ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023 року м.Дніпро Справа № 904/448/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.,

Секретар судового засідання Ліпинський М.О.

представники сторін не з`явились про час та місце судового засідання повідомлені належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2023 у справі №904/448/23 (суддя Загинайко Т.В., м. Дніпро, повний текст якого підписаний 14.08.2023)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м. Київ

до Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 32 804 164 грн. 45 коп.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області звернулося Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" з позовною заявою до Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" про стягнення 32 804 164 грн. 45 коп., що складає 26 838 278 грн. 12 коп. - заборгованості за Договором про врегулювання небалансів електричної енергії, 654 051 грн. 51 коп. - 3% річних та 5 311 834 грн. 82 коп. - інфляційних втрат.

Позов обґрунтовано невиконанням відповідачем зобов`язання щодо оплати за небаланс електричної енергії за Договором.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2023 у справі №904/448/23 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення 32 804 164 грн. 45 коп. з Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" задоволено частково. Стягнуто з Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 26 838 278 грн. 12коп. - заборгованості, 643 707грн. 95 коп. - 3% річних, 5 141 519 грн. 03 коп. - інфляційних нарахувань та 489 352 грн. 58 коп. - витрат по сплаті судового збору. В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, Державне промислове підприємство "Кривбаспромводопостачання" подало апеляційну скаргу, в якій просить це рішення скасувати у частині стягнення з відповідача 291920,36 грн. 3% річних та 3535979,06 грн. інфляційних втрат.

В апеляційній скарзі та наданих суду письмових поясненнях заявник посилається на те, що:

- розрахунок 3% річних та інфляційних втрат має бути здійснено з відповідних дат актів корегування, тобто узгодження сторонами остаточних об`ємів споживання та сум грошового зобов`язання, таким чином, 3% річних та інфляційні втрати мають бути зменшені судом у відповідній частині; за контррозрахунком відповідача суми становлять 351 787,59 грн. - 3% річних та 1 605 539,97 грн. - інфляційні втрати;

- заборгованість виникла внаслідок дії обставин непереборної сили, спричинених військовою агресією Російської Федерації та вжиттям термінових заходів підприємством; ДПП «КПВП» віднесено до об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави та створене для забезпечення централізованим питним водопостачанням населення та підприємств м. Кривий Ріг та декількох районів Дніпропетровської області;

- суд першої інстанції відмовив у розстроченні судового рішення та не зважив, що негайне виконання судового рішення паралізує фінансово-господарську діяльність Відповідача, що у свою чергу, призведе до порушення виконання графіку платежів за електричну енергію, неможливості навіть часткового погашення податкового боргу та порушення строків виплати заробітної плати працівникам.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2023 у справі №904/448/23 без змін.

Зазначає, що має право на отримання компенсаційних виплат зі сторони відповідача, у зв`язку із неналежним виконанням останнім умов Договору, відсутністю повідомлення позивача про форс - мажорні обставини; нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання; з огляду на запровадження в країні військового стану, за порушення грошового зобов`язання Відповідачем в період з 15.03.2022 по 16.01.2023, Позивачем розраховані інфляційні втрати та три відсотки річних за користування коштами, які не являються неустойкою та носять компенсаційний характер: 3% річних у розмірі 654 051,51 грн. та інфляційні втрати у розмірі 5 311 834.82 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), суддів : Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.

З огляду на відсутність у суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 12.09.2023 здійснено запит матеріалів справи №904/448/23 із Господарського суду Дніпропетровської області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

15.09.2023 матеріали справи №904/448/23 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.09.2023 (суддя доповідач Іванов О.Г.) апеляційну скаргу відповідача залишено без руху через неподання останнім доказів оплати судового збору у встановленому порядку і розмірі (визначена сума оплати 86127,74 грн). Скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

03.10.2023 на адресу суду від скаржника, на виконання вимог ухвали від 19.09.2023 надійшла заява про усунення недоліків скарги, до якої додано платіжну інструкцію №34137 від 31.08.2023 про сплату 86127,73 грн.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.10.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2023 у справі №904/448/23; розгляд справи № 904/448/23 призначено у судовому засіданні на 18.12.2023 на 14:15 год.

