РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.12.2023Справа № 910/11511/23
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"

до акціонерного товариства "Українська залізниця"

про зобов`язання внести зміни до особового рахунку

Представники сторін: не викликалися.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" до акціонерного товариства "Українська залізниця".

Позовні вимоги позивач обґрунтовані тим, що у відповідача були відсутні правові підстави для нарахування плати у розмірі 75 362,40 грн., а отже і списання цих коштів з особового рахунку.

У зв`язку з цим, позивач просить суд зобов`язати акціонерне товариство "Українська залізниця" внести зміни до особового рахунку товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" № 2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 75 362,40 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.07.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Вищезазначена ухвала суду отримана відповідачем 31.07.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за №325.

21.07.2023 року до канцелярії суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

22.08.2023 до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просив позовну заяву задовольнити повністю.

06.09.2023 до канцелярії суду відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив.

15.09.2023 до канцелярії суду від позивача надійшли додаткові письмові пояснення.

14.12.2023 до канцелярії суду від відповідача надійшли письмові пояснення у справі №910/11511/23.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи Федіна проти України від 02.09.2010, Смірнова проти України від 08.11.2005, Матіка проти Румунії від 02.11.2006, Літоселітіс проти Греції від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

13.02.2020 на засіданні правління акціонерного товариства Українська залізниця затверджено та 20.02.2020 оприлюднено редакцію договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

Згідно з п. 1.10 договору він є укладеним з дня надання замовнику перевізником інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до п. 12.1 договору.

Відповідно до повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 43-41564379/2020-001 від 06.03.2020 акціонерне товариство Укрзалізниця засвідчила прийняття від товариства з обмеженою відповідальністю Грейнсвард заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом та повідомлено, що замовнику (ТОВ Грейнсвард) присвоєно коди:

1. відправника/одержувача 1804;

2. платника 2829531 та відкрито особовий рахунок з ідентичним номером.

За умовами повідомлення № 43-41564379/2020-001 від 06.03.2020 код платника використовується для ідентифікації договірних відносин як номер договору.

З огляду на вищезазначене, 06.03.2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю Грейнсвард (замовник) та акціонерним товариством Українська залізниця (перевізник) укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 43-41564379/2020-001, предметом якого є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно з п. 12.1 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) він діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевізником в повідомленні про оприлюднення договору здійсненого на веб-сайті: http://uz-cargo.com/ та діє до його припинення.

Сторонами доказів в підтвердження припинення дії договору не подано, а отже договір є чинним.

Відповідно до пункту 1.5 договору він є публічним, за яким перевізник бере на себе обов`язок, здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звертається. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тим, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до пп.1.6, 9.4 договору, договір зміни та доповнення до нього оприлюднюються перевізником на веб-сайті: http://uz-cargo.com/.

25.02.2022 відповідачем оприлюднено нову редакцію договору, яка введена в дію з 01.03.2022.

21.03.2022 відповідачем оприлюднено нову редакцію договору, яка введена в дію з 01.04.2022.

Відповідно до пункту 8.1 договору сторони домовилися про використання електронного документообігу.

Згідно з пунктом 8.8 договору у випадку судового розгляду справи, чи виникненні претензійної практики, використовується візуальне відображення електронних документів на папері.

Відповідно до п. 2.1.13.1 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) при перевезені вантажів у власних вагонах перевізника за межі України замовник зобов`язаний вносити плату за використання вагонів в робочому стані за час перебування їх за межами України в країнах СНД, Балтії та Грузії, відповідно до розд. 3 договору.

Згідно з п. 2.3.3 договору (в редакціях від 25.02.2022 та від 21.03.2022) перевізник зобов`язаний відкрити для проведення розрахунків і обліку сплачених сум для замовника особовий рахунок з наданням коду платника, а також присвоїти замовнику код вантажовідправника/вантажоодержувача.

Відповідно до п. 2.3.4 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) до обов`язку перевізника в тому числі входить обов`язок вести облік попередньої оплати, нарахованих і сплачених сум за здійснені перевезення і надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажу, та надавати замовнику відповідні розрахункові документи в електронній формі.

