ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023 Справа № 910/6297/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., за участю секретаря судового засідання Сілаєвої О.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів"

до Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта"

про стягнення грошових коштів

за участю представників:

від позивача: Ольшанська О.Б.; від відповідача: Михайленко А.М.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів" звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" про стягнення 361689,07 грн (що еквівалентно 9890,70 дол. США), у тому числі: 330934,80 грн основного боргу згідно договору про експлуатацію повітряного судна № 810/10/2118 від 24.11.2020, 29 013,46 грн - пені, 1740,81 грн - 3% річних.

Позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог від 28.06.2023 (том 1, а.с. 155-160, 162-168), в якій прохав стягнути з Публічного акціонерного товариства Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів" грошові кошти в загальному розмірі 14 360 950,35 грн (що еквівалентно 407 447,88 дол. США), з яких 11709163,46 грн основної заборгованості (що еквівалентно 334 932,47 дол. США), 2398772,43 грн - пені (що еквівалентно 65 596,51 дол. США), 253 014,46 - 3% річних (що еквівалентно 6 918,90 дол. США).

Ухвалою від 10.07.2023 (том 1, а.с. 195) суд прийняв заяву позивача від 28.06.2023 про збільшення позовних вимог.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про експлуатацію повітряного судна № 810/10/2118 від 24.11.2020 в частині оплати за організацію послуг льотної експлуатації, організації управління підтриманням льотної придатності, організації виконання технічного обслуговування та виконання авіаційних робіт.

Відповідач у відзиві (том 1, а.с. 198-200) проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що:

- відповідач не підписав акти наданих послуг на суму 5 549 986,41 грн, стягнення за якими є предметом розгляду в цій справі, а зміст цих актів не підтверджує надання послуг, визначених в п. 2.1 Договору;

- з 24.02.2022 на сайті Украероруху було опубліковано оголошення про закриття повітряного простору України у зв`язку з військовим вторгненням рф, відповідно надання послуг з організації та виконання польотів на гелікоптері стало неможливим;

- обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення оплати за договором про експлуатацію повітряного судна, позивач посилається на норми законодавства, які регулюють відносини купівлі-продажу.

Позивач у відповіді на відзив (том 1, а.с. 208-211) підтримав позовні вимоги повністю та посилаючись на ч. 4 ст. 165 ГПК України вважає, що відповідач визнав та не заперечує проти обставин, зокрема щодо укладення між сторонами договору про експлуатацію повітряного судна № 810/10/2118 від 24.11.2020, надання позивачем послуг за цим договором; акти на суму 7 052 136,31 грн підписані відповідачем, рахунки та акти на суму 5 549 986,41 грн отримані відповідачем, проте акти не підписані без зазначення причин чи відмови від їх підписання, відповідач не заперечує наявність заборгованості перед позивачем та не надав контррозрахунку штрафних санкцій.

Відповідач у відзиві на заяву про збільшення позовних вимог (том 1, а.с. 216-220) підтримав доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, заперечує проти правильності нарахування пені та заперечує проти стягнення 3% річних в повному обсязі як подвійне нарахування пені. Також відповідач повідомив суд, що ПАТ «Укртатнафта» передано в управління Держави в умовах воєнного стану задля укріплення та забезпечення обороноздатності країни, тому стягнення коштів з ПАТ «Укртатнафта» в період дії воєнного стану заборонено.

Позивач у відповіді на відзив на заяву про збільшення позовних вимог (том 1, а.с. 226-236) позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у відповіді на відзив.

У цій справі були вчинені такі процесуальні дії.

Ухвалою від 01.05.2023 (том 1, а.с. 137) Господарський суд міста Києва передав цю справу за підсудністю до Господарського суду Полтавської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2023 (том 1, а.с. 140-141) цей позов переданий на розгляд судді Безрук Т.М.

Ухвалою від 29.05.2023 (том 1, а.с. 142) суд залишив позовну заяву без руху та встановив строк для усунення недоліків. Позивач у встановлений судом строк виправив вказані недоліки (том 1, а.с. 148-151).

Ухвалою від 21.06.2023 (том 1, а.с. 153-154) суд відкрив провадження у справі № 910/6297/23, визнав її малозначною та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог (вхід. № 7891 від 24.06.2023, вхід. № 8048 від 28.06.2023; том 1, а.с. 155-160, 162-168), в якій прохає 1) стягнути з Публічного акціонерного товариства Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів" грошові кошти в загальному розмірі 14 360 950,35 грн; 2) стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати; 3) розглядати справу в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 04.07.2023 (том 1, а.с. 175-177) суд залишив заяву про збільшення позовних вимог без руху та встановив позивачу строк для усунення недоліків заяви, а також ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у справі.

Позивач у встановлений строк виправив вказані недоліки заяви та прохав залишити без розгляду заяву про збільшення позовних вимог від 24.06.2023 (вхід. № 8410 від 06.07.2023; том 1, а.с. 181-185). Це клопотання суд задовольнив.

Ухвалою від 10.07.2023 (том 1, а.с. 195) суд прийняв заяву позивача від 28.06.2023 про збільшення позовних вимог. Подальший розгляд справи здійснюється в межах збільшених позовних вимог, в загальному розмірі 14 360 950,35 грн (що еквівалентно 407 447,88 дол. США), з яких 11 709 163,46 грн основної заборгованості (що еквівалентно 334 932,47 дол. США), 2 398 772,43 грн - пені (що еквівалентно 65 596,51 дол. США), 253 014,46 грн - 3% річних (що еквівалентно 6 918,90 дол. США).

Позивач та відповідач подали клопотання про залучення доказів від 10.10.2023 (вхід. № 13106 від 16.10.2023; том 2, а.с. 15-22), від 31.10.2023 (вхід. № 13972 від 31.10.2023; том 2, а.с. 28-48), від 13.11.2023 (вхід. № 14623 від 14.11.2023; том 2, а.с. 66-91), які були задоволені судом.

Відповідач подав заперечення від 01.11.2023 проти клопотання про залучення доказів (вхід. № 14086 від 02.11.2023; том 2, а.с. 49-51), посилаючись на те, що повітряне судно було переміщене з місця проведення технічного обслуговування, визначеного договором № 810/10/2118 від 24.11.2020, до Івано-Франківської області, отже технічне обслуговування не здійснювалось.