08.11.2023 від відповідача надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

У призначений ухвалою Центрального апеляційного господарського суду час секретар судового засідання увійшов у програму «EasyCon» для проведення судового засідання в режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення з представником апелянта ДПП «Кривбаспромводопостачання». Проте, представник, в зазначений ухвалою час не з`явився.

У судовому засіданні 18.12.2023 Центральним апеляційним господарським судом підписано вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та надані заперечення, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

Державне промислове підприємство "Кривбаспромводопостачання" листом від 27.01.2020 №03-04-102 "Про направлення заяви" відповідно до Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №307 направило Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" заяву щодо реєстрації учасника ринку електричної енергії та заяву-приєднання до договору про врегулювання небалансів електричної енергії.

Позивач повідомив (повідомленням №01/5398) відповідача про приєднання до договору про врегулювання небалансів електричної енергії та долучення до реєстру учасників ринку: ідентифікатор Договору №1437-01031, дата акцептування 07.02.2020 (надалі - Договір).

Отже, між Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго", як оператором системи передачі (ОСП), та Державним промисловим підприємством "Кривбаспромводопостачання", як користувачем системи передачі/трейдером/оператором ринку/гарантованим покупцем в якості учасника ринку (СВБ), шляхом підписання заяви-приєднання, було укладено Договір про врегулювання небалансів електричної енергії (надалі - Договір).

Цей Договір є публічним Договором приєднання, який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ, у тому числі її балансуючої групи. Цей Договір є Договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України, умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого Договору в цілому.

На підставі цього Договору сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ (пункт 1.2. Договору).

За цим Договором СВБ врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи (пункт 1.3. Договору).

ОСП врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон) та Правилами ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №307 (далі - Правила ринку) (пункт 1.4. Договору).

Вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього Договору здійснюється з рахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством. За підсумками місяця визначається індикативна величина - середньозважена ціна небалансів електричної енергії за розрахунковий місяць, що розраховується шляхом ділення загальної вартості небалансів електричної енергії на загальний обсяг небалансів електричної енергії (пункт 2.1 Договору).

Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку (пункт 2.2. Договору).

За невиконання або неналежне виконання умов цього Договору сторони несуть одна перед одною відповідальність, передбачену чинним законодавством України (пункт 4.1. Договору).

У разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань після підписання сторонами Акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів (далі - Акт купівлі-продажу) та сплати інших платежів винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 0,01% за кожний день прострочення від суми простроченого платежу, але не більше розміру облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня (пункт 4.2. Договору).

Виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього Договору (пункт 5.1. Договору).

Подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку (пункт 5.6. Договору).

Якщо СВБ має заперечення до інформації, яка міститься у платіжному документі, то вона зобов`язана повідомити про це ОСП не пізніше 12:00 наступного робочого дня після виставлення рахунку. Наявність заперечень не є підставою для створення дебіторської заборгованості перед ОСП та не може бути підставою для обмеження ОСП щодо вимоги платежу фінансової гарантії, що надається СВБ ОСП (пункт 5.7. Договору).

Надані заперечення враховуються ОСП при обчисленні платежів у порядку, передбаченому Правилами ринку (пункт 5.8. Договору).

ОСП надає СВБ у паперовому та/або електронному вигляді (засобами електронного документообігу з накладенням КЕП) два примірники Акту купівлі-продажу, підписані зі своєї сторони, до 12 числа місяця, наступного за тим, щодо якого його сформовано (пункт 5.9. Договору).

СВБ протягом двох робочих днів повертає ОСП один примірник підписаного зі своєї сторони Акта купівлі-продажу у паперовому та/або електронному вигляді (засобами електронного документообігу з накладенням КЕП) (пункт 5.10. Договору).

Цей Договір набирає чинності з дати реєстрації ОСП СВБ відповідно до її заяви-приєднання до цього Договору і є чинним до 31 грудня включно року, у якому була надана заява-приєднання. Після реєстрації учасника ринку ОСП зобов`язаний надати такій СВБ витяг з відповідного реєстру (пункт 9.1. Договору).

