СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

19 грудня 2023 року м. Харків Справа № 922/2541/23

Східний апеляційний господарський суд у складі судді Шевель О.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Укрсиббанк" вх. №2762 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.11.2023, постановлену суддею Усатим В.О. у приміщенні Господарського суду Харківської області 28.11.2023 о 15 год. 30 хв. (повний текст ухвали складено та підписано 04.12.2023) у справі №922/2541/23

за заявою ОСОБА_1 , м.Харків,

про визнання банкрутом ОСОБА_1 , м.Харків,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа №922/2541/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Ухвалою від 24.10.2023 задоволено заяву ОСОБА_2 з грошовими вимогами до боржника (вх.№27253 від 06.10.2023). Визнано грошові вимоги ОСОБА_2 до боржника в розмірі 608000,00 грн основного боргу, а також 5368,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Ухвалою суду від 28.11.2023 задоволено заяву Акціонерного товариства "Укрсиббанк" з грошовими вимогами до боржника (вх. № 25750 від 22.09.2023). Визнано грошові вимоги Акціонерного товариства "Укрсиббанк" до боржника в розмірі 145272,40 грн основного боргу, а також 5368,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Ухвалою від 28.11.2023, постановленою у попередньому засіданні у справі №922/2541/23 Господарський суд Харківської області вчинив ряд процесуальних дій. Зокрема, було ухвалено, що до реєстру вимог кредиторів фізичної особи ОСОБА_1 підлягають включенню визнані судом вимоги, а саме: вимоги ОСОБА_2 в розмірі 608000,00 грн основного боргу та 5368,00 грн витрат зі сплати судового збору; вимоги Акціонерного товариства "Укрсиббанк" у розмірі 145272,40 грн основного боргу та 5368,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Кредитор, АТ "Укрсиббанк", не погоджуючись із визнанням господарським судом грошових вимог ОСОБА_2 до боржника, 14.12.2023 (тобто у межах встановленого законом строку, враховуючи, що повний текст ухвали від 28.11.2023 складено 04.12.2023) через систему "Електронний суд" направив до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.11.2023 (попереднє засідання) у справі № 922/2541/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 в частині включення до реєстру вимог кредиторів фізичної особи ОСОБА_1 визнаних вимог ОСОБА_2 в розмірі 608000,00 грн основного боргу та 5368,00 грн витрат зі сплати судового збору; ухвалити в цій частині нове рішення, яким виключити вимоги ОСОБА_2 в розмірі 608000,00 грн основного боргу та 5368,00 грн витрат зі сплати судового збору з реєстру вимог кредиторів фізичної особи ОСОБА_1 ; вирішити питання про розподіл судових витрат АТ "Укрсиббанк", понесених за подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу підписано ОСОБА_3 , яка зазначила про те, що вона діє від імені АТ "Укрсиббанк" в порядку самопредставництва.

На доказ зазначеного самопредставництва до скарги додано Положення про самопредставництво інтересів АТ "Укрсиббанк" в судах працівниками Департаменту зі стягнення боргів АТ "Укрсиббанк".

Заявниця надала також копію довіреності від 26.12.2022, відповідно до якої головного юрисконсульта Групи примусового стягнення Східно-Дніпровського регіону Управління примусового стягнення боргів АТ "Укрсиббанк" Іванченко Н.В. уповноважено представляти інтереси АТ "Укрсиббанк" в судах.

Надаючи оцінку вказаним доказам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

За змістом частини третьої статті 56 ГПК України (в редакції, чинній з 29.12.2019) юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 58 ГПК). Згідно з ч.4 ст.60 ГПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Отже, наведені положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи: як в порядку самопредставництва на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) або ж адвокатом на підставі довіреності або ордеру.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.

Надання довіреності на представника саме по собі виключає самопредставництво юридичної особи (відповідний висновок міститься в ухвалах Верховного Суду: від 09.06.2020 у справі №917/751/19, від 16.12.2020 у справі № 917/855/20, від 28.04.2022 у справі № 914/3293/20, у постанові Верховного Суду від 25.08.2022 у справі № 910/25456/15 тощо).

Особа, яка представляє юридичну особу за довіреністю і виконує процесуальні дії на підставі повноважень, наданих їй довіреністю, виступає від імені цієї особи - довірителя, а не в порядку самопредставництва. З огляду на викладене представник, звертаючись до суду від імені директора (керівника) на підставі виданої ним довіреності, не діє у такому разі як законний представник в порядку самопредставництва. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №910/23346/16, від 21.03.2018 у справі № 916/3283/16, від 14.03.2018 у справі №910/22324/16.

Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження. Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №9901/39/20, у постанові Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 922/1264/20.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 303/4297/20 наведено висновок про те, що з 29.12.2019 самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Як було встановлено вище, у даній справі до апеляційної скарги додано Положення про самопредставництво інтересів АТ "Укрсиббанк" в судах працівниками Департаменту зі стягнення боргів АТ "Укрсиббанк" що узгоджується з вищенаведеними вимогами процесуального законодавства.

Водночас належних доказів того, що особа, яка підписала скаргу (Іванченко Н.В.), є працівником Департаменту зі стягнення боргів АТ "Укрсиббанк" (наказу про призначення, посадового посвідчення, посадової інструкції тощо) до скарги не додано.

Зазначення посади Іванченко Н.В. у довіреності від 26.12.2022, на думку суду апеляційної інстанції, не може бути визнано належним доказом призначення її на цю посаду, оскільки, як було зазначено вище, довіреність не є документом, що надається на підтвердження повноважень представника в порядку самопредставництва.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що заявником не повною мірою дотримано приписів п.1 ч.3 ст.258 ГПК України щодо надання доказів на підтвердження повноважень представника, яким подано апеляційну скаргу.

До скарги також не додано доказів того, що Іванченко Н.В. є адвокатом.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено. Зазначені положення стосуються виключних випадків повернення апеляційної скарги, коли, зокрема, відсутність повноважень в особи на підписання апеляційної скарги не викликає сумнівів, натомість у разі наявності сумнівів щодо достовірності, достатності та належності долучених до апеляційної скарги документів на підтвердження повноважень у особи, яка підписала апеляційну скаргу як представник або в порядку самопредставництва, суд повинен залишити без руху апеляційну скаргу на підставі статті 174, частини другої статті 260 ГПК України для усунення недоліків (надання відповідних документів, передбачених вимогами процесуального законодавства). Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.08.2020 у справі № 908/290/20, від 17.09.2020 у справі №910/3850/20, від 25.08.2022 у справі № 910/25456/15 тощо.

Отже, з метою усунення вищевказаного недоліку, заявникові також слід надати суду належні докази на підтвердження наявності у особи, що підписала апеляційну скаргу, відповідних повноважень, а саме докази того, що Іванченко Н.В. є працівником Департаменту зі стягнення боргів АТ "Укрсиббанк".

Відповідно до ч.2 ст.260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 174, 234, 258, 259, 260 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрсиббанк" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.11.2023 у справі №922/2541/23 залишити без руху.

2. Встановити заявнику десятиденний строк з дня вручення йому копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

3. Роз`яснити апелянту, що у разі неусунення недоліків у строк, встановлений судом, буде застосовано процесуальні наслідки, визначені статтями 174, 260 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О.В. Шевель