Ухвалою від 14.11.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 05.12.2023 (том 2, а.с. 102-103).

Відповідач додаткових поясненнях (вхід. № 15398 від 30.11.2023; том 2, а.с. 112-113) посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 22.08.2023 в справі № 910/14570/21 в аналогічній справі за договором надання послуг, та просить суд врахувати висновки Верховного Суду щодо застосування статей 901, 903 Цивільного кодексу України стосовно обов`язку замовника оплатити лише фактично отримані послуги.

В судовому засіданні 05.12.2023 за участю представників сторін суд оголосив усну перерву до 18.12.2023 о 13:10 год., про що відображено в протоколі судового засідання від 05.12.2023 (том 2, а.с. 126-128).

Про час і місце розгляду справи по суті учасники справи повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою представників позивача та відповідача від 05.12.2023 (том 2, а.с. 129).

Під час розгляду справи по суті суд заслухав пояснення учасників справи та дослідив всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 18.12.2023 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення згідно з ч. 6 ст. 233, ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між ТОВ «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» (далі позивач, ТОВ «АК Роза Вітрів», Довірена особа) та ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» (далі - відповідач, Укртатнафта, Власник), був укладений Договір про експлуатацію повітряного судна № 810/10/2118 від 24 листопада 2020 року (далі Договір № 810/10/2118, том 1, а.с. 20-28).

За умовами п. 2.1 Договору№ 810/10/2118 Власник зобов`язався передати, а Довірена особа зобов`язалась прийняти Повітряне судно (далі - ПС), тип МВВ-ВК117 С-2, реєстраційний номер UR-CLL, серійний номер 9279, для організації льотної експлуатації, організації управління підтриманням льотної придатності та організації виконання всього потрібного технічного обслуговування та виконання авіаційних робіт відповідно до заявок та в інтересах Власника або третіх осіб.

Відповідно до п. 5.1 Договору № 810/10/2118 порядок взаєморозрахунків при експлуатації ПС і надання інших послуг визначаються в Додатках до цього договору, які є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 5.2. Договору № 810/10/2118 передбачено, що розрахунки здійснюються в національній валюті України.

Пункт 9.1.2 Договору № 810/10/2118 встановлює, що Власник зобов`язується оплачувати вартість послуг Довіреної особи за цим договором та інші експлуатаційні витрати.

Відповідно до п. 11.3 Договору № 810/10/2118 у разі прострочення оплати платежів згідно цього Договору понад 30 календарних днів Власник сплачує Довіреній особі на її вимогу пеню у розмірі 1,0% від суми фактично заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Пунктом 13.1 Договору № 810/10/2118 встановлено, що він вступає в силу з моменту підписання Акту прийому-передачі уповноваженими представниками Сторін та діє до 31 грудня 2024 року.

У Додатку №1 від 24.11.2020 року до Договору № 810/10/2118 (том 1, а.с. 27-28), яким визначено порядок оплати за утримання і експлуатацію ПС та порядок розрахунків, встановлено наступне:

- щомісячна вартість організації послуг льотної експлуатації, управління підтриманням льотної придатності та технічного обслуговування (далі - Вартість) складає 33 500 доларів США (в т.ч ПДВ 20%), що складає еквівалент 950 374,90 гривень, в т.ч. ПДВ 20%, за курсом Національного банку України 28,3694 грн. за 1 долар США станом на 24.11.2020 (п. 1 Додатку);

- щомісячна вартість повинна бути сплачена Власником Довіреній особі, починаючи з 01.12.2020, на умовах Договору в повному обсязі, незалежно від фактично наданих послуг протягом календарного місяця. При цьому Вартість, що підлягає оплаті в гривні, визначається згідно офіційного курсу Національного банку України гривні до долару США на дату виставлення рахунку Довіреною особою (п. 1.1 Додатку);

- Власник проводить оплату шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Довіреної особи на умовах передплати на підставі рахунків, які виставляє Довірена особа, протягом 3 (трьох) банківських днів з дати виставлення рахунку (п. 1.2 Додатку);

- щомісячна Вартість може бути змінена у зв`язку з додатковими витратами Довіреної особи щодо організації послуг (п. 1.3 Додатку);

- Власник зобов`язується сплатити Довіреній особі усі додаткові витрати щодо організації послуг, які повинні бути сплачені Власником протягом трьох банківських днів з дати виставлення рахунків (п. 2 Додатку);

- перелік додаткових витрат включає, але не обмежується: аеропортові та аеронавігаційні збори, метеорологічне забезпечення; наземне обслуговування, додаткові та спеціальні послуги, оплату наднормативної стоянки в аеропортах (ЗПМ) відправлення/прибуття; оформлення дозволів, обов`язкового авіаційного страхування, іншого страхування, ліцензій, митних декларацій чи інших дозвільних документів; витрати на авіаційне пальне та послуги заправки; проживання екіпажу та авіаційного персоналу на території аеропортів (ЗПМ) прибуття, добові, витрати на відрядження, в разі якщо повернення ПС не відбувається в день його прибуття; планове та додаткове технічне обслуговування ПС, яке не входить в стандартний обсяг робіт; додаткові витрати, пов`язані з виконанням планового та додаткового технічного обслуговування, а саме: запасні частини, витратні матеріали, додаткові інструменти, проїзд та проживання фахівців за межами бази, добові, витрати на відрядження, тощо; інші додаткові витрати, що пов`язані з експлуатацією ПС, у тому числі витрати на підготовку та сертифікацію екіпажу, навчання, витрати на держзбори, тощо (п. 2.1 Додатку);

- щомісячно, не пізніше 5-ти банківських днів місяця, що слідує за звітним Сторони підписують акт виконаних робіт (п. 5 Додатку);

- щомісячно, не пізніше 10-ти банківських днів місяця, що слідує за звітним, Сторони здійснюють остаточні взаєморозрахунки та підписують Акт звірки взаєморозрахунків. На підставі цього Акту, Сторона-дебітор виплачує Стороні-кредитору належну до сплати суму протягом 3-х банківських днів з дня підписання Акту звірки (п. 6 Додатку).

24 листопада 2020 року позивач та відповідач підписали Акт приймання-передачі повітряного судна до Договору про експлуатацію повітряного судна №810/10/2118 від 24.11.2020, який відповідно є невід`ємною частиною Договору.