В матеріалах справи містяться:

- копія акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів згідно з Договором від 28.02.2022 №ВН/22/02-1437;

- акти-корегування (врегулювання) позивача:

- від 23.05.2022 №ВР/21/11-1437 до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.11.2021 №ВН/21/11-1437 згідно з Договором від 07.02.2020 №1437-01031 (т.1, а.с.33);

- від 07.06.2022 №ВР/21/12-1437 до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.12.2021 №ВН/21/12-1437 згідно з Договором від 07.02.2020 №1437-01031 (т.1, а.с.32);

- від 18.07.2022 №ВР/22/02-1437 до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 28.02.2022 №ВН/22/02-1437 згідно з Договором від 07.02.2020 №1437-01031(т.1, а.с.29);

- від 10.08.2022 №ВР/22/03-1437 до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.03.2022 №ВН/22/03-1437 згідно з Договором від 07.02.2020 №1437-01031 (т.1, а.с.37-39);

- копії рахунків-фактур позивача за електричну енергію для врегулювання небалансів за період з 09.03.2022 по 02.12.2022 включно на загальну суму 27 689 919 грн. 43 коп.:

- від 09.03.2022 №197 на суму 5 158 287 грн. 34 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.48, 54, 55);

- від 17.03.2022 №224 на суму 18 516 642 грн. 32 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.56);

- від 28.03.2022 №266 на суму 3 362 405 грн. 39 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.50);

- від 07.04.2022 №257 на суму 110 089 грн. 55 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.51);

- від 14.09.2022 №460 на суму 116 173 грн. 38 коп.. з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.57);

- від 15.09.2022 №670 на суму 169 577 грн. 33 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.52, 53);

- від 03.11.2022 №025 на суму 31 668 грн. 77 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.49);

- від 02.12.2022 №551 на суму 225 075 грн. 35 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.204);

- акт від 26.07.2022 зарахування зустрічних однорідних вимог згідно з Договором від 07.02.2020 №1437-01031, відповідно до якого СВБ має непогашення грошове зобов`язання перед ОСП у розмірі 26 742 064 грн. 47 коп., яке виникло за куплену у ОСП електричну енергію для врегулювання небалансів за розрахунковий період вересень - березень 2022; ОСП має непогашене грошове зобов`язання перед СВБ у розмірі 446 281 грн. 18 коп., яке виникло за куплену у СВБ електричну енергію для врегулювання небалансів за розрахунковий період вересень 2021 - лютий 2022; відповідно до пункту 3 статті 203 Господарського кодексу України та статті 601 Цивільного кодексу України сторони дійшли згоди, що зобов`язання на суму 446 281 грн. 18 коп. припиняються шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог;

- копію платіжного доручення від 14.03.2022 №108 на суму 588 002 грн. 00 коп.

З урахуванням викладеного, заборгованість відповідача з оплати небалансів за Договором складає 26 838 278 грн. 12 коп.

Позивач стверджує, що відповідачем не виконано зобов`язання щодо оплати за небаланс електричної енергії за Договором, внаслідок чого позивачем здійснено інфляційні нарахування та 3% річних; відповідач проти цього заперечує, що і стало причиною виникнення спору та звернення з позовом до суду.

У відзиві на позовну заяву відповідачем викладено клопотання про розстрочення виконання судового рішення на 24 місяці з моменту його винесення.

Частково задовольняючи позовні вимоги, господарський суд виходив з того, що вимоги позивача про стягнення основної заборгованості в сумі 26 838 278 грн. 12 грн. є правомірними, обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Зменшуючи розмір 3% річних та інфляційних нарахувань суд керувався помилкою в розрахунках.

Відмовляючи у задоволення клопотання про розстрочення виконання рішення суду, господарський суд зауважив, що відповідачем не наведено графік погашення заборгованості та не зазначено про джерела погашення заборгованості; протягом розгляду справи, який тривав більше шести місяців відповідачем не здійснено жодного платежа зі сплати основної заборгованості позивачу; крім того, матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач перебуває в кращому становищі порівняно з відповідачем.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Оскільки рішення суду в частині стягнення 26 838 278 грн. 12 коп. основного боргу заявником апеляційної скарги не оскаржується, тобто не є вимогою апеляційної скарги, тому суд апеляційної інстанції законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє.

Колегія суддів констатує, що рішення господарського суду оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення 3% річних у розмірі - 291 920,36 грн. та інфляційних втрат у розмірі - 3 535 979,06 грн. на загальну суму - 3 827 899,42 грн. і щодо відмови у розстроченні рішення суду.