Пунктом 3.3 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) встановлено, що відповідно до зобов`язань, зазначених в п. 2.1.13 договору, замовник зобов`язаний сплачувати за час перебування власного вагону перевізника за межами України плату за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України. Ставка плати за використання власного вагону перевізника за межами України встановлена в Додатку 1-2 до договору.

Плата за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України нараховується за весь час з моменту передачі вагону на залізниці інших країн на прикордонній передавальній станції України до моменту прийому вагону на прикордонній передавальній станції України за кожну добу з округленням неповної доби до повної та стягується щодобово з внесеної замовником передоплати. Плата за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України щодобово нараховується та відображається в інформаційному повідомленні. Сума нарахованої плати за результатами кожного місяця відображається у зведеній відомості.

Відповідно до п. 3.4.2 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) плата за користування власними вагонами перевізника визначається за кожен вагон відповідно до їх типу за формулою:

Пвик = (Спл / 24) х tгод x kм, де:

Пвик плата за користування власними вагонами перевізника доля відповідного типу вагону;

Спл ставка плати за використання власних вагонів перевізника для відповідного типу власних вагонів перевізника грн/вагон за добу визначена в додатку 1-2 до договору;

24 кількість годин у добі;

tгод кількість годин користування вагоном перевізника для відповідного типу вагонів;

kм коригуючий коефіцієнт, що застосовується до Пвик для вагонів, які приймаються до перевезення у складі маршрутного поїзда або контейнерного поїзда. Коефіцієнт встановлюється перевізником та зазначається в додатку 1-2 договору.

Згідно з розділом «Ставки плати за користування власних вагонів перевізника (Спл) у вантажному та порожньому рейсах по території країни та за межами України» додатку 1-2 до договору «Ставки плат, коефіцієнти та умови платежів» до договору (в редакції від 01.03.2022, 01.04.2022) ціна за одну вагоно-добу користування зерновозом, вагоном для перевезення муки умовного типу 972 становить 2 100,00 грн. без ПДВ.

Пунктом 3.4.3 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) сторони погодили, що моментом початку відліку часу для нарахування плати за користування власними вагонами перевізника, визначеної в пункті 3.4. договору, є момент передачі замовнику власних вагонів перевізника або початку затримки відповідно до правил користування вагонами.

Відповідно до п. 4.1 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) розрахунки за договором здійснюються через філію «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» Укрзалізниці».

Згідно з ч. 3 п. 4.4 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) по мірі виконання перевезень та надання послуг перевізником відображаються в особовому рахунку використання замовником коштів за добу для оплати: плати за використання власних вагонів перевізника за межами України, що відображається в щодобових інформаційних повідомленнях.

За умовами п. 7.4 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) у випадку задоволення грошових вимог (претензій) замовника, перевізник має право відобразити відповідні грошові суми на особовому рахунку замовника в якості попередньої оплати.

Належним способом захисту в судовому порядку прав та інтересів замовника щодо відображення перевізником в особовому рахунку використання замовником коштів (провізних платежів, неустойки, відшкодування збитків, інших), є відновлення становища, яке існувало до їх порушення внесення відповідних змін до особового рахунку замовника про зарахування коштів на нього.

Відповідно до п. 9.6 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) умови договору мають пріоритетну силу над іншими правочинами укладеними між сторонами. У випадку наявності суперечностей між договором та такими іншими правочинами, укладеними між сторонам, виконання підлягатимуть умови встановлені договором.

Згідно з п. 12.1 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) він діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевізником в повідомленні про оприлюднення договору здійсненого на веб-сайті: http://uz-cargo.com/ та діє до його припинення.

Позивачем зазначено, що протягом 2022 року залізницею направлялися товариству переліки, як підтвердження списання з особового рахунку коштів, та інформаційні повідомлення, як підтвердження нарахування плат та зборів. Так, Укрзалізниця нарахувала плату за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України по вагонам №95391371, №95697553, №95645321, №95615605, №95395588, №95751657, №95387445, №95373122, №95331054, №95316931, №95791539, №58566878, №95824116, №95347852, № 95328678 у розмірі 357 602,40 грн.

Оскільки у товариства відсутні дані про час та дату передачі вагона на залізниці інших країн на прикордонній передавальній станції України та його прийому на прикордонній передавальній станції України у зворотньому напрямку, 03.03.2023 за вих.. №А-75/23 на адресу залізниці направлено адвокатський запит про надання інформації про дислокацію і стан вагонів (довідка 9958е) за період з моменту прийняття до перевезення у березні/квітні 2022 на станції Скібневе Південно-Західної залізниці до моменту фактичного прибуття на станцію наступного навантаження на території України.

