РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.12.2023Справа № 910/10531/23

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТБУД МОНТАЖ"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА ГРУПА "БУДРЕКОНСТРУКЦІЯ"
простягнення 211 704,09 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:

від позивача: Авраменко О.В.;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВАНТБУД МОНТАЖ" (далі також позивач, ТОВ "АВАНТБУД МОНТАЖ") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА ГРУПА "БУДРЕКОНСТРУКЦІЯ" (далі також відповідач, ТОВ «БГ «БУДРЕКОНСТРУКЦІЯ») про стягнення:

- за договором субпідряду на виконання робіт від 20.02.2020 № 20/02/2020 заборгованості в розмірі 54 798,00 грн, інфляційних втрат в розмірі 7 078,80 грн, 3% річних в розмірі 2 474,86 грн, пеню в розмірі 2 214,04 грн;

- за договором субпідряду на виконання робіт від 07.12.2020 № 07/12/20 заборгованості в розмірі 92 013,60 грн, інфляційних втрат в розмірі 32 882,08 грн, 3% річних в розмірі 5 286,37 грн, пені в розмірі 4 584,30 грн;

- за договором субпідряду на виконання робіт від 29.12.2020 № 29/12/20 заборгованості в розмірі 704,40 грн, інфляційних втрат в розмірі 254,60 грн, 3% річних в розмірі 44,00 грн, пені в розмірі 33,84 грн;

- за договором субпідряду на виконання робіт від 27.01.2020 № 27/01/10 заборгованості в розмірі 0,80 грн.

З огляду на те, що в підготовчому провадженні здійснено дії передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 07.12.2023.

Представник позивача безпосередньо в судовому засіданні 07.12.2023 наполягав на задоволенні заявленого позову та надав усні пояснення.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання 07.12.2023 не забезпечив, відзив на позов не подав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі також - ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач у строк, встановлений судом не подав до суду відзиву на позов, відповідних клопотань про продовження процесуальних строків, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами з урахуванням згаданого вище припису ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, а неявка представника відповідача в судове засідання 07.12.2023 не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 07.12.2023 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "АВАНТБУД МОНТАЖ" заявлено позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА ГРУПА "БУДРЕКОНСТРУКЦІЯ" заборгованості за чотирма договорами субпідряду на виконання будівельно-монтажних робіт.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі також ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 838 Цивільного кодекс України, підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред`являти один одному вимоги, пов`язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 844 Цивільного кодексу України встановлено, що ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

За приписами ст. 846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частиною 4 ст. 882 Цивільного кодексу України встановлено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з наявних у матеріалах справи фактичних даних, 20.02.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНТБУД МОНТАЖ» (далі Субпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА ГРУПА «БУДРЕКОНСТРУКЦІЯ» (далі - Генпідрядник) укладено договір субпідряду № 20/02/2020 на виконання робіт.

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору на умовах цього Договору Субпідрядник зобов`язується своїми або залученими силами і засобами за замовленням Генпідрядника у відповідності до Проектної документації, Договірної ціни, діючих будівельних норм виконати у встановлений строк будівельно-монтажні роботи об`єкту будівництва, а саме 10 поверху, а Генпідрядник зобов`язується прийняти виконані роботи Субпідрядником та оплатити їх.

Згідно з п. 3.2 договору, розрахунок між сторонами за виконані роботи здійснюється щомісячно шляхом безготівкового перерахування коштів Генпідрядником на поточний рахунок Субпідрядника, що вказаний у даному договорі протягом (7 семи) календарних днів після приймання Генпідрядником виконаних Субпідрядником будівельних робіт за формою КБ-2 та КБЗ з урахуванням авансу, раніше перерахованого Субпідряднику. Валюта розрахунків - гривня.

Сторони підписали акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.09.2021 року № 1, від 30.09.2021 року № 2, від 30.09.2021 року № 2/1.

Як стверджує позивач, вказані акти ТОВ «БГ «БУДРЕКОНСТРУКЦІЯ» підписані, роботи прийняті, але залишились не оплаченими на загальну суму 47 719,20 грн. та 7 078,80 грн. Претензії до виконаних робіт відсутні.

