РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2023Справа № 910/15867/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., за участю секретаря судового засідання Негоди І.А., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Антимонопольного комітету України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл"

про стягнення 6 518 546,00 грн

Представники:

від позивача: Прохоров Є.І.

від відповідача: Уразгільдєєв Т.Н.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Антимонопольний комітет України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бріг-Рітейл» про стягнення 6 518 546,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано рішення Антимонопольного комітету України від 15.12.2021 № 661-р у справі № 145-26.13/84-21 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» щодо сплати штрафу, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 3 259 273,00 грн та пеню у розмірі 3 259 273,00 грн.

За змістом ст. 176 ГПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 14.11.2023.

03.11.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

08.11.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

У підготовче засідання 14.11.2023 прибули представники сторін.

У підготовчому засіданні 14.11.2023 судом з`ясовано, що в процесі підготовчого провадження у даній справі вчинені всі необхідні дії передбачені ч. 2 ст. 182 ГПК України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

За наслідками підготовчого засідання судом закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 12.12.2023.

У судове засідання 12.12.2023 прибули представники сторін.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив.

У судовому засіданні 12.12.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Антимонопольного комітету України від 15.12.2021 № 661-р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» (далі - Рішення) визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Бріг-рітейл» вчинило порушення, передбачені пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (п.п. 1, 7, 11, 15, 19, 24, 28, 32, 35, 40, 45, 49, 53, 56, 60, 63, 66 та 69 Рішення).

За порушення, зазначені в пунктах п.п. 1, 7, 11, 15, 19, 24, 28, 32, 35, 40, 45, 49, 53, 56, 60, 63, 66 та 69 резолютивної частини цього рішення, накладено на ТОВ «Бріг-рітейл» штраф у загальній сумі 3 259 273,00 грн (п. 2, 8, 12, 16, 20, 25, 29, 33, 36, 41, 46, 50, 54, 57, 61, 64, 67 та 70 Рішення).

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» Рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Копія Рішення № 661-р була надіслана Комітетом разом із супровідним листом від 04.01.2022 № 145-26.13/03-07 та отримана Відповідачем 11.01.2022, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 815.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем не виконано рішення Антимонопольного комітету України від 15.12.2021 № 661-р щодо сплати штрафу, з огляду на що позивач просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 3 259 273,00 грн та пеню у розмірі 3 259 273,00 грн.

Відповідач заперечує проти задоволення позову, оскільки Рішення Антимонопольного комітету України від 15.12.2021 № 661-р є зупиненим з 17.02.2022 та не набуло законної сили, внаслідок чого нарахування пені є неправомірним.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 238 Господарського кодексу України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Статтею 239 Господарського кодексу України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов`язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування на умовах та в порядку, визначених законом; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб`єкта господарювання; ліквідація суб`єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Згідно ч. 3 ст. 56 зазначеного Закону особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Копію Рішення № 661-р від 15.12.2021 було отримано відповідачем 11.01.2022, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 815.

Так, кінцевий термін сплати відповідачем штрафу є 11.03.2022.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Як встановлено судом, відповідач оскаржив рішення до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2022 у справі № 910/2422/22 прийнято до розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріг-рітейл" до Антимонопольного комітету України про визнання неправомірним та скасування в частині рішення № 661-р від 15.12.2021 та відкрито провадження у справі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.09.2022 у справі № 910/2422/22 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 у справі №910/2422/22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бріг-рітейл» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2022 у справі №910/2422/22.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 у справі № 910/2422/22 постановлено, зокрема, залишити без задоволення апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бріг-рітейл» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2022 у справі №910/2422/22 та залишити без змін резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2022 у справі №910/2422/22.

Ухвалою Верховного Суду від 18.07.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Бріг-Рітейл" на рішення господарського суду міста Києва від 27.09.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 у справі 910/2422/22.

Постановою Верховного Суду від 26.09.2023 у справі № 910/2422/22 суд постановив: касаційне провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл" на рішення господарського суду міста Києва від 27.09.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 зі справи № 910/2422/22 з підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрити; касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Бріг-Рітейл" на рішення господарського суду міста Києва від 27.09.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 зі справи № 910/2422/22 з підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктами 2, 3, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, залишити без задоволення; рішення господарського суду міста Києва від 27.09.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 зі справи № 910/2422/22 залишити без змін.

Так, з огляду на те, що Рішення у встановленому законом порядку не визнане недійсним, таке Рішення в силу ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» є обов`язковим для виконання.

Як було зазначено вище, відповідач заперечує проти задоволення позову, оскільки, на його переконання, Рішення Антимонопольного комітету України від 15.12.2021 № 661-р є зупиненим з 17.02.2022 та не набуло законної сили, внаслідок чого нарахування пені є неправомірним.