На виконання п. 4.1 Договору № 810/10/2118 позивач уклав з ТОВ «Б2Б Авіейшн Трейдинг», яка має перелічені в цьому пункті Договору сертифікати (т.1 а.с.104-117), наступні Договори:

- Договір № В2В/М-016 на надання послуг з управління підтриманням льотної придатності ПС відповідно PART-М від 25.11.2020, відповідно до умов якого останнє в якості Виконавця зобов`язалось надавати послуги з управління підтриманням льотної придатності ПС, належного відповідачу (том 1, а.с. 30-33);

- Договір № В2В/ОР-016 про експлуатацію повітряного судна від 25.11.2020р., відповідно до умов якого останнє в якості Експлуатанта зобов`язалось прийняти ПС (належне відповідачу) для виконання авіаційних робіт відповідно до заявок та в інтересах замовника (позивача) або третіх осіб, та забезпечення льотної експлуатації та технічного обслуговування (том 1, а.с. 34-47);

- Договір № В2В/145-016 на надання послуг з технічного обслуговування ПС від 25.11.2020р., відповідно до умов якого останнє в якості Виконавця зобов`язалось надавати комплекс послуг з технічного обслуговування ПС, належного відповідачу (том 1, а.с. 48-57).

Позивач виставив відповідачу рахунки за надані послуги по Договору № 810/10/2118 на загальну суму 12 602 122,72 грн, зокрема:

- рахунок № 22 від 30.04.2022 на суму 980 039,15 грн (том 1, а.с. 58);

- рахунок № 25 від 31.05.2022 на суму 980 039,15 грн (том 1, а.с. 59);

- рахунок № 25/1 від 30.06.2022 на суму 980 039,15 грн (том 1, а.с. 60);

- рахунок № 26/1 від 30.06.2022 на суму 108 241,80 грн (том 1, а.с. 61);

- рахунок № 28 від 31.07.2022 на суму 1 225 048,10 грн (том 1, а.с. 62);

- рахунок № 29 від 31.07.2022 на суму 104 529,60 грн (том 1, а.с. 63);

- рахунок № 32 від 31.08.2022 на суму 1 225 048,10 грн (том 1, а.с. 64);

- рахунок № 33 від 31.08.2022 на суму 104 529,60 грн (том 1, а.с. 65);

- рахунок № 35 від 30.09.2022 на суму 1 225 048,10 грн (том 1, а.с. 66);

- рахунок № 36 від 30.09.2022 на суму 119 573,56 грн (том 1, а.с. 67);

- рахунок № 38 від 31.10.2022 на суму 1 225 048,10 грн (том 1, а.с. 68);

- рахунок № 39 від 31.10.2022 на суму 106 286,40 грн (том 1, а.с. 69);

- рахунок № 40 від 30.01.2023 на суму 2 450 096,21 грн (том 1, а.с. 70);

- рахунок № 41 від 30.01.2023 на суму 212 572,80 грн (том 1, а.с. 71);

- рахунок № 42 від 31.01.2023 на суму 1 225 048,10 грн (том 1, а.с. 72);

- рахунок № 43 від 31.01.2023 на суму 330 934,80 грн (том 1, а.с. 73).

Рахунки надсилались відповідачу на електронну пошту, супровідні листи долучені до матеріалів справи (том 1, а.с. 74-83).

Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідач 05.08.2022 частково здійснив оплату рахунка № 22 від 30.04.2022 на суму 541 215,65 грн та рахунка № 25 від 31.05.2022 на суму 351 743,61 грн, на загальну суму 892 959,26 грн.

Відповідач прийняв надані позивачем послуги шляхом підписання Актів надання послуг на загальну суму 7 052 136,31 грн, а саме:

- № 295 від 30.04.2022 на суму 980 039,15 грн щомісячна вартість експлуатаційних послуг URCLL за період з 01.04.2022 по 30.04.2022 (том 1, а.с. 84);

- № 303 від 31.05.2022 на суму 980 039,15 грн - щомісячна вартість експлуатаційних послуг URCLL за період з 01.05.2022 по 31.05.2022 (том 1, а.с. 85);

- № 311 від 30.06.2022 на суму 980 039,15 грн - щомісячна вартість експлуатаційних послуг URCLL за період з 01.06.2022 по 30.06.2022 (том 1, а.с. 86);

- № 312 від 30.06.2022 на суму 108 241,80 грн додаткові витрати щодо експлуатаційних послуг URCLL за період з 01.06.2022 по 30.06.2022 (том 1, а.с. 87);

- № 323 від 31.07.2022 на суму 1 225 048,10 грн - щомісячна вартість експлуатаційних послуг URCLL за період з 01.07.2022 по 31.07.2022 (том 1, а.с. 88);

- № 324 від 31.07.2022 на суму 104 529,60 грн додаткові витрати щодо експлуатаційних послуг URCLL за період з 01.07.2022 по 31.07.2022 (том 1, а.с. 89);

- № 328 від 31.08.2022 на суму 1 225 048,10 грн - щомісячна вартість експлуатаційних послуг URCLL за період з 01.08.2022 по 31.08.2022 (том 1, а.с. 90);

- № 329 від 31.08.2022 на суму 104 529,60 грн - додаткові витрати щодо експлуатаційних послуг URCLL за період з 01.08.2022 по 31.08.2022 (том 1, а.с. 91);

- № 338 від 30.09.2022 на суму 1 225 048,10 грн - щомісячна вартість експлуатаційних послуг URCLL за період з 01.09.2022 по 30.09.2022 (том 1, а.с. 92);

- № 339 від 30.09.2022 на суму 119 573,56 грн додаткові витрати щодо експлуатаційних послуг URCLL за період з 01.09.2022 по 30.09.2022 (том 1, а.с. 93).