З урахуванням меж апеляційного оскарження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині стягненні 643 707 грн. 95 коп. - 3% річних, 5 141 519 грн. 03 коп. - інфляційних нарахувань та відмови у розстроченні рішення суду з наступних мотивів.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 ЦК України).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На виконання умов Договору, п. 7.3.1., 7.7.3. та Додатку 10 Правил ринку Позивачем сформовано та виставлено Відповідачу рахунки на загальну суму 26 838 278,12 грн. - з якими відповідач погоджується.

Відповідно до умов Договору та Правил ринку строк оплати за виставленими позивачем рахунками, є таким, що настав:

- за рахунком-фактурою від 09.03.2022 №197 - 11.03.2022;

- за рахунком-фактурою від 17.03.2022 №224 - 21.03.2022;

- за рахунком-фактурою від 28.03.2022 №266 - 30.03.2022;

- за рахунком-фактурою від 07.04.2022 №257 - 11.04.2022;

- за рахунком-фактурою від 14.09.2022 №460 - 16.09.2022;

- за рахунком-фактурою від 15.09.2022 №670 - 19.09.2022;

- за рахунком-фактурою від 03.11.2022 №025 - 07.11.2022;

- за рахунком-фактурою від 02.12.2022 №551 - 06.12.2022.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 5 311 834 грн. 82 коп. за загальний період з 15.03.2022 по 16.01.2023 та 3% річних у розмірі 654 051 грн. 51 коп. за загальний період з 15.03.2022 по 16.01.2023 за прострочення сплати за Договором.

Відповідно до п. 4.1 Договору за невиконання або неналежне виконання умов цього договору Сторони несуть одна перед одною відповідальність, встановлену чинним законодавством України.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

З огляду на встановлений судом факт прострочення виконання зобов`язання, вимоги позивача в частині нарахування 3% річних та втрат від інфляції є правомірними.

Розрахунки втрат від інфляції та 3% річних, які здійснено позивачем за вищевказані періоди на суму заборгованості, визнано неправильними, судом першої інстанції здійснені розрахунки відповідно до яких розмір інфляційних нарахувань за загальний період з 15.03.2022 по 16.01.2023 складає 5 141 519 грн. 03 коп., розмір 3% річних за загальний період з 15.03.2022 по 16.01.2023 складає 643 707 грн. 95 коп., тому вимоги в цій частині підставно задоволено господарським судом у визначених сумах.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків господарського суду з огляду на таке.

Згідно п. 7.7.3. Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок АР здійснюється протягом двох банківських днів з дати направлення платіжного документа.

Пунктом 7.8.1. Правил ринку визначено, якщо учасник ринку або ОСП (у якості АР) ініціює суперечку щодо суми, зазначеної в рахунку (запит платіжного документа), оплата повинна бути проведена згідно з платіжним документом. Якщо за результатами розгляду запиту платіжного документа будуть виявлені суми, що підлягають поверненню, учасники ринку та ОСП (у якості АР) зобов`язані здійснити перерахування надлишкових сум на відповідний рахунок.

Відповідно до п. 1.1. Правил врегулювання Додатку 10 до Правил ринку, якщо АКО надасть оновлені дані комерційного обліку по учасниках ринку, то будь-які розбіжності, виявлені після цього, урегульовуються між ОСП та СВБ, до якої входять такі учасники ринку, відповідно до цих Правил врегулювання.

За п. 1.2. Правил врегулювання Додатку 10 до Правил ринку розрахунок врегулювання щодо розрахункових періодів попереднього місяця здійснюється кожного місяця або частіше в разі прийняття АР відповідного обґрунтованого рішення. Розрахунок врегулювання щодо розрахункових періодів попереднього кварталу здійснюється у другому місяці поточного кварталу. Розрахунок врегулювання щодо розрахункових періодів попереднього року здійснюється у другому місяці поточного року.

Відповідно до п. 5.3.1 Правил ринку рахунок A-В використовується для розрахунків за небаланси. Розрахункова активність на цьому рахунку для кожного розрахункового періоду кожного торгового дня включає дебетування за платежі або кредитування за витрати СВБ, що виникають через їх позитивний або негативний небаланс, за відповідною ціною небалансів.

Частиною 4 ст. 75 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що постачальники послуг з балансування та сторони, відповідальні за баланс, у яких виникли зобов`язання перед оператором системи передачі в результаті діяльності на балансуючому ринку, вносять плату за електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання оператора системи передачі в одному з уповноважених банків.

