ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року Справа № 924/575/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Грязнов В.В. , суддя Розізнана І.В.

секретар судового засідання Соколовська О.В.

за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - Чуловський В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.10.2023 у справі №924/575/23 (ухвалене суддею М.В. Смаровоз, повний текст складений 20.10.2023)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ"

до Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго"

про стягнення 350 307,16 грн інфляційних втрат, 64 828,91 грн 3% річних

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 05.10.2023 у справі №924/575/23 позов задоволений.

Стягнуто з акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" 350 307,16 грн інфляційних втрат, 64 828,91 грн 3% річних, 6 227,04 грн відшкодування судового збору.

Вказане рішення мотивоване тим, що у позивача виникло право на нарахування інфляційних втрат та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Акціонерне товариство "Хмельницькобленерго" звернулося до суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та прийняти дану апеляційну скаргу до розгляду. Рішення Господарського суду Хмельницької області по справі №924/575/23 від 05.10.2023 в частині задоволення позовних вимог про стягнення з АТ "Хмельницькобленерго" на користь ТОВ "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" 49,38 грн 3% відсотків річних скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні цих позовних вимог відмовити повністю.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає наступне:

- АТ "Хмельницькобленерго" не погоджується з рішенням суду першої інстанції у справі №924/575/23 в частині стягнення 49,38 грн 3% річних;

- в 2020 році кількість днів становить 366, що не було враховано ні позивачем при зверненні до суду, ні судом при прийнятті оскаржуваного рішення.

Листом суду апеляційної інстанції від 10.11.2023 у справі №924/575/23 матеріали справи витребовувалися з Господарського суду Хмельницької області.

17.11.2023 на адресу суду з Господарського суду Хмельницької області надійшли матеріали справи №924/575/23.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.10.2023 у справі №924/575/23 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали та надати Північно-західному апеляційному господарському суду належні докази сплати 3220,80 грн судового збору за подання апеляційної скарги та докази надіслання копії апеляційної скарги з доданими до неї документами з описом вкладення позивачу.

29.11.2023 на адресу суду від Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено копію платіжної інструкції про сплату судового збору у розмірі 3220,80 грн та докази направлення копії апеляційної скарги іншій стороні.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.11.2023 поновлений строк на подання апеляційної скарги Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.10.2023 у справі №924/575/23. Відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.10.2023 у справі №924/575/23. Розгляд апеляційної скарги призначений на 19.12.2023 об 10:30год. Зупинена дія рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.10.2023 у справі №924/575/23.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в останній.

В судовe засідання представник позивача, яке за клопотанням останнього здійснювалося в режимі відеоконференції, не вийшов на зв`язок. Водночас, ухвалою суду від 13.12.2023 попереджено представника заявника, що відповідно до ч. 5 ст. 197 ГПК України, п.5 розділу І Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю представника позивача.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, вважає за необхідне зазначити наступне.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 05.11.2018 у справі №924/672/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "Приват" до акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" про стягнення 545840,54 грн інфляційних втрат, 164484,24 грн 3% річних позов товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "Приват" до акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" про стягнення 545840,54 грн інфляційних втрат, 164484,24 грн 3% річних задоволено та ухвалено: стягнути з публічного акціонерного товариством "Хмельницькобленерго" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" 545840,54 грн інфляційних втрат, 164484,24 грн 3% річних, 10654,88 грн витрат по оплаті судового збору.