Позивач склав та підписав наступні Акти наданих послуг відповідачу на суму 5549986,41 грн:

- № 351 від 31.10.2022 на суму 1 225 048,10 грн - щомісячна вартість експлуатаційних послуг URCLL за період з 01.10.2022 по 31.10.2022 (том 1, а.с. 98);

- № 352 від 31.10.2022р. на суму 106 286,40 грн - додаткові витрати щодо експлуатаційних послуг URCLL за період з 01.10.2022 по 31.10.2022 (том 1, а.с. 99);

- № 2 від 30.01.2023 на суму 2 450 096,21 грн - щомісячна вартість експлуатаційних послуг URCLL за періоди з 01.11.2022 по 30.11.2022 та з 01.12.2022 по 31.12.2022 (том 1, а.с. 94);

- № 3 від 30.01.2023 на суму 212 572,80 грн додаткові витрати щодо експлуатаційних послуг URCLL за періоди з 01.11.2022 по 30.11.2022 та з 01.12.2022 по 31.12.2022 (том 1, а.с. 95);

- № 4 від 31.01.2023 на суму 1 225 048,10 грн - щомісячна вартість експлуатаційних послуг URCLL за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 (том 1, а.с. 96);

- № 5 від 31.01,2023 на суму 330 934,80 грн додаткові витрати щодо експлуатаційних послуг URCLL за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 (том 1, а.с. 97).

Зазначені акти відповідач не підписав.

Позивач у позові зазначає, що вказані акти він передав 08.02.2023 представнику відповідача наручно по два примірники. Проте документальних доказів в підтвердження вказаного позивач суду не надав. Отже, це твердження позивач не довів належним чином.

Позивач засобами електронного зв`язку направив відповідачу лист-нагадування № 23-02/119 від 23.02.2023 про необхідність підписати та повернути по одному оригіналу зазначених актів (том 1, а.с. 100).

Також, 29.03.2023 позивач направив на адресу відповідача вказані акти з проханням їх підписати та повернути позивачу (том 1, а.с. 101-103).

Відповідач не повернув позивачу підписані акти.

Відповідач не надав суду доказів, що він повідомив про причини відмови від підписання вказаних актів, а також не надав суду доказів заявлення позивачу претензій щодо вчасності та якості наданих послуг, передбачених цими актами.

Позивач у позові зазначає, що відповідач свої зобов`язання з оплати позивачу зазначених вище послуг у повному обсязі не виконав, в наслідок чого у нього утворилась заборгованість в загальному розмірі 11 709 163,46 грн (12 602 122,72 грн - 892 959,26 грн).

Тому позивач заявив до стягнення з відповідача 14 360 950,30 грн (що еквівалентно 407 447,88 дол. США), з яких 11 709 163,46 грн основної заборгованості (що еквівалентно 334 932,47 дол. США), 2 398 772,43 грн - пені (що еквівалентно 65 596,51 дол. США), 253 014,46 грн - 3% річних (що еквівалентно 6 918,90 дол. США) (в редакції заяви позивача від 28.06.2023 про збільшення позовних вимог).

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 205 ЦК України визначає, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст. 174 ГК України господарське зобов`язання виникає, зокрема, із господарського договору.

Згідно п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі, яке в даному випадку полягає у виконанні відповідачем зобов`язань з оплати вартості наданих послуг.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір про надання послуг.

Відповідач у відзиві проти позовної заяви заперечує з тих підстав, що позивач при обґрунтуванні позову нормами права зазначив, що для вирішення спору підлягає застосуванню ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, що регулює правовідносини з купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 162 ГПК України, обов`язком позивача є самостійне визначення позовних вимог, наведення правових підстав позову, а обов`язком суду є надання правової кваліфікації відносинам сторін та правових норм, які підлягають застосуванню для вирішення спору. Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При цьому незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові (постанова Велика Палата Верховного Суду від 04.12.2019 по справі № 917/1739/17).

Суд не погоджується з посиланням відповідача стосовно неможливості вирішення спору з огляду на невірне правове обґрунтування спірних правовідносин, оскільки у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі № 910/15963/19 зазначено, що за змістом ст. ст. 15 і 16 ЦК кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що відповідно до принципу jura novit curia ("суд знає закони") неправильна юридична кваліфікація сторонами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 265/6582/16-ц (п. 44), від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц (п.83), від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (п. 101). У п. 7.43 постанови від 25.06.2019 року у справі № 924/1473/15. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Беручи до уваги правову природу укладеного між сторонами договору про експлуатацію повітряного судна № 810/10/2118 від 24.11.2020, враховуючи права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених позовних вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують ці правовідносини та регулюються загальними нормами права про послуги ст.908- ст.928 ЦК України.

У ч. 1 ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пункт 9.1.2 Договору встановлює, що Власник зобов`язується оплачувати вартість послуг Довіреної особи за цим Договором та інші експлуатаційні витрати.

Відповідно до пунктів 5.1, 5.2 Договору порядок взаєморозрахунків при експлуатації ПС і надання інших послуг визначаються в Додатках до цього Договору, які є невід`ємною частиною цього Договору. Розрахунки здійснюються в національній валюті України.

В Додатку №1 від 24.11.2020 року до Договору (том 1, а.с. 27-28) визначено порядок оплати за утримання і експлуатацію ПС та порядок розрахунків, зокрема - Власник проводить оплату шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Довіреної особи на умовах передплати на підставі рахунків, які виставляє Довірена особа, протягом 3 (трьох) банківських днів з дати виставлення рахунку (п. 1.2 Додатку);

Матеріали справи свідчать, що позивачем виставлено та направлено на електронну пошту ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" рахунки на оплату за Договором від 22.10.2018 №18/10-146, а саме:

На виконання умов укладеного Договору позивач надіслав супровідними листами (том 1, а.с. 74-83) електронною поштою наступні рахунки:

- 16.05.2022 - рахунок № 22 від 30.04.2022 на суму 980 039,15 грн (том 1, а.с. 58);

- 21.06.2022- рахунок № 25 від 31.05.2022 на суму 980 039,15 грн (том 1, а.с. 59);

- 21.07.2022 - рахунок № 25/1 від 30.06.2022 на суму 980 039,15 грн (том 1, а.с. 60);

- 21.07.2022 - рахунок № 26/1 від 30.06.2022 на суму 108 241,80 грн (том 1, а.с. 61);

- 17.10.2022 - рахунок № 32 від 31.08.2022 на суму 1 225 048,10 грн (том 1, а.с. 64);

- 17.10.2022 - рахунок № 33 від 31.08.2022 на суму 104 529,60 грн (том 1, а.с. 65);

- 14.10.2022 - рахунок № 35 від 30.09.2022 на суму 1 225 048,10 грн (том 1, а.с. 66);

- 14.10.2022 - рахунок № 36 від 30.09.2022 на суму 119 573,56 грн (том 1, а.с. 67);

- 09.11.2022 - рахунок № 38 від 31.10.2022 на суму 1 225 048,10 грн (том 1, а.с. 68);

- 01.02.2023 - рахунок № 40 від 30.01.2023 на суму 2 450 096,21 грн (том 1, а.с. 70);

- 01.02.2023 - рахунок № 41 від 30.01.2023 на суму 212 572,80 грн (том 1, а.с. 71);

- 01.02.2023 - рахунок № 42 від 31.01.2023 на суму 1 225 048,10 грн (том 1, а.с. 72);

- 01.02.2023 - рахунок № 43 від 31.01.2023 на суму 330 934,80 грн (том 1, а.с. 73).

