сторонами не заявлено.

Розгляд справи судом.

На розгляд Господарського суду Львівської області поступив позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Термопласт М» до Товариства з обмеженою відповідальністю «В.Ф.Ф.» про стягнення заборгованості в розмірі 300039,09грн., з яких 215 442,00грн. основна заборгованість, 79646,88грн. пеня та 4950,21грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 16.10.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 14.11.2023р. Ухвалою суду від 14.11.2023р. відкладено розгляд справи на 28.11.2023р. Ухвалою суду від 28.11.2023р. відкладено розгляд справи на 12.12.2023р.

Представник позивача в судове засідання 12.12.2023р. не з`явився. Через систему «Електронний суд» позивач 30.11.2023р. подав клопотання за вх. № 29379/23 про розгляд справи без участі представника.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 12.12.2023р. не забезпечив.

В судові засідання відповідач явки повноважного представника не забезпечив, письмового відзиву не подано. Причини неявки, не подання відзиву чи доказів не повідомлено, хоча судом належно виконано обов`язок, щодо повідомлення усіх учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, зокрема відповідача, шляхом скерування ухвал суду до електронного кабінету юридичної особи та оприлюднення в електронній формі в Державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до частин третьої та сьомої ст.120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За приписами ч. 11 ст. 242 ГПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Відповідно до відповіді 340236 про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС Товариство з обмеженою відповідальністю «В.Ф.Ф.» зареєстровано Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, дата реєстрації: 12.10.2023р. о 11:08год.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

За змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. (Постанова Верховного Суду від 11.12.18р. у справі № 921/6/18.).

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалу суду від 16.10.2023р. направлено до електронного кабінету відповідача, та доставлено до електронного кабінету 16.10.2023р. о 12:45год., що підтверджується довідкою Господарського суду Львівської області про доставку електронного листа, ухвалу суду від 14.11.2023р. направлено до електронного кабінету відповідача, та доставлено до електронного кабінету 14.11.2023р. о 19:34год., що підтверджується довідкою Господарського суду Львівської області про доставку електронного листа, ухвалу суду від 28.11.2023р. направлено до електронного кабінету відповідача, та доставлено до електронного кабінету 30.11.2023р. о 19:43год., що підтверджується довідкою Господарського суду Львівської області про доставку електронного листа. Також, ухвали суду у справі № 914/3036/23 було оприлюднено в електронній формі в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Отже, судом виконані всі необхідні та можливі заходи, щодо сповіщення усіх учасників справи про час та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 9 ст.165, ч. 1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З врахуванням належного виконання обов`язку суду, щодо повідомлення про час та місце проведення судового розгляду усіх учасників судового процесу, судом забезпечено учасникам судового процесу рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, та те, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду спору по суті, а також враховуючи вимоги ст. 202 ГПК України, та строки розгляду спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Позиції учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.01.2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Термопласт М» та Товариством з обмеженою відповідальністю «В.Ф.Ф» було укладено договір поставки № 010122/1 від 01 січня 2022 року, за яким позивач зобов`язувався поставити і передати у власність відповідачу: вікна металопластикові, двері металопластикові, двері металеві, двері міжкімнатні, склопакети, підвіконники, відливи, алюмінієві конструкції, а відповідач зобов`язувався прийняти поставлений товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах цього договору.

Позивач вказує, що на виконання умов договору відповідачу було поставлено товар на загальну суму 1 180 342,00 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними, проте, за поставлений товар відповідач здійснив оплату частково, на суму 964 900,00 грн., а тому станом на день звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем складає 215 442,00 грн., що також підтверджується актом звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2022р. 24.05.2023р. підписаним сторонами.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати за поставлений товар позивач нарахував пеню в розмірі 79646,88грн. та 3% річних в розмірі 4950,21грн.

З огляду на вищенаведене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 300039,09грн., з яких 215 442,00грн. основна заборгованість, 79646,88грн. пеня та 4950,21грн. 3% річних.

Письмового відзиву чи заперечень від відповідача не подано.

Обставини, встановлені судом.

01.01.2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Термопласт М» (позивач/постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «В.Ф.Ф» (відповідач/покупець) було укладено договір поставки № 010122/1 (надалі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобов`язується передавати у власність покупцеві: вікна металопластикові, двері металопластикові, двері металеві, двері міжкімнатні, склопакети, підвіконники, відливи, алюмінієві конструкції (надалі - Товар), а покупець зобов`язується прийняти поставлений з належною якістю товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах цього договору.