Як встановлено у рішенні, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача 545840,54 грн інфляційних втрат (за період з жовтня 2017 року по червень 2018 року), 164484,24 грн 3% річних (за період з 18.10.2017 до 24.07.2018). Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що він є переможцем конкурсних торгів на закупівлю послуг, проведених ПАТ "Хмельницькобленерго", однак останнє, незважаючи на неодноразові звернення ТОВ "ЗК "ПРИВАТ", направлення проекту договору та інші дії, спрямовані на укладення договору, ухиляється від його укладення, тоді як обов`язковість його укладення передбачено законодавством України.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 22.02.2017 у справі №924/949/16 частково було задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" до публічного акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" про визнання договору про закупівлю укладеним 23.09.2016 між товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" та публічним акціонерним товариством "Хмельницькобленерго" на умовах поданого товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" проекту цього договору. Визнано укладеним з дня набрання законної сили рішенням договір про закупівлю між товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" та публічним акціонерним товариством "Хмельницькобленерго" на умовах поданого товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ". Постановою Вищого господарського суду України від 09.08.2017 було залишено без задоволення касаційну скаргу ПАТ "Хмельницькобленерго", а постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.04.2017 та рішення господарського суду Хмельницької області від 22.02.2017 у справі №924/949/16 - без змін.

Як встановлено рішенням господарського суду Хмельницької області від 21.02.2018 у справі №924/1048/17 (залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.06.2018) відповідно до п. 1.1. договору про закупівлю виконавець (ТОВ "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ") зобов`язується виконати з дотриманням вимог законодавства проектно-вишукувальні роботи (далі - роботи) комплекс земельно-кадастрових робіт з оформлення права користування земельними ділянками для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів електричних мереж публічного акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", а замовник - прийняти та оплатити виконані роботи.

14.02.2019 на виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.11.2018 по справі №924/672/18 видано наказ про примусове виконання рішення про стягнення з акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" 545 840,54 грн інфляційних втрат, 164 484,24 грн 3% річних, 10654,88 грн витрат по оплаті судового збору.

13.08.2019 старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Хованець І.О. при розгляді заяви про примусове виконання наказу Господарського суду Хмельницької області, виданого 14.02.2019 про стягнення коштів в сумі 720 979,66 грн винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59790877.

10.01.2023 старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Купчевич Г.О. при примусовому виконанні наказу Господарського суду Хмельницької області, виданого 14.02.2019 про стягнення коштів в сумі 720979,66 грн винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій ВП №59790877, відповідно до якої постановлено: поновити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Хмельницької області, виданого 14.02.2019 про стягнення коштів в сумі 720979,66 грн.

При цьому, встановлено, що 13.08.2019 винесена постанова про зупинення вчинення виконавчих дій.

10.03.2023 старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Купчевич Г.О. при примусовому виконанні наказу Господарського суду Хмельницької області, виданого 14.02.2019 про стягнення коштів в сумі 720979,66 грн винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №59790877, відповідно до якої постановлено: виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Хмельницької області, виданого 14.02.2019 про стягнення коштів в сумі 720979,66 грн закінчити; припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення. Як встановлено у постанові, борг сплачено.

До господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" до акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", відповідно до якої просить стягнути з відповідача 415136,07 грн заборгованості, з яких 350307,16 грн інфляційних втрат (за березень 2020 року - лютий 2023 року), 64828,91 грн 3% річних (за період з 01.03.2020 до 28.02.2023) у зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, встановлених у рішенні господарського суду Хмельницької області від 05.11.2018 у справі № 924/672/18.

Мотивуючи позовну заяву, позивач зазначає, що у разі коли судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом положень пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509, статті 611, частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, постанови Верховного Суду від 04.10.2019 у справі №915/880/18, від 26.09.2019 у справі №912/48/19, від 18.09.2019 у справі №908/1379/17 тощо).

При цьому, вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції та 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанова Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18).

Отже, визначене частиною другою статті 625 ЦК України право стягнення інфляційних втрат і 3% річних є мінімальними гарантіями, які надають кредитору можливість захистити згадані вище інтереси; позбавлення кредитора можливості реалізувати це право порушуватиме баланс інтересів і сприятиме виникненню ситуацій, за яких боржник повертатиме кредитору грошові кошти, які, через інфляційні процеси, матимуть іншу цінність, порівняно з моментом, коли такі кошти були отримані (у тому числі у вигляді прострочення оплати відповідних товарів та послуг).