Надіслання вказаних рахунків на електронну пошту ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" відповідачем не заперечується.

Доказів надсилання рахунків № 28 від 31.07.2022 на суму 1 225 048,10 грн (том 1, а.с. 62) та № 29 від 31.07.2022 на суму 104 529,60 грн (том 1, а.с. 63) позивач не надав.

Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідач 05.08.2022 частково здійснив оплату рахунка № 22 від 30.04.2022 на суму 541 215,65 грн та рахунка № 25 від 31.05.2022 на суму 351 743,61 грн, на загальну суму 892 959,26 грн.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до п. 5 Додатку № 1 до Договору щомісячно, не пізніше 5 (п`яти) банківських днів місяця, що слідує за звітним, сторони підписують акт виконаних робіт.

Позивач та відповідач у двостороннє підписаних Актах надання послуг підтвердили факт надання позивачем відповідачу послуг та додаткових витрат за період з 01.04.2022 по 30.09.2022 на загальну суму 7 052 136,31 грн, зокрема:

- № 295 від 30.04.2022 на суму 980 039,15 грн (том 1, а.с. 84);

- № 303 від 31.05.2022 на суму 980 039,15 грн (том 1, а.с. 85);

- № 311 від 30.06.2022 на суму 980 039,15 грн (том 1, а.с. 86);

- № 312 від 30.06.2022 на суму 108 241,80 грн (том 1, а.с. 87);

- № 323 від 31.07.2022 на суму 1 225 048,10 грн (том 1, а.с. 88);

- № 324 від 31.07.2022 на суму 104 529,60 грн (том 1, а.с. 89);

- № 328 від 31.08.2022 на суму 1 225 048,10 грн (том 1, а.с. 90);

- № 329 від 31.08.2022 на суму 104 529,60 грн (том 1, а.с. 91);

- № 338 від 30.09.2022 на суму 1 225 048,10 грн (том 1, а.с. 92);

- № 339 від 30.09.2022 на суму 119 573,56 грн (том 1, а.с. 93),

Вказані акти підписані відповідачем без жодних заперечень чи зауважень.

Згідно зі змістом вказаних актів замовник претензій по об`єму та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

Факт підписання вказаних актів відповідач не заперечує.

Отже, за умовами Договору № 810/10/2118 та Додатку № 1 до цього договору вказані у цих актах послуги та додаткові витрати мають бути оплачені відповідачем.

Враховуючи те, що експлуатаційні послуги та додаткові витрати до них прийняті відповідачем за актами від 30.04.2022 по 30.09.2022 (том 1, а.с. 84-93) на суму 7 052 136,31 грн та з врахуванням часткової оплати відповідачем в сумі 892 959,26 грн, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в сумі 6 159 177,05 грн.

Також позивач прохає стягнути 5 549 986,41 грн за актами наданих послуг та актами щодо додаткових витрат, які не підписані відповідачем.

При вирішенні спору в цій частині суд зазначає наступне.

Позивач склав та направив відповідачу наступні акти наданих послуг, до яких включив щомісячну вартість експлуатаційних послуг URCLL:

- № 351 від 31.10.2022 на суму 1 225 048,10 грн - щомісячна вартість експлуатаційних послуг URCLL за період з 01.10.2022 по 31.10.2022 (том 1, а.с. 98);

- № 2 від 30.01.2023 на суму 2 450 096,21 грн - щомісячна вартість експлуатаційних послуг URCLL за періоди з 01.11.2022 по 30.11.2022 та з 01.12.2022 по 31.12.2022 (том 1, а.с. 94);

- № 4 від 31.01.2023 на суму 1 225 048,10 грн - щомісячна вартість експлуатаційних послуг URCLL за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 (том 1, а.с. 96).

У Додатку № 1 від 24.11.2020 року до Договору № 810/10/2118 (том 1, а.с. 27-28), яким визначено порядок оплати за утримання і експлуатацію ПС та порядок розрахунків, встановлено наступне:

- щомісячна вартість організації послуг льотної експлуатації, управління підтриманням льотної придатності та технічного обслуговування (далі - Вартість) складає 33 500 доларів США (в т.ч ПДВ 20%), що складає еквівалент 950 374,90 гривень, в т.ч. ПДВ 20%, за курсом Національного банку України 28,3694 грн. за 1 долар США станом на 24.11.2020 (п. 1 Додатку);

- щомісячна вартість повинна бути сплачена Власником Довіреній особі, починаючи з 01.12.2020, на умовах Договору в повному обсязі, незалежно від фактично наданих послуг протягом календарного місяця. При цьому Вартість, що підлягає оплаті в гривні, визначається згідно офіційного курсу Національного банку України гривні до долару США на дату виставлення рахунку Довіреною особою (п. 1.1 Додатку);

Надані до матеріалів справи позивачем докази, а саме: описи вкладення, накладні та фіскальні чеки підтверджують направлення позивачем на адресу відповідача вказаних актів надання послуг для їх підписання іншою стороною.

В матеріалах справи відсутні будь-які письмові заперечення, які б надавалися відповідачем у відповідь на звернення виконавця щодо підписання актів надання послуг № 351 від 31.10.2022, № 2 від 30.01.2023, № 4 від 31.01.2023.

В той же час, акти надання послуг відповідно до умов договору підписуються сторонами після здійснення оплати замовником.

При цьому за умовами Додатку № 1 до Договору оплата зазначеної в рахунку вартості експлуатаційних послуг здійснюється незалежно від фактично наданих виконавцем протягом календарного місяця.