Згідно із п. 2.1 договору, асортимент товару, ціна за одиницю та по позиціях, а також загальна сума поставок вказується в підписаних сторонами видаткових накладних, які є невід`ємними частинами цього договору.

За приписами п. 4.1. договору покупець оплачує поставлений постачальником товар за цінами, передбаченими у видаткових накладних.

За умовами п. 5.1 договору розрахунки за поставлену партію товару здійснюються в безготівковому порядку на підставі видаткової накладної.

Відповідно до п. п. 7.1-7.3 договору здавання-приймання товару здійснюється в пункті поставки товару; здавання-приймання товару за кількістю та якістю проводиться в порядку, що визначається чинним законодавством (Інструкції №№ П-6, П-7); при здаванні товару постачальник надає покупцю такі документи: видаткову накладну.

Згідно із п. 7.5 договору товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем за кількістю і якістю згідно з підписаними сторонами накладними.

За приписами п. 8.1 договору даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2023р., а в частині розрахунків, до повного їх виконання.

За умовами п. 9.2 договору за прострочку оплати товару покупець оплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочки від суми простроченої оплати за кожен день прострочки.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1 180 342,00 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними: №1277 від 26.07.2022р. на суму 43178,00грн.; № 20920 від 27.09.2023р. на суму 23021,00грн.; № 3179 від 05.12.2022р. на суму 49651,00грн.; № 3180 від 05.12.2022р. на суму 339856,00грн.; № 3181 від 05.12.2022р. на суму 385719,00грн.; № 3860 від 16.01.2023р. на суму 31669,00грн.; №4181 від 16.01.2023р. на суму 284748,00грн.; №4302 від 13.02.2023р. на суму 22500,00грн. Видаткові накладні підписані обома сторонами, скріплені їх печатками, копії накладних долучено до матеріалів справи.

Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків по стану за період: 01.01.2022р. - 24.05.2023р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Термопласт М» та Товариством з обмеженою відповідальністю «В.Ф.Ф», з якого вбачається, що станом на 24.05.2023р. заборгованість на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Термопласт М» становить 215 442,00грн. Акт звірки підписано обома сторонами, скріплено їх печатками .

У вказаному акті звірки відображено здійснені відповідачем оплати, а саме: 19.07.2022р. на суму 25000,00грн. (платіжний документ №63); 01.08.2022р. на суму 18178,00грн. (платіжний документ №73); 30.08.2022р. на суму 30000,00грн. (платіжний документ №97); 01.09.2022р. на суму 10000,00грн. (платіжний документ №99); 26.09.2022р. на суму 23021,00грн. (платіжний документ №124); 26.09.2022р. на суму 6201,00грн. (платіжний документ №124); 21.10.2022р. на суму 20000,00грн. (платіжний документ №149); 21.10.2022р. на суму 30000,00грн. (платіжний документ №148); 31.10.2022р. на суму 100 000,00грн. (платіжний документ №173); 03.11.2022р. на суму 150 000,00грн. (платіжний документ №184); 05.12.2022р. на суму 300 000,00грн. (платіжний документ №231); 30.12.2022р. на суму 200 000,00грн. (платіжний документ №282); 25.01.2023р. на суму 30000,00грн. (платіжний документ №20); 13.02.2023р. на суму 22500,00грн. (платіжний документ №27), на загальну суму 964 900,00грн.

Позиція суду.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За умовами ст.525 ЦК України та ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору тощо. Згідно із ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч.2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі договору поставки № 010122/1 від 01 січня 2022 року. Доказів розірвання договору, визнання його в судовому порядку недійсним чи неукладеним сторонами суду не представлено.

Пунктом 7.5 договору поставки № 010122/1 від 01 січня 2022 року встановлено, що товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем за кількістю і якістю згідно з підписаними сторонами накладними.