У цьому висновку суд звертається до правової позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 20.02.2023 у справі №910/15411/21 (пункт 27).

Отже, кредитор вправі вимагати стягнення з боржника в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.01.2019 у справі №910/12604/18.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України свідчить, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за час прострочення (аналогічні висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 04.06.2019 у справі № 916/190/18, від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц).

З огляду на викладене, судовим рішенням фактично тільки фіксується належна до стягнення сума боргу, однак, наявність такого рішення не припиняє грошових зобов`язань відповідача та не позбавляє позивача права на отримання передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України сум.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою (постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18, від 05.04.2023 у справі №910/4518/16).

При цьому компенсаторний характер процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за "користування кредитом" (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за "користування кредитом", до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Отже, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 (пункт 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19).

У постанові від 05.04.2023 у справі №910/4815/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила про відсутність підстав для відступу від цього висновку.

Як встановлено судом, господарським судом Хмельницької області від 05.11.2018 у справі №924/672/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "Приват" до акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" про стягнення 545840,54 грн інфляційних втрат, 164484,24 грн 3% річних позов товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "Приват" до акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" про стягнення 545 840,54 грн інфляційних втрат, 164484,24 грн 3% річних задоволено та ухвалено: стягнути з публічного акціонерного товариством "Хмельницькобленерго" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" 545 840,54 грн інфляційних втрат, 164484,24 грн 3% річних, 10654,88 грн витрат по оплаті судового збору.

За приписами ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, з моменту набрання законної сили рішенням суду про стягнення у боржника виникає нове зобов`язання на підставі судового рішення та вказаних вище ст.ст. 11 та 509 ЦК України, а саме зобов`язання зі сплати стягнутих сум на користь кредитора. Таке зобов`язання у розумінні Цивільного кодексу України є грошовим, а тому у разі прострочення його виконання на нього також поширюється дія ст. 625 ЦК України. Вказана правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 31.07.2019 у справі №910/3692/18.

Перевіривши за допомогою "Калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій" на правовому порталі "Ліга Закон" розрахунок 3% річних за період з 01.03.2020 до 28.02.2023 суд встановив, що 3% річних становлять 64 838,57 грн. Водночас, позивачем заявлено до стягнення 64 828,91 грн 3% річних за вказаний період. Із рішення суду першої інстанції вбачається, що вимоги позивача задоволені у розмірі 64 828,21 грн, тобто у межах заявлених позовних вимог щодо 3% річних.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника щодо не врахування позивачем та судом при розрахунку того, що у 2020 році кількість днів становила 366.

Як вбачається із розрахунку відповідача, 3 % річних ставить 18 024,491 грн за період з 01.03.2020 до 31.12.2020. При цьому, відповідач наводить формулу розрахунку: 720 979,66 грн*3*305/366/100, де 305 кількість днів прострочення.

Водночас, судом встановлено, що кількість днів прострочення становить 306 днів, рік становить 366 днів, що підтверджується розрахунком за допомогою "Калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій" на правовому порталі "Ліга Закон" - 720 979,00 грн грн*3*306/366/100 (з урахуванням боргу, помноженого на 3, помноженого на кількість днів прострочення, поділеного на 366 (днів у році) та поділеного на 100).

Крім того, колегія суддів зазначає, що розрахунок 3% річних за весь період просточення, а не річними періодами як розраховано відповідачем, не суперечить вищенаведеній методиці розрахунку.

Також колегія суддів звертає увагу скаржника на усталену практику Верховного Суду щодо можливості використання "Калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій" на правовому порталі "Ліга Закон".

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.10.2023 у справі №924/575/23 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" - без задоволення.

Судові витрати апеляційний суд розподіляє з урахуванням положень ст.ст. 123, 129 ГПК України та покладає на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.10.2023 у справі №924/575/23 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.10.2023 у справі №924/575/23 - без змін.

2. Матеріали справи №924/575/23 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений "19" грудня 2023 р.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.