Листом №54/17 від 21.03.2023 надано відомості про вагонні операції.

07.04.2023 за вих.. №А-83/23 відповідачу направлено адвокатський запит щодо надання довідки з АСК ВП УЗ №8858е по вагонам.

Листом №54/27 від 13.04.2023 Укрзалізницею надано витребувані позивачем документи.

Позивачем зазначено, що проаналізувавши надані Залізницею документи ним встановлено, що відповідачем плату за використання власного вагона залізниці в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України по вагонах №95391371, №95697553, №95645321, №95615605, №95395588, №95751657, №95387445, №95373122, №95331054, №95316931, №95791539, №58566878, №95824116, №95347852, № 95328678 безпідставно завищено на 75 362,40 грн. оскільки невірно визначено кількість діб, які підлягають оплаті.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що плата за використання власного вагону залізниці в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України вноситься за період з моменту передачі вагону на залізниці інших країн на прикордонній передавальній станції України до моменту прийому вагону на прикордонній передавальній станції України.

Як вважає позивач, п.3.3 договору не містить словосполучень "календарної доби" або "звітної доби", а натомість у п.3.4.2 договору наявна формула, згідно якої доба - це 24 години, а отже, для прикладу: 47 год 50 хв використання - це 2 доби, а 48 год 50 хв - це 3 доби (неповна доба округлюється до повної).

Позивачем зазначено, що з інформації про дислокацію та стан вагонів (довідка АСК ВП УЗ №8858е) вбачається, що

1. 19.03.2022 зі станції Скібнево (код 333806) Південно-Західної залізниці на станцію Рені-Порт-Експорт (код 404908) Одеської залізниці відвантажено вагони №№ 95391371, 95697553, 95645321,95615605, 95395588, 95751657, 95387445,95373122,95331054,95316931.

Як станція відправлення, так і станція призначення знаходяться на території України, однак залізничний маршрут проходить територію Республіки Молдова, тому за проміжок часу поки вагони перебувають на межами України необхідно вносити плату згідно п. 3.3 договору.

22.03.2022 о 18:55 год. відбулась передача вагонів на прикордонній передавальній станції України - Могилів-Подільський (експ.) (код 331800) Південно-Західної Залізниці на станцію залізниці Республіки Молдова - Етулія (код 398302) (Вихід з УЗ).

27.03.2022 о 15:07 год. - момент прийому вагонів зі станції Етулія (код 398302) залізниці Республіки Молдова на прикордонній передавальній станції України - Рені Налив (код 404804) Одеської залізниці Вхід на УЗ).

На думку позивача, час перебування вагонів за межами України становить 116:12 год. або 5 діб (116:12год./24 год. =4,84) (округлюється до повної доби згідно з п. 3.3 договору).

13.04.2022 о 15:35 год. - Вихід з УЗ у зворотному напрямку (порожній рейс) - передача вагонів на прикордонній передавальній станції України - Рені Налив (код 404804) Одеської залізниці на станцію залізниці Республіки Молдова - Окниця (код 394104).

16.04.2022 о 10:55 год. - Вхід на УЗ у зворотному напрямку (порожній рейс) - прийом вагонів зі станції Окниця (код 394104) залізниці Республіки Молдова на прикордонній передавальній станції України - Могилів-Подільський (код 331904) Південно-Західної Залізниці.

На думку позивача, час перебування вагонів за межами України у зворотному напрямку становить 67:20 год. або 3 доби (67:20:24 = 2,8).

Отже, загальний час перебування вагонів за межами України становить 8 діб, тоді як Укрзалізницею нараховано 10 діб (6+4).

Таким чином, на думку позивача, загальний розмір плати за використання вагонів №№ 95391371, 95697553, 95645321, 95615605, 95395588, 95751657, 95387445, 95373122, 95331054, 95316931 в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України має становити 8 діб х 2 520,00 грн. з ПДВ /добу х 10 вагонів = 201 600,00 грн., тоді як відповідачем фактично стягнуто 252 000,00 грн. (за 10 діб), фактично завищивши плату на 50 400,00 грн.