Заперечення відповідача проти позову та проти оплати з тих підстав, що фактично визначені у цих актах послуги не надавалися, а гелікоптер був переміщений до іншого пункту базування, суд відхиляє з таких мотивів.

В статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В статті 628 ЦК України вказано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За умовами п. 2.1 Договору№ 810/10/2118 Власник зобов`язався передати, а Довірена особа зобов`язалась прийняти Повітряне судно для організації льотної експлуатації, організації управління підтриманням льотної придатності та організації виконання всього потрібного технічного обслуговування та виконання авіаційних робіт відповідно до заявок та в інтересах Власника або третіх осіб.

У п. 4.1 Договору № 810/10/2118 вказано, що довірена особа зобов`язана організувати та укласти відповідні контракти з організацією управління підтриманням льотної придатності.

Відповідно до п. 4.1 Договору№ 810/10/2118 позивач уклав з ТОВ «Б2Б Авіейшн Трейдинг», яка має перелічені в цьому пункті Договору сертифікати (т.1 а.с.104-117), наступні Договори:

- Договір №В2В/М-016 на надання послуг з управління підтриманням льотної придатності ПС відповідно PART-М від 25.11.2020 (том 1, а.с. 30-33);

- Договір № В2В/ОР-016 про експлуатацію повітряного судна від 25.11.2020р., відповідно до умов якого останнє в якості Експлуатанта зобов`язалось прийняти ПС (належне відповідачу) для виконання авіаційних робіт відповідно до заявок та в інтересах замовника (позивача) або третіх осіб, та забезпечення льотної експлуатації та технічного обслуговування (том 1, а.с. 34-47);

- Договір № В2В/145-016 на надання послуг з технічного обслуговування ПС від 25.11.2020р., відповідно до умов якого останнє в якості Виконавця зобов`язалось надавати комплекс послуг з технічного обслуговування ПС, належного відповідачу (том 1, а.с. 48-57).

Також суд зазначає, що у Додатку №1 від 24.11.2020 року до Договору № 810/10/2118 (том 1, а.с. 27-28) сторони узгодили фіксовану щомісячну вартість організації послуг. При цьому в умовах договору ця вартість не поставлена у залежність від обсягу наданих послуг.

Натомість, сторони в п. 1.1 Додатку №1 від 24.11.2020 року до Договору № 810/10/2118 визначили, що щомісячна вартість повинна бути сплачена Власником Довіреній особі, на умовах Договору в повному обсязі, незалежно від фактично наданих послуг протягом календарного місяця.

А у п. 1.2 цього Додатку сторони узгодили, що вказана щомісячна вартість сплачується власником на умовах передоплати на підставі рахунків.

Отже, підставою для оплати відповідачем щомісячної вартості організації послуг за договором є саме рахунки.

В той же час, акти надання послуг відповідно до умов договору підписуються сторонами після здійснення оплати замовником.

При цьому оплата зазначеної в рахунку вартості послуг здійснюється незалежно від фактично наданих виконавцем послуг протягом календарного місяця.

Таким чином, непідписання відповідачем актів надання послуг № 351 від 31.10.2022, № 2 від 30.01.2023, № 4 від 31.01.2023, в яких визначена щомісячна вартість експлуатаційних послуг за період з 01.10.2022 по 31.01.2023, не є підставою для нездійснення оплати узгодженої у договорі щомісячної вартості організації таких послуг.

Суд зазначає, що в разі відсутності у відповідача необхідності у вказаних послугах він не був позбавлений права звернутися до позивача з пропозицією внести зміни до договору та додатку в цій частині, зменшити щомісячну фіксовану вартість або запропонувати розірвати договір. Проте відповідач з вказаними пропозиціями до позивача не звертався.

У пункті 13.1 Договору № 810/10/2118 встановлено, що договір діє до 31 грудня 2024 року.

Отже, вказаний договір не припинив свою дію, а тому узгоджені сторонами умови щодо оплати щомісячної вартості організації послуг мають виконуватися відповідачем належним чином.

З огляду на викладене, не підставою для відмови від оплати узгодженої щомісячної вартості організації послуг факт переміщення гелікоптера до іншого пункту базування.

При цьому суду зазначає, що згідно з наданою відповідачем накладною (т.2 а.с. 18) таке переміщення відбулося 04.04.2022. Проте за період з 01.04.2022 по 30.09.2022 відповідач підписував акти надання йому послуг без зауважень та заперечень.

Щодо твердження відповідача, що з 24.02.2022 закрито повітряний простір для цивільної авіації, що унеможливило надання транспортних послуг авіаційною компанією, суд зауважує, що сторони у договорі та додатку до нього погодили, що вартість послуг оплачується щомісяця в повному обсязі незалежно від фактично наданих виконавцем послуг протягом календарного місяця. Вказанні умови договору є чинними та сторонами у судовому порядку недійсними не визнавалися.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача до позивача з пропозиціями внести зміни до договору та додатків до нього, повідомлення про настання обставин непереборної сили та пропозиції відповідача щодо подальшого виконання договору також в матеріалах справи відсутні.

При цьому, відповідачем без жодних заперечень та зауважень підписані акти надання послуг з 01.04.2022 по 30.09.2022, тобто після настання вказних подій.

Посилання відповідача у відзиві на постанову Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 910/4994/18 суд вважає необґрунтованим, оскільки справа, на яку посилається відповідач, та дана справа не є подібними. Так, у справі №910/4994/18 предметом позову, зокрема, є визнання недійсним договору з підстав його фіктивності, оскільки він не був спрямований на настання правових наслідків, що обумовлені ним, за доводами позивача, укладаючи договір сторони не мали наміру його виконувати, а підписання актів приймання-передачі наданих послуг та їх оплата відбулися без реального надання послуг. В той же час у даній справі дійсність договору № 810/10/2118 сторонами не оспорюється.

Щодо посилання відповідача у відзиві на заяву про збільшення розміру позовних вимог на наказ Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 23.03.2023 №51, суд зауважує, що вказаним наказом відповідача включено до переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану. Отже, вказаним наказом передбачено зупинення вчинення виконавчих дій щодо відповідача, тобто передбачено певні обмеження виконання судового рішення, в той же час наявність заборони на вчинення виконавчих дій не передбачає заборони бути такій особі відповідачем у справі та ухвалювати щодо неї судове рішення. В даній справі не вирішуються питання, пов`язані із виконавчим провадженням щодо відповідача.

