ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1825/23

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування»

до Військової частини НОМЕР_1

прo стягнення 124 928,96 грн.

Суддя А.Ю. Кошик

При секретарі судового засідання: Фроль В.В.

За участю представників:

позивача: Ракова А.Ю.

відповідача: Голінченко О.В.

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» (надалі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (надалі відповідач) прo стягнення 124 928,96 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.06.2023 року відкрито провадження у справі № 911/1825/23 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 10.08.2023 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 17.07.2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 11.07.2023 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 03.08.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив № 15/04/8/2/0616-23 від 31.07.2023 року.

У судовому засіданні 10.08.2023 року оголошено перерву на 31.08.2023 року.

У судове засідання 31.08.2023 року представники сторін не з`явилися. Розгляд справи відкладався на 21.09.2023 року.

В судовому засіданні 21.09.2023 року оголошувалась перерва в розгляді справи на 12.10.2023 року.

В судовому засіданні 12.10.2023 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 12.10.2023 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, 18.11.2021 року між ОСОБА_1 та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» був укладений Договір страхування наземного транспорту (надалі - Договір страхування), що підтверджується Страховим полісом добровільного страхування наземного транспорту CLAU-24221.

Предметом Договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Toyota RAV 4», реєстраційний номер НОМЕР_2 (надалі - Застрахований Т3).

18.02.2022 року в м. Києві по вул. Велика Кільцева дорога, 1-Б сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля «Toyota RAV 4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 , та вантажного автомобіля «КРАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_4 , яким керував водій ОСОБА_2 .

16.06.2022 року ОСОБА_2 постановою Голосіївського районного суд м. Києва у справі № 752/5088/22 було визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Постановою Київського апеляційного суду від 09.08.2022 року у справі № 752/5088/22 Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 16.06.2022 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, залишено без змін.

Отже, постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.06.2022 року та постановою Київського апеляційного суду від 09.08.2022 року встановлено вину ОСОБА_2 у спричиненні пошкоджень застрахованому автомобілю «Toyota RAV 4», реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Відповідно до постанови Голосіївського районного суд м. Києва у справі № 752/5088/22 від 16.06.2022 року в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем.

Відповідно до листа Військової частини НОМЕР_1 від 12.05.2023 року вих. № 627/1736 станом на 18.02.2022 року (дату ДТП) ОСОБА_2 04.09.1971 р. перебував в штаті військової частини НОМЕР_1 та виконував свої обов`язки за посадою.

Також, в листі Військової частини НОМЕР_1 від 12.05.2023 року вих. № 627/1736 зазначається, що станом на 18.02.2022 року (дату ДТП) ОСОБА_2 під час виконання обов`язків за посадою використовував транспортний засіб «КрАЗ» військовий номер НОМЕР_6 .

Тобто, на момент ДТП водій автомобіля «КрАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_2 , здійснюючи керування вказаним автомобілем виконував свої посадові обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно закріплюється завійськовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління.

Як вбачається з приписів ч. 1 ст. 5 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України» за невиконання чиненалежне виконання договірних зобов`язань, а також за шкоду і збитки, заподіяні довкіллю, правам та інтересам фізичних і юридичнихосіб та державі, військова частина як суб`єкт господарської діяльності несе відповідальність, передбачену законом та договором.

Таким чином відшкодування шкоди, спричиненої з вини ОСОБА_2 військовослужбовця Військової частини НОМЕР_1 під час виконання ним своїх трудових обов`язків, покладається на Військову частину НОМЕР_1 (відповідач).

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 905/1391/19 від 21.08.2020 року.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо.

Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

20.04.2022 року до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» звернувся ОСОБА_1 із Заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9/1/0760-2022 у зв`язку з пошкодженням Застрахованого Т3 внаслідок ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору.

03.05.2022 року ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» на підставі Страхового акту № 12960 від 02.05.2022 року виходячи з Рахунку СТО ТОВ «ВІДІ АВТОСТРАДА» № ВДиС-0011127 від 19.04.2022 року та враховуючи дані Звіту про оцінку КТЗ № 03-05/05 від 01.05.2022 року про оцінку транспортного засобу, здійснило виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 124 928,96 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 833 від 03.05.2022 року.

У відповідності зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика (ТДВ «СК «ВіДі-Страхування»), який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, враховуючи положення статей 993, 1166, 1172 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування», між ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» та Військовою частиною НОМЕР_1 виникло позадоговірне зобов`язання, відповідно до якого відповідач зобов`язаний вчинити на користь позивача певну дію (сплатити грошові кошти), а позивач має право вимагати від Відповідача виконання його обов`язку.

Відповідно до інформації ЦБД МТСБУ на момент настання ДТП (на 18.02.2022 pоку) відносно автомобіля «КрАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_4 відсутній діючий Поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вказане свідчить, що відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована. На підставі вищевикладеного, з метою досудового врегулювання справи, ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» звернулося до Командира військової частини НОМЕР_1 з Вимогою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вих. 15/04/8/2/0428- 23 від 12.05.2023 року (надалі Вимога), яка супроводжувалася пакетом документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення.

Однак, відповідачем не надано відповіді на Вимогу позивача та не здійснено відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілого в розмірі 124 928,96 грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з надним позовом.

Відповідач подав відзив, яким позовні вимоги заперечував. В обгрунтування заперечень