ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
12 грудня 2023 рокуСправа № 921/534/23
Господарський суд Тернопільської області у складі судді Сидорук А.М.
За участі секретаря судового засідання Шмир А.І.
у справі за заявою
про відкриття провадження у справі про банкрутство
за участі представників:
кредитора: Фрейдун О.М., представники АТ "ДАК "Автомобільні дороги України"; Гукалюк Н.П. - представник ГУ ДПС у Тернопільській області; Машкіна В.М. - представник ТОВ "МАГІСТР -Д";
боржника: Борова Л.В. - адвокат №000236 від 04.10.2017; Чорнецький В.В. представник КП "Тернопільводоканал";
розпорядник майна: Брикса А.О.
Центральний відділ з питань банкрутства: Мархівка І.А.;
Державного агентство відновлення та розвитку інфраструктури України: Смирнова К.М.
10.11.2023 судове засідання не відбулось в зв`язку з перебуванням судді Сидорук А.М. у відпустці.
Присутній представник КП "Тернопільводоканал" в попередньому судовому засіданні 12.12.2023 підтримав подану заяву щодо визнання кредиторських вимог (грошових) вимог відносно боржника в сумі 16 292,62 грн.
Представник боржника та розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Бриска А.О. визнали кредиторські вимоги КП "Тернопільводоканал".
Розглянувши заяву Комунального підприємства "Тернопільводоканал" про визнання грошових вимог відносно Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в сумі 16 292,62 грн, судом встановлено наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Відповідно до ч.2 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.
Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.
Склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.
Згідно з частиною 6 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.
Абзацом 11 частини 3 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд зобов`язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Кодексу та Господарського процесуального кодексу України, про що постановляється ухвала, в якій зазначається дата попереднього засідання суду.
Згідно з ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. За результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково), що не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.
Судом встановлено, що в провадженні Господарського суду Тернопільської області перебувала справа №921/593/22 за позовом позивача Комунального підприємства Тернопільводоканал про стягнення відповідача: Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" 31 344 грн 12 коп. заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 02.05.2022 у справі №921/593/22 затверджено укладену сторонами мирову угоду з графіком погашення заборгованості з 30.04.2023 по 31.10.2023 в сумі 4 063,00 грн та 30.11.2023 4 073,62 грн; закрито провадження у справі.
На виконання мирової угоди, як зазначає кредитор, боржник оплатив на рахунок КП "Тернопільводоканал" кошти в сумі 16 292,00 грн за період з квітня по липень 2023 року, однак починаючи з серпня 2023 року та станом на час подання заяви щодо визнання кредиторських вимог коштів на рахунок підприємства не надходило.
Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акту, що регулює господарську діяльність, з акту управління господарською діяльністю, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
З положень ст. 509 ЦК України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства, зокрема, є обов`язковість судового рішення.
Відповідно до п. п. 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їх рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа "Брумареску проти Румунії" п. 61).
Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу resjudicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.
Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи, факт постановлення Господарським судом Тернопільської області ухвали від 02.05.2022 у справі №921/593/22, вимоги КП "Тернопільводоканал" є обґрунтованими та підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів у розмірі 16 292,62 грн.
Черговість задоволення вимог кредиторів встановлюється у порядку відповідно до ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Керуючись ст. ст. 1, 2, 39, 45, 47, 48, 49 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-
Черговість задоволення грошових вимог:
в сумі 5 368,00 грн - судовий збір за подання заяви про визнання кредитором - перша черга;
в сумі 16 292,62 грн - четверта черга.
3. Копію ухвали направити сторонам у справі відповідно до положень ч. 5 ст. 6 ГПК України.
Суддя А.М. Сидорук