2. 18.04.2022 зі станції Скібнево (код 333806) Південно-Західної залізниці на станцію Рені-Порт-Експорт (код 404908) Одеської залізниці відвантажено вагон № 95791539.

07.07.2022 о 18:17 год. - Вихід з УЗ передача вагона на прикордонній передавальній станції України - Могилів-Подільський (експ.) (код 331800) Південно-Західної Залізниці на станцію залізниці Республіки Молдова - Етулія (код 398302).

11.07.2022 о 15:43 год. - Вхід на УЗ - прийом вагона зі станції Етулія (код 398302) залізниці Республіки Молдова на прикордонній передавальній станції України - Рені Налив (код 404804) Одеської залізниці.

На думку позивача, час перебування вагона за межами України становить 93:26 год. або 4 доби (96:26год/24 год= 3,88).

18.09.2022 о 06:00 год. - Вихід з УЗ у зворотному напрямку (порожній рейс) - передача вагона на прикордонній передавальній станції України - Рені Налив (код 404804) Одеської залізниці на станцію залізниці Республіки Молдова - Окниця (код 394104).

21.09.2022 о 13:35 год. - Вхід на УЗ у зворотному напрямку (порожній рейс) - прийом вагона зі станції Окниця (код 394104) залізниці Республіки Молдова на прикордонній передавальній станції України - Могилів-Подільський (код 331904) Південно-Західної Залізниці.

Час перебування вагона за межами України у зворотному напрямку становить 79:35 год. або 4 доби (79:35год. /24 год.= 3,30).

Отже, загальний час перебування вагона за межами України становить 8 діб, тоді як Укрзалізницею нараховано 9 діб (5+4).

Таким чином, на думку позивача, загальний розмір плати за використання вагону № 95791539 в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України має становити 8 діб х 2 520,00 грн. з ПДВ /добу = 20 160,00 грн., тоді як відповідачем фактично стягнуто 22 680,00 грн. (за 9 діб), фактично завищивши плату на 2 520,00 грн.

3. 18.04.2022 зі станції Скібнево (код 333806) Південно-Західної залізниці на станцію Рені-Порт-Експорт (код 404908) Одеської залізниці відвантажено вагони №№ 58566878, 95824116.

07.07.2022 о 18:17 год. - Вихід з УЗ - передача вагонів на прикордонній передавальній станції України - Могилів-Подільський (експ.) (код 331800) Південно-Західної Залізниці на станцію залізниці Республіки Молдова - Етулія (код 398302).

11.07.2022 о 15:43 год. - Вхід на УЗ - прийом вагонів зі станції Етулія (код 398302) залізниці Республіки Молдова на прикордонній передавальній станції України - Рені Налив (код 404804) Одеської залізниці.

На думку позивача, час перебування вагонів за межами України становить 93:26 год. або 4 доби (93:26 год./ 24 год. = 3,89).

28.09.2022 о 21:00 год. - Вихід з УЗ у зворотному напрямку (порожній рейс) - передача вагонів на прикордонній 4іередавальній станції України - Рені Налив (код 404804) Одеської залізниці на станцію залізниці Республіки Молдова - Окниця (код 394104).

30.09.2022 о 17:40 год. - Вхід на УЗ у зворотному напрямку (порожній рейс) - прийом вагонів зі станції Окниця (код 394104) залізниці Республіки Молдова на прикордонній передавальній станції України - Могилів-ГІодільський (код 331904) Південно-Західної Залізниці.

На думку позивача, час перебування вагонів за межами України у зворотному напрямку становить 44:40 год. або 2 доби (44:40 год. /24 = 1,85).

Отже, загальний час перебування вагонів за межами України становить 6 діб, тоді як Укрзалізницею нараховано 8 діб (5+3).

Таким чином, на думку позивача, загальний розмір плати за використання вагонів №№ 58566878, 95824116 в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України має становити 6 діб х 2 520,00 грн. з ПДВ /добу х 2 вагони = 30 240,00 грн., тоді як відповідачем фактично стягнуто 40 320,00 грн. (за 8 діб), фактично завищивши плату на 10 080,00 грн.

4. 19.04.2022 зі станції Скібнево (код 333806) Південно-Західної залізниці на станцію Рені-Порт-Експорт (код 404908) Одеської залізниці відвантажено вагони №№ 95347852, 95329678.