Суд вважає недоречним посилання відповідача на наказ Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України від 06.11.2022 №14т/ВГК та рішення НКЦПРФ від 06.11.2022 №1320, в результаті прийняття яких акції приватних акціонерів відповідача були переведені на рахунок, керуючим яким є Міністерство оборони України, оскільки перехід підприємства із приватної у державну власність не звільняє відповідача від виконання перед контрагентами зобов`язань, що виникли на підставі цивільних договорів, укладених ПАТ "Транснаціональна фінансово - промислова нафтова компанія "Укртатнафта" як суб`єктом господарських відносин.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про задоволення також позовних вимог в сумі 4 900 192,41 грн щомісячної вартості експлуатаційних послуг, яка визначена в актах № 2 від 30.01.2023 на суму 2 450 096,21 грн (том 1, а.с. 94), № 4 від 31.01.2023 на суму 1 225 048,10 грн (том 1, а.с. 96), № 351 від 31.10.2022 на суму 1 225 048,10 грн (том 1, а.с. 98).

Щодо позовних вимог про стягнення вартості додаткових витрат по актах, які не підписані відповідачем, суд зазначає наступне.

Позивач склав та підписав наступні акти надання послуг:

- № 352 від 31.10.2022р. на суму 106 286,40 грн - додаткові витрати щодо експлуатаційних послуг URCLL за період з 01.10.2022 по 31.10.2022 (том 1, а.с. 99);

- № 3 від 30.01.2023 на суму 212 572,80 грн додаткові витрати щодо експлуатаційних послуг URCLL за періоди з 01.11.2022 по 30.11.2022 та з 01.12.2022 по 31.12.2022 (том 1, а.с. 95);

- № 5 від 31.01.2023 на суму 330 934,80 грн додаткові витрати щодо експлуатаційних послуг URCLL за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 (том 1, а.с. 97).

Відповідач вказані акти не підписав.

Відповідач у відзиві на заяву про збільшення позовних вимог (т.1 а.с.216-220) заперечує проти цих вимог та вказує, що зміст актів не підтверджує надання послуг, визначених п. 2.1 Договору; ці акти не є доказом надання послуг та не підтверджують здійснення господарської операції.

У п. 2 Додатку № 1 від 24.11.2020 року до Договору № 810/10/2118 (том 1, а.с. 27-28) вказано, що Власник зобов`язується сплатити Довіреній особі усі додаткові витрати щодо організації послуг, які повинні бути сплачені Власником протягом 3 банківських днів з дати виставлення рахунків.

У п. 2.1 Додатку № 1 від 24.11.2020 року до Договору № 810/10/2118 (том 1, а.с. 27-28) вказано, що перелік додаткових витрат включає, але не обмежується: аеропортові та аеронавігаційні збори, метеорологічне забезпечення; наземне обслуговування, додаткові та спеціальні послуги, оплату наднормативної стоянки в аеропортах (ЗПМ) відправлення/прибуття; оформлення дозволів, обов`язкового авіаційного страхування, іншого страхування, ліцензій, митних декларацій чи інших дозвільних документів; витрати на авіаційне пальне та послуги заправки; проживання екіпажу та авіаційного персоналу на території аеропортів (ЗПМ) прибуття, добові, витрати на відрядження, в разі якщо повернення ПС не відбувається в день його прибуття; планове та додаткове технічне обслуговування ПС, яке не входить в стандартний обсяг робіт; додаткові витрати, пов`язані з виконанням планового та додаткового технічного обслуговування, а саме: запасні частини, витратні матеріали, додаткові інструменти, проїзд та проживання фахівців за межами бази, добові, витрати на відрядження, тощо; інші додаткові витрати, що пов`язані з експлуатацією ПС, у тому числі витрати на підготовку та сертифікацію екіпажу, навчання, витрати на держзбори, тощо.

В актах наданих послуг № 352 від 31.10.2022 на суму 106 286,40 грн (том 1, а.с. 99), № 3 від 30.01.2023 на суму 212 572,80 грн (том 1, а.с. 95), № 5 від 31.01.2023 на суму 330 934,80 грн (том 1, а.с. 97), позивач вказав загальне найменування послуг - додаткові витрати щодо експлуатаційних послуг, проте не навів їх конкретний перелік, як визначено у п. 2.1 Додатку № 1.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

В порушення вказаної норми в актах наданих послуг № 352 від 31.10.2022 (том 1, а.с. 99), № 3 від 30.01.2023 (том 1, а.с. 95), № 5 від 31.01.2023 (том 1, а.с. 97), не визначено зміст та обсяг господарської операції.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За ч. 1 ст. 76 ГПК належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин, покладає тягар доказування на сторони й не зобов`язує суд вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Обставина підлягає доказуванню так, щоб задовольнити стандарт переваги більш вагомих доказів, коли висновок про існування обставини на підставі поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Обставина вважається доведеною, якщо докази на її підтвердження є більш вірогідними, ніж докази на її спростування; питання про вірогідність доказів суд вирішує за своїм внутрішнім переконанням, будучи зобов`язаним оцінювати докази, щоб дійти висновку, що факти справи скоріше мали місце, аніж не були. (ВС 02.10.2018 №910/18036/17, 23.10.2019 №917/1307/18, 18.11.2019 №902/761/18, 04.12.2019 №917/2101/17, ВПВС від 18.03.2020 №129/1033/13-ц).

Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (стаття 903 ЦК України).

За ч.1 ст. 180 Господарського кодексу України при укладенні договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно частини 1 статті 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

У п. 15.3 Договору № 810/10/2118 вказано, що всі зміни, доповнення і додатки до договору здійснюються у письмовій формі, підписуються належним чином уповноваженими представниками сторін.

У п.1.3 Додатку № 1 від 24.11.2020 року до Договору № 810/10/2118 (том 1, а.с. 27-28) вказано, що щомісячна вартість може бути змінена у зв`язку з додатковими витратами Довіреної особи щодо організації послуг.