Позивач поставив відповідачу товар на загальну суму на загальну суму 1 180 342,00 грн., що підтверджується підписаними обома сторонами та скріпленими їх печатками видатковими накладними: №1277 від 26.07.2022р. на суму 43178,00грн.; № 20920 від 27.09.2023р. на суму 23021,00грн.; № 3179 від 05.12.2022р. на суму 49651,00грн.; № 3180 від 05.12.2022р. на суму 339856,00грн.; № 3181 від 05.12.2022р. на суму 385719,00грн.; № 3860 від 16.01.2023р. на суму 31669,00грн.; №4181 від 16.01.2023р. на суму 284748,00грн.; №4302 від 13.02.2023р. на суму 22500,00грн.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За умовами п. 5.1 договору розрахунки за поставлену партію Товару здійснюються в безготівковому порядку на підставі видаткової накладної.

Як вбачається із акту звірки взаємних розрахунків за період: 01.01.2022р. - 24.05.2023р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Термопласт М» та Товариством з обмеженою відповідальністю «В.Ф.Ф», підписаного та скріпленого печатками обох сторін, відповідачем здійснено оплат на загальну суму 964 900,00грн.

Станом на день прийняття рішення суду, доказів в спростування вищенаведених обставин не поступало, доказів щодо оплати заборгованості не представлено, відтак заборгованість відповідача перед позивачем з основного боргу становить 215 442,00грн.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст.610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач, на підставі ст. 625 ЦК України нарахував 3% річних на суму 18178,00 грн. за період з 26.07.2022р. по 01.08.2023р. в розмірі 10,46грн.; на суму 129025,00 грн. за період з 05.12.2022р. по 30.12.2022р. в розмірі 275,72грн.; на суму 245442,00грн. за період з 16.01.2023р. по 25.01.2023р. в розмірі 201,73грн. та на суму 215442,00грн за період з 25.01.2023р. по 03.10.2023р. в розмірі 4 462,30 грн., всього в розмірі 4950,21грн. відповідно до наданого суду розрахунку.

В силу ст.216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За умовами п. 9.2 договору поставки № 010122/1 від 01 січня 2022 року за прострочку оплати товару покупець оплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочки від суми простроченої оплати за кожен день прострочки.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України.

За приписами п. 7 Розділу ІХ «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Позивачем проведено нарахування пені на суму 18178,00 грн. за період з 26.07.2022р. по 01.08.2023р. в розмірі 174,31грн.; на суму 129025,00 грн. за період з 05.12.2022р. по 30.12.2022р. в розмірі 4595,41грн.; на суму 245442,00грн. за період з 16.01.2023р. по 25.01.2023р. в розмірі 3362,22грн. та на суму 215442,00грн за період з 25.01.2023р. по 03.10.2023р. в розмірі 71 514,94 грн., всього в розмірі 79646,88грн. відповідно до наданого суду розрахунку.

Перевіривши проведені нарахування, судом встановлено, що позивач припустився арифметичної помилки при обрахунку 3% річних та пені, не врахувавши положення ч.5 ст.254 ЦК України та ч. 6 ст. 232 ГК України з врахуванням положень п. 7 Розділу ІХ «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України. Відтак, в перерахунку, підставними є вимоги, щодо стягнення 3% річних в розмірі 4885,69грн. та пені у розмірі 59173,75грн. Врешті вимог щодо стягнення 3% річних та пені, належить відмовити у зв`язку із безпідставністю заявлення.

Станом на день прийняття рішення суду, доказів в спростування вищенаведених обставин не поступало, доказів оплати проведених позивачем нарахувань не подано.

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини які є предметом доказування у справі судом визнаються встановленими та позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 215 442,00грн. основного боргу, пені у розмірі 59173,75грн. та 3% річних в розмірі 4885,69грн. є обґрунтованими, не спростованими, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню. Врешті позовних вимог щодо стягнення пені та 3% річних належить відмовити у зв`язку необґрунтованістю та безпідставністю заявлення.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «В.Ф.Ф.» (81143, Львівська обл., Пустомитівський р-н, село Тарасівка, вулиця Шевченка, будинок 1А, ідентифікаційний код юридичної особи: 39924250) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Термопласт М» (82160, Львівська обл., Дрогобицький р-н, селище міського типу Меденичі, вул.Дрогобицька, будинок 11, ідентифікаційний код юридичної особи: 43876135) 215442,00 грн. основного боргу 59173,75грн. пені, 4 885,69 грн. 3% річних та 4 192,53 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Врешті позовних вимог щодо стягнення пені та 3% річних відмовити.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України. Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 15.12.2023р.

Суддя Іванчук С.В.