07.07.2022 о 18:17 год. - Вихід з УЗ - передача вагонів на прикордонній передавальній станції України - Могилів-Подільський (експ.) (код 331800) Південно-Західної Залізниці на станцію залізниці Республіки Молдова - Етулія (код 398302).

11.07.2022 о 15:43 год. - Вхід на УЗ - прийом вагонів зі станції Етулія (код 398302) залізниці Республіки Молдова на прикордонній передавальній станції України - Рені Налив (код 404804) Одеської залізниці.

На думку позивача, час перебування вагонів за межами України становить 93:26 год. або 4 доби (93:26 год./24 год. = 3,89).

08.10.2022 о 23:00 год. - Вихід з УЗ у зворотному напрямку (порожній рейс) - передача вагонів на прикордонній передавальній станції України - Рені Налив (код 404804) Одеської залізниці на станцію залізниці Республіки Молдова - Окниця (код 394104)

10.10.2022 о 16:01 год. - Вхід на УЗ у зворотному напрямку (порожній рейс) - прийом вагонів зі станції Окниця (код 394104) залізниці Республіки Молдова на прикордонній передавальній станції України - Могилів-Подільський (код 331904) Південно-Західної Залізниці.

Час перебування вагонів за межами України у зворотному напрямку становить 41:01 год. або 2 доби (41:01 год./24 год. =1,71 ).

Отже, загальний час перебування вагонів за межами України становить 6 діб, тоді як Укрзалізницею нараховано 8 діб (5+3).

Таким чином, загальний розмір плати за використання вагонів №№ 95347852, 95329678 в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України має становити: 6 діб х 2 520,00 грн./добу х 2 вагони = 30 240,00 грн., тоді як відповідачем фактично стягнуто 42 602,40 грн. (за 8 діб), фактично завищивши плату на 12 362,40 грн.

Також, позивачем зазначено, залізницею на підставі Інформаційного повідомлення № 200223-Є нараховано та списано з особового рахунку товариства плату за використання вагонів №№ 95347852, 95329678 в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України по 5 діб у сумі 25 200,00 грн з ПДВ.

Крім того, на підставі Інформаційного повідомлення № 210223-Є Залізницею нараховано плату ще по 3 доби у сумі 17 402,40 грн з ПДВ, при цьому в порушення п. 3.2.1 Договору (*Спл нараховується за ставками, що діють на дату приймання вантажу до перевезення) застосовано ставку плати не 2 520,00 грн. з ПДВ, а 2 900,40 грн. з ПДВ, що є протиправним.

Згідно з розрахунками ТОВ «Грейнсвард» сума, яка підлягала списанню з його особового рахунку за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України по вагонах №95391371, №95697553, №95645321, №95615605, №95395588, №95751657, №95387445, №95373122, №95331054, №95316931, №95791539, №58566878, №95824116, №95347852, № 95328678 становить 282 240,00 грн.

Укрзалізниця списала з особового рахунку ТОВ «Грейнсвард» 357 602,40 грн.

ТОВ «Грейнсвард» вважає, що нараховуючи плату за використання вказаних вагонів в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України, залізницею суму до списання завищено на 75 362,40 грн., а тому вважає, що останні підлягають поверненню позивачу, у зв`язку з чим звернулась з позовом просить суд зобов`язати акціонерне товариство "Українська залізниця" внести зміни до особового рахунку товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" № 2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 75 362,40 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечуючи зазначив, ТОВ «Грейнсверд» невірно застосувало порядок визначення кількості діб у випадку необхідності округлення неповної доби до повної при нарахуванні плати за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України. Відповідач вважає, що вірне округлення неповної доби до повної доби відповідно до умов договору починається з 24-ї (00:00) години дати передачі вагону на іноземну залізницю на прикордонній передавальній станції та закінчується у момент (дату) прийому вагону на прикордонній передавальній станції України. Наприклад, вагон передано на іноземну залізницю 30.03.2022 о 22:11 год, а прийнято на прикордонній передавальній станції України 04.04.2022 о 15:49 год, кількість діб 6. Тобто поводиться округлення неповної доби, як 30.03.2022 так і 04.04.2022, до повної доби. Також, зазначено, що позивач тлумачить умови договору щодо розрахунку кількості діб використаних вагонів за межами України виходячи з власних інтересів. Для прикладу: позивач розраховує кількість діб перебування вагону за межами України як проміжок часу від 18:55 год. 22.03.2022 (однієї календарної доби) до 18:55 год. 23.03.2022 (наступної календарної доби), що протирічить умовам договору.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 526 ЦК України).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ч. 5 ст. 307 ГК України, які кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 908 та ст. 920 ЦК України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Згідно з ч. 1 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