При цьому ні у Договорі, ні у Додатку № 1 до нього сторони не узгодили вартості вказаних додаткових послуг та витрат, їх обсяг та періодичність надання, а також не визначили, що ці послуги і витрати підлягають оплаті за фіксованою ставкою.

Відповідач у відзиві не визнав надання йому додаткових послуг і витрат та їх вартість, які зазначені позивачем у актах наданих послуг № 352 від 31.10.2022 (том 1, а.с. 99), № 3 від 30.01.2023 (том 1, а.с. 95), № 5 від 31.01.2023 (том 1, а.с. 97).

Позивач також не надав суду доказів в підтвердження того, що відповідач замовляв вказані додаткові послуги, чи що вказані додаткові послуги та витрати дійсно були необхідними та відповідали умовам договору.

Позивач не надав суду належних доказів погодження з відповідачем вказаних у актах № 352 від 31.10.2022 (том 1, а.с. 99), № 3 від 30.01.2023 (том 1, а.с. 95), № 5 від 31.01.2023 (том 1, а.с. 97) виду послуг і витрат, їх ціну, обсягу зобов`язань.

Акти № 352 від 31.10.2022 (том 1, а.с. 99), № 3 від 30.01.2023 (том 1, а.с. 95), № 5 від 31.01.2023 (том 1, а.с. 97) були сформовані позивачем у односторонньому порядку. Вказані акти не підписані керівником відповідача та не посвідчені печаткою цього Товариства.

Зі змісту поданих позивачем актів неможливо встановити, хто саме від імені відповідача погодив таку істотну умову договору як ціна додаткових послуг та витрат, та їх види та обсяг.

Отже, вказані акти не є належними доказами узгодження з відповідачем виду цих послуг і витрат та їх вартості. Тому вони не були визнані судом доказом набуття відповідачем цивільних зобов`язань з оплати додаткових витрат.

З огляду на викладене, позивач не довів належними доказами факту наявності заборгованості у відповідача перед позивачем на заявлену у актах № 352 від 31.10.2022 (том 1, а.с. 99), № 3 від 30.01.2023 (том 1, а.с. 95), № 5 від 31.01.2023 (том 1, а.с. 97) суму додаткових послуг (витрат).

З огляду на викладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення 649 794,00 грн вартості додаткових витрат.

Таким чином, суд частково задовольняє позовні вимоги в частині стягнення основного боргу за договором про експлуатацію повітряного судна № 810/10/2118 від 24.11.2020 в розмірі 11 059 369,46 грн (6 159 177,05 грн + 4 900 192,41 грн).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 1 статті 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).

Відповідно до п. 11.3 Договору у разі прострочення оплати платежів згідно цього Договору понад 30 календарних днів Власник сплачує Довіреній особі на її вимогу пеню у розмірі 1,0% від суми фактично заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі наведених положень договору та закону позивач нарахував відповідачу 2 398 772,43 грн пені та 253 014,46 - 3% річних.

За змістом частин четвертої і шостої статті 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1 та ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань підлягають стягненню штрафні санкції у вигляді пені, розмір якої повинен визначатися обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами та узгоджуватися в договорі.

Перевіривши правильність розрахунку пені та річних , суд встановив, що позивачем неправильно визначено період початку прострочення оплати по кожному рахунку відповідно до умов Договору (не враховано положення п. 1.2 Додатку щодо дати платежу, не враховано фактичні дати направлення відповідачу рахунків, не враховано положення п. 11.3 Договору щодо початку нарахування пені), що призвело до завищення сум пені та річних, заявлених до стягнення. Також розмір пені, який встановлений договором (1,0% від суми фактичної заборгованості за кожен день прострочення платежу) перевищує розмір пені, встановлений Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", тому суд вважає обґрунтованою ставку пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Здійснивши перерахунок пені та річних суд встановив, що позовні вимоги в цій частині є правомірними в сумі 1 647 917,88 грн пені та 129 108,85 - 3% річних та підлягають задоволенню в цій частині. В іншій частині вимоги про стягнення пені та річних відхиляються за їх безпідставністю.

Перевірка правильності розрахунку пені та 3% річних здійснена за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій, розрахунок залучений до матеріалів справи.

Таким чином, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 12 836 396,19 грн, у тому числі 11 059 369,46 грн основного боргу за договором про експлуатацію повітряного судна № 810/10/2118 від 24.11.2020, 129 108,85 грн три проценти річних, 1 647 917,88 грн пені.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у цій справі.

Суд встановив, що за подачу цього позову позивач сплатив 220 839,60 грн судового збору, а саме за платіжними інструкціями № 12786849 від 12.04.2023 на суму 4 964,03 грн (том 1, а.с. 12), № 12786854 від 14.04.2023 на суму 461,32 грн (том 1, а.с. 13), № 12786955 від 22.06.2023 на суму 167 367,37 грн (том 1, а.с. 160), № 12787023 від 05.07.2023 на суму 48 046,88 грн (том 1, а.с. 183). Надходження судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджене листом від 17.05.2023 (т.1 а.с.138), виписками від 26.06.2023, від 08.07.2023 (том 1, а.с. 161, 186).

Предметом розгляду даної справи є стягнення 14 360 950,35 грн за договором про експлуатацію повітряного судна № 810/10/2118 від 24.11.2020, з яких 11 709 163,46 грн основної заборгованості, 2 398 772,43 грн - пені, 253 014,46 - 3% річних.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір розмір судового збору за розгляд позовної заяви про стягнення 14 360 950,35 грн становить 215 414,26 грн.

За п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового розміру в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У такому випадку, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Суд роз`яснює позивачу право звернення до суду із заявою про повернення надмірно сплаченого судового збору в сумі 5 425,34 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, на відповідача покладається судовий збір в сумі 192 545,95 грн.

Керуючись статтями 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (вул. Свіштовська, буд. 3, м. Кременчук, Полтавська область, 39610, ідентифікаційний код 00152307) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів" (вул. Волоська, буд. 50/38, офіс 134, м. Київ, 04070, ідентифікаційний код 32657656) 11 059 369 грн 46 коп. основного боргу за договором про експлуатацію повітряного судна № 810/10/2118 від 24.11.2020 року, 129 108 грн 85 коп. три проценти річних, 1 647 917 грн 88 коп. пені, 192 545 грн 95 коп. відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення: 21.12.2023.

Суддя Т. М. Безрук