Порядок розподілу коштів, що надходять на рахунки із спеціальним режимом використання визначено НКРЕКП постановою від 27.06.2019 за № 1246 «Про алгоритм розподілу коштів» та постановою від 18.06.2019 за № 1041 «Про затвердження Порядку розподілу коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання електропостачальників та внесення зміни до постанови НКРЕКП від 18 січня 2019 року № 26».

Позивач через систему управління ринком (http//mms.ua.energy) виставляв Відповідачу платіжні документи (рахунки-фактури) за електричну енергію з метою врегулювання небалансів, які СВБ зобов`язаний був сплатити АР протягом двох банківських днів на рахунок із спеціальним режимом використання за балансуючу електричну енергію та небаланси електричної енергії №UA0813715.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що відповідно до актів корегування ( а.с. 29. Т.1) не було виявлено суми, що підлягають поверненню відповідачу.

Стосовно доводів заявника апеляційної скарги про настання форс-мажорних обставин.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

Згідно з положеннями ст. 218 ГК України у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Як встановлено господарським судом, відповідач надав копії актів від 14.09.2022 Комісійного обстеження комплексу будівель та споруд Карачунівської греблі та споруди водозабірного колодязя насосної станції №1, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації; від 15.09.2022 Комісійного обстеження дозаторної активованого вугілля (реконструкція з новим устаткуванням), пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації та від 16.09.2022 Комісійного обстеження комплексу будівель та споруд Карачунівської греблі, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації.

Проте, суд слушно зауважив, що заборгованість відповідача виникла ще у березні 2022, тоді як вказані вище Акти складено 14.09.2022, 15.09.2022, 16.09.2022.

Отже, відповідачем не надано належних та допустимих, у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, доказів існування форс-мажорних обставин у взаємовідносинах із позивачем по Договору.

Крім того, суд бере до уваги, що пунктом 6.1, п.6.2 Розділу 6 Договору визначено, що у разі настання форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання зобов`язань Стороною та така Сторона повинна повідомити у письмовій формі протягом 5 днів з моменту виникнення таких обставин.

У випадку неповідомлення або несвоєчасного повідомлення однієї зі Сторін про неможливість виконання прийнятих зобов`язань за Договором - позбавляє таку Сторону права посилатись на будь-яку обставину вказану у п.6.1 Договору.

Так, листом від 28.02.2022 Торгово-Промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини, зокрема, військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента № 64/2022 від 28.02.2022 "Про ведення воєнного стану", однак, відповідач не повідомляв НЕК «Укренерго» про вплив форс-мажорних обставин на виконання Договору про врегулювання небалансів електричної енергії.

За приписами ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 № 9 (яка є чинною на даний час) підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до п. 2. рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 розстрочка - це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Підставою, зокрема, для розстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Савіцький проти України" від 26.07.2012 зазначено, що суд повторює, що право на суд, захищене п. 1 ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Тому необґрунтовано тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі "Глоба проти України" від 05.07.2012 суд повторює, що п. 1 ст. 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції. Насамкінець, суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Отже, згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

У зв`язку з тим, що розстрочка подовжує період відновлення порушеного права Позивача, при її наданні суди в цілях вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, повинні враховувати інтереси як заявника, так і Позивача.

Питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів всіх сторін, які приймають участь у справі. З цією метою, під час вирішення питання про відстрочку або розстрочку виконання, суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан.

З метою дотримання балансу інтересів всіх сторін, які приймають участь у справі, колегія суддів під час вирішення питання про розстрочку виконання враховує також матеріальні інтереси позивача, його фінансовий стан.

З цього приводу апеляційний суд зазначає, що сторони по справі знаходяться у рівних економічних можливостях, матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач перебуває в кращому становищі порівняно з відповідачем, з огляду на запровадження в державі воєнного стану.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а викладені у ній доводи не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції при вирішенні даної справи правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини сторін, прийняв законне та обґрунтоване рішення, тому у відповідності до ст. 276 ГПК України в задоволенні скарги слід відмовити, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційних скарг, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявників у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2023 у справі №904/448/23 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2023 у справі №904/448/23 залишити без змін.

Судові витрати Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 20.12.2023.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Т.А. Верхогляд