За змістом ч. 2 ст. 307 ГК України та ч. 2 ст. 909 ЦК України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Згідно з ч. 3 ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Загальні умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються Законом України «Про транспорт», Законом України «Про залізничний транспорт», Статутом залізниць України та іншими актами законодавства України.

За ч. 2 ст. 3 Закону України «Про залізничний транспорт» нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно з п. 2 Статуту він визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у т.ч. на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (п. 3 Статуту).

Статтею 61 Статуту передбачено, що тарифи на перевезення, збори і штрафи, встановлені відповідно до чинного законодавства, публікуються у Збірниках правил перевезень і тарифів залізничного транспорту.

Правилами розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, встановлено, що розрахунки за перевезення вантажу та вантажобагажу між залізницею і платником (відправником, одержувачем, експедитором) здійснюються на підставі договору (додаток 1), згідно з яким залізниця відкриває особовий рахунок кожному платнику (відправнику, одержувачу, експедитору) з присвоєнням коду платника. (ст. 2.3 цих Правил).

Платник згідно з договором у порядку передоплати перераховує на рахунок розрахункового підрозділу кошти для оплати перевезень і додаткових послуг (ст. 2.5 цих Правил).

Відповідно до п. 2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Згідно з §5 ст. 24 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.11.1951 (УМВС) перебіг терміну доставки вантажу починається з 0.00 год. дня, наступного за днем укладення договору перевезення, та закінчується у момент передачі одержувачу повідомлення про прибуття вантажу, при цьому неповну добу вважають за повну.

Пунктом 3.3 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) встановлено, що відповідно до зобов`язань, зазначених в п. 2.1.13 договору, замовник зобов`язаний сплачувати за час перебування власного вагону перевізника за межами України плату за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України. Ставка плати за використання власного вагону перевізника за межами України встановлена в додатку 1-2 до договору.

Плата за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України нараховується за весь час з моменту передачі вагону на залізниці інших країн на прикордонній передавальній станції України до моменту прийому вагону на прикордонній передавальній станції України за кожну добу з округленням неповної доби до повної та стягується щодобово з внесеної замовником передоплати. Плата за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України щодобово нараховується та відображається в інформаційному повідомленні. Сума нарахованої плати за результатами кожного місяця відображається у зведеній відомості.

Згідно з розділом «Ставки плати за користування власних вагонів перевізника (Спл) у вантажному та порожньому рейсах по території країни та за межами України» додатку 1-2 «Ставки плат, коефіцієнти та умови платежів» до договору (в редакції від 01.0.2022) ціна за одну вагоно-добу користування зерновозом, вагоном для перевезення муки умовного типу 972 становить 2 100,00 грн .(з 01.03.2022 до 31.03.2022 включно) та 2 167,00 грн. без ПДВ (з 01.04.2022).

Згідно з розділом «Ставки плати за користування власних вагонів перевізника (Спл) у вантажному та порожньому рейсах по території країни та за межами України» додатку 1-2 «Ставки плат, коефіцієнти та умови платежів» до договору (в редакції від 01.04.2022) ціна за одну вагоно-добу користування зерновозом, вагоном для перевезення муки умовного типу 972 становить 2 100,00 грн. без ПДВ (з 01.03.2022 до 30.04.2022 включно) та 2 167,00 грн. без ПДВ (з 01.05.2022).

Також, судом враховано, що згідно з розділом «Ставки плати за користування власних вагонів перевізника (Спл) у вантажному та порожньому рейсах по території країни та за межами України» додатку 1-2 «Ставки плат, коефіцієнти та умови платежів» до договору (в редакції від 01.09.2022) ціна за одну вагоно-добу користування зерновозом, вагоном для перевезення муки умовного типу 972 становить 2 4217 грн. без ПДВ (з 01.09.2022 до 30.09.2022 включно), тобто 2 900,40 з ПДВ

Щодо наданого позивачем розрахунку, здійсненого на підставі наданих відповідачем витягів з архіву операцій з вагонами, суд зазначає наступне.