Відповідно до ч.1, ч.3 та ч. 4 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено. Прийняття господарським судом до розгляду заяви про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України не зупиняє його виконання, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч. 3 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції»). Порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

Виходячи з системного аналізу частин першої та четвертої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», оскарження рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду має відбуватися у двомісячний строк з дня одержання такого рішення, який (строк) не може бути відновлено, тоді як порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним такого рішення, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє лише примусове виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду. Зазначений двомісячний строк є присічним, його перебіг не переривається і не зупиняється.

Положеннями статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» не передбачено переривання чи зупинення двомісячного строку, відведеного для добровільної сплати штрафу, накладеного Рішенням АМК, а передбачено лише переривання строку для нарахування пені у зв`язку з оскарженням такого рішення до суду; у свою чергу, положеннями статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено лише зупинення примусового виконання Рішення АМК у разі його оскарження в двомісячний строк з дня одержання такого рішення, цей строк є присікальним і відновленню не підлягає, Закон України «Про захист економічної конкуренції» не містить положень щодо переривання або зупинення його перебігу

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 910/4081/18.

З огляду на зазначене, суд відхиляє доводи відповідача про те, що Рішення Антимонопольного комітету України від 15.12.2021 № 661-р є зупиненим з 17.02.2022 та не набуло законної сили.

Згідно ч. 8 ст. 56 цього ж Закону України «Про захист економічної конкуренції», протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення відповідно документи, що підтверджують сплату штрафу.

Станом на день розгляду спору штраф відповідачем не сплачений, доказів протилежного суду не надано.

Таким чином, відповідач, всупереч вимогам ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ухилився від сплати у встановлений Законом термін накладеного на нього позивачем штрафу.

Враховуюче викладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 3 259 273,00 грн, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем, нараховано відповідачеві пеню у розмірі 3 259 273,00 грн. за період з 28.09.2022 по 20.11.2022 включно (54 дні), з 31.05.2023 по 17.07.2023 включно (48 днів) та з 27.09.2023 по 03.10.2023 (7 днів) включно.

Відповідно до абз. 2 та 4 ч.5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу, відповідного рішення (постанови) господарського суду.

У застосуванні приписів статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (щодо стягнення з суб`єктів господарювання штрафу та пені у зв`язку з порушенням ними законодавства про захист економічної конкуренції) необхідно враховувати таке. Абзацами третім-п`ятим частини п`ятої зазначеної статті Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 915/304/18, від 19.03.2019 у справі № 904/3536/18, від 27.11.2018 у справі № 910/4081/18.

Так, наданий позивачем розрахунок враховує періоди, коли нарахування пені зупинялось у зв`язку з оскарженням відповідачем Рішення (періоди у суді першої інстанції - від дня відкриття провадження у справі до дня ухвалення рішення в ній; у суді апеляційної інстанцій - від дня прийняття скарги до дня прийняття постанови; у суді касаційної інстанції від дня прийняття скарги до дня прийняття постанови).

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Сума штрафу, накладеного Рішенням, складає 3 259 273,00 грн. Розмір пені за один день складає 48 889,095 грн (3 259 273,00 х 1,5 %).

За заявлений позивачем період прострочено 109 днів сплати штрафу.

За вказаний період сума пені за прострочення сплати штрафу складає 5 328 911,36 грн.

Отже, сума пені, що підлягає стягненню з урахуванням встановлених обмежень (ст. 56 Закону), становить 3 259 273,00 грн, оскільки, сума штрафу, накладеного Рішенням та не сплаченого відповідачем, складає 3 259 273,00 грн.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Станом на день розгляду спору пеня не сплачена, доказів на підтвердження її оплати відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 3 259 273,00 грн є обґрунтованими, такими, що підтверджуються матеріалами справи, та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у зв`язку з задоволенням позову.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бріг-Рітейл» (03040, місто Київ, проспект Голосіївський, будинок 88; ідентифікаційний код: 33935026) в дохід загального фонду Державного бюджету України, отримувач: ГУК у м. Києві / Соломян. р-н, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100, штраф у розмірі 3 259 273 (три мільйони двісті п`ятдесят дев`ять тисяч двісті сімдесят три) грн. 00 коп. та пеню у розмірі 3 259 273 (три мільйони двісті п`ятдесят дев`ять тисяч двісті сімдесят три) грн. 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бріг-Рітейл» (03040, місто Київ, проспект Голосіївський, будинок 88; ідентифікаційний код: 33935026) на користь Антимонопольного комітету України (03035, місто Київ, вулиця Митрополита Василя Липківського, будинок 45; ідентифікаційний код 00032767) судовий збір у розмірі 78 222 (сімдесят вісім тисяч двісті двадцять дві) грн 55 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 21.12.2023

Суддя Ю.В. Картавцева