07.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНТБУД МОНТАЖ» (далі Субпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА ГРУПА «БУДРЕКОНСТРУКЦІЯ» (далі - Генпідрядник) укладено договір субпідряду № 07/12/20 на виконання робіт.

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору, на умовах цього Договору Субпідрядник зобов`язується своїми або залученими силами і засобами за замовленням Генпідрядника у відповідності до Проектної документації, Договірної ціни, діючих будівельних норм виконати у встановлений строк роботи по влаштуванню парапетів та машинного відділення ліфтів об`єкту «нове будівництво багатоповерхового житлового комплексу (секція №5) з вбудовано-прибудованими приміщеннями (у цокольному поверсі) за адресою: м. Суми, вул. Харківська, б. 6», а Генпідрядник зобов`язується прийняти виконані роботи Субпідрядником та оплатити їх.

Згідно з п. 3.2 договору, розрахунки за договором здійснюються у безготівковій формі в національній валюті - гривні шляхом перерахування Генпідрядником коштів на поточних рахунок Субпідрядника на підставі підписаних актів КБ-2 та довідки КБ-3.

Відповідно до підписаного між сторонами акту приймання виконаних будівельних робіт від 31.07.2021 № 1 виконано будівельних робіт на загальну суму 392 013,60. Претензії до виконаних робіт відсутні.

Позивач наголошує, що Генпідрядником Роботи оплачено авансовими платежами частково на суму 300 000,00 грн, але залишились не оплаченими роботи на загальну суму 92 013,60 грн.

29.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНТБУД МОНТАЖ» (далі Субпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА ГРУПА «БУДРЕКОНСТРУКЦІЯ» (далі - Генпідрядник) укладено договір субпідряду № 29/12/20 на виконання робіт.

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору, на умовах цього Договору Субпідрядник зобов`язується своїми або залученими силами і засобами за замовленням Генпідрядника у відповідності до Проектної документації, Договірної ціни, діючих будівельних норм виконати у встановлений строк роботи по влаштуванню першого поверху об`єкту «нове будівництво багатоповерхового житлового комплексу (секція №5) з вбудовано-прибудованими приміщеннями (у цокольному поверсі) за адресою: м. Суми, вул. Харківська, б. 6», а Генпідрядник зобов`язується прийняти виконані роботи Субпідрядником та оплатити їх.

Згідно з п. 3.2 договору, розрахунки за договором здійснюються у безготівковій формі в національній валюті - гривні шляхом перерахування Генпідрядником коштів на поточних рахунок Субпідрядника на підставі підписаних актів КБ-2 та довідки КБ-3.

Відповідно до підписаного між сторонами акту приймання виконаних будівельних робіт від 24.05.2021 № 1 виконано будівельних робіт на загальну суму 597 901,20 грн. Претензії до виконаних робіт відсутні.

Позивач стверджує, що роботи оплачено Генпідрядником частково на суму 597 196,80 грн, але залишились не оплаченими роботи на загальну суму 704,40 грн.

27.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНТБУД МОНТАЖ» (далі Субпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА ГРУПА «БУДРЕКОНСТРУКЦІЯ» (далі - Генпідрядник) укладено договір субпідряду № 27/01/20 на виконання робіт.

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору на умовах цього Договору Субпідрядник зобов`язується своїми або залученими силами і засобами за замовленням Генпідрядника у відповідності до Проектної документації, Договірної ціни, діючих будівельних норм виконати у встановлений строк роботи по влаштуванню цокольного поверху об`єкту «нове будівництво багатоповерхового житлового комплексу (секція №5) з вбудовано-прибудованими приміщеннями (у цокольному поверсі) за адресою: м. Суми, вул. Харківська, б. 6», а Генпідрядник зобов`язується прийняти виконані роботи Субпідрядником та оплатити їх.

Відповідно до підписаного між сторонами акту приймання виконаних будівельних робіт від 01.06.2020 № 1 виконано будівельних робіт на загальну суму 25 000,80 грн. Претензії до виконаних робіт відсутні.

Позивач наголошує, що роботи оплачено Генпідрядником частково на суму 25 000,00 грн, але залишились не оплаченими роботи на загальну суму 0,80 гри.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, відповідно до доводів позивача, що ТОВ «БГ «БУДРЕКОНСТРУКЦІЯ» має основну заборгованість перед ТОВ «АВАНТБУД МОНТАЖ» на загальну суму 147 516,80 грн.

Крім того, між ТОВ «БГ «БУДРЕКОНСТРУКЦІЯ» та ТОВ «АВАНТБУД МОНТАЖ» підписано акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.10.2021 року, що підтверджує наявну ТОВ «БГ «БУДРЕКОНСТРУКЦІЯ» заборгованість на загальну суму 147 516,80 грн.

Відповідач відзив на позов не надав, викладених у позовній заяві обставин не спростував.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «АВАНТБУД МОНТАЖ» виконало свої зобов`язання за договорами субпідряду на виконання будівельно-монтажних робіт належним чином та в повному обсязі. Виконані роботи відповідач прийняв без зауважень. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Відповідно до Акту звірки взаємних розрахунків по стану на 31.10.2021 заборгованість ТОВ «БГ "БУДРЕКОНСТРУКЦІЯ" перед ТОВ «АВАНТБУД МОНТАЖ» становить 147 516,80 грн.

Суд наголошує, що сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг, виконання робіт тощо (зокрема не може засвідчувати факт належного, або неналежного виконання зобов`язань з поставки товару), оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Таким чином, акти звірки є суто бухгалтерськими документами за якими бухгалтерії підприємств-учасників певних господарських операцій звіряють бухгалтерський облік цих операцій (у контексті визначення дебіторської або кредиторської заборгованості), а наявність чи відсутність будь-яких зобов`язань сторін підтверджується первинними документами договором, накладними, рахунками тощо.

Надані позивачем первинні документи підтверджують факт проведення між сторонами господарських операцій за договором та виникнення дебіторської заборгованості у позивача, та відповідно кредиторської заборгованості у відповідача.

Відповідач, у свою чергу, правом на подання відзиву не скористався та наведених позивачем аргументів щодо наявності заборгованості не спростував.

Оскільки доказів виконання обов`язку з оплати виконаних робіт відповідач не надав, то позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в розмірі 147 516,80 грн підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу за договорами субпідряду № 20/02/2020 від 20.02.2020, № 07/12/20 від 01.12.2020, № 29/12/20 від 29.12.2020 позивач нарахував до стягнення 3% річних в розмірі 7 805,23 грн, інфляційні втрати в розмірі 49 549,88 грн.

Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, судом встановлено, що вказаний розрахунок виконано вірно, а позовні вимоги про стягнення 3% річних підлягають задоволенню на суму 7 805,23 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що вказаний розрахунок виконано вірно, а позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню на суму 49 549,88 грн.

Стосовно заявленої до стягнення пені в розмірі 6 832,18 грн за неналежне виконання договорів № 20/02/2020 від 20.02.2020, № 07/12/20 від 01.12.2020, № 29/12/20 від 29.12.2020, то суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Відповідно до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 13.3. договорів субпідряду № 20/02/2020 від 20.02.2020, № 07/12/20 від 01.12.2020, № 29/12/20 від 29.12.2020 сторони домовились, що у випадку порушення встановлених строків оплати виконаних робіт Генпідрядник сплачує Субпідрядник на його вимогу пеню в розмірі подвійної облікової ставки, що діяла в період порушення зобов`язання за кожен день прострочення платежу.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені і встановив, що вказаний розрахунок виконаний позивачем вірно, а тому позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 6 832,18 грн підлягають задоволенню.

З огляду на наведені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 219, 220, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТБУД МОНТАЖ" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА ГРУПА "БУДРЕКОНСТРУКЦІЯ" (03013, м. Київ, вул. Деревообробна, 5, офіс 1/3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТБУД МОНТАЖ" (40034, м. Суми, вул. Інтернаціоналістів, 5/1; ) заборгованість в розмірі 147 516,80 грн, пеню в розмірі 6 832,18 грн, 3% річних в розмірі 7 805,23 грн, інфляційні втрати в розмірі 49 549,88 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 802,81 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 18.12.2023 року.

Суддя Ю.О.Підченко