Як зазначено вище, в абзаці 2 п. 3.3 договору сторони чітко визначили, що плата нараховується за весь час з моменту передачі вагону на залізниці інших країн на прикордонній передавальній станції України до моменту прийому вагону на прикордонній передавальній станції України за кожну добу з округленням неповної доби до повної та стягується щодобово з внесеної замовником передоплати.

Плата за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України нараховується за весь час з моменту передачі вагону на залізниці інших країн на прикордонній передавальній станції України до моменту прийому вагону на прикордонній передавальній станції України за кожну добу з округленням неповної доби до повної та стягується щодобово з внесеної замовником передоплати. Плата за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України щодобово нараховується та відображається в інформаційному повідомленні

За визначенням, наведеним у Великому тлумачному словнику сучасної української мови, Словника української мови у 20 томах (онлайн-версія), перше значення слова «доба» (яке і є застосовним у цьому спорі) це проміжок часу, протягом якого Земля робить один оберт навколо своєї осі; день і ніч; позасистемна одиниця виміру часу, яка дорівнює 24 годинам (86400 с); тривалість дня і ночі.

Історично основною одиницею для вимірювання середніх інтервалів часу була доба (часто кажуть «день»), що вираховується з мінімальним повним циклом зміни сонячної освітленості (день і ніч).

Загальновідомо, що доба у середніх широтах ділиться на дві частини світлу, день, і темну, ніч.

Відлік годин доби починається з півночі, з 12-ї години ночі (24-і години), що водночас дорівнює нульовій годині. Години відраховуються від 1-ї по 24-ту.

Кожна доба з таким порядком обчислення фактично відповідає календарній даті, яка являє собою порядковий номер календарного дня, порядковий номер або найменування календарного місяця та порядковий номер календарного року. Календарний день (доба) проміжок часу, який триває двадцять чотири години, що має порядковий номер в календарному році. За початкову точку календарного дня (доби) приймається момент часу, що відповідає 00 годинам 00 хвилинам 00 секундам. Закінченням календарного дня (доби) вважається момент часу, що відповідає 24 годинам 00 хвилинам 00 секундам.

Такий порядок обчислення часу поки що не закріплений законодавчо (хоча і подавались відповідні законопроекти принаймні у 2012 та 2019 роках), проте є загальноприйнятним і використовуваним в усіх сферах життя.

Як слідує з позиції позивача і наданих ним розрахунків, він у спірних правовідносинах визначає добу як абстрактний проміжок часу тривалістю 24 години без обов`язкової прив`язки до сталого і незмінного моменту початку перебігу такого проміжку. Товариство у розрахунках бере загальну кількість годин перебування вагонів за межами України, ділить її на 24 години і отримує цілу кількість таких проміжків (діб, за висновком позивача) та залишок, округлюючи цей залишковий неповний проміжок до повного.

Суд вважає цей підхід хибним з огляду на таке.

По-перше, застосований позивачем порядок визначення кількості діб перебування вагонів за кордоном не встановлений ані договором, ані відповідними нормативними актами.

По-друге, згідно з п. 2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. Згідно з §5 ст. 24 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.11.1951 (УМВС) перебіг терміну доставки вантажу починається з 0.00 год. дня, наступного за днем укладення договору перевезення, та закінчується у момент передачі одержувачу повідомлення про прибуття вантажу, при цьому неповну добу вважають за повну.

А отже в даному випадку, з урахуванням наведених вище положень п. 3.3 договору, під поняттям «доба» слід використовувати саме календарну добу, що починається о 00 годин 00 хвилин 00 секунд і закінчується о 24-ій годині 00 хвилин 00 секунд. Тому, період перебування відповідного вагона за межами України неповну добу (менше 24 годин незалежно від їх фактичної кількості) у відповідну дату слід враховувати як повну добу (округлення).

Враховуючи вищезазначене, перевіривши надані розрахунки судом встановлено, що плату за використання вагонів за оспорюваний період Залізницею було нараховано та списано вірно, а тому відсутні підстави для повернення коштів.

Тому, вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ч.1 ст. 79, ст.ст. 123, 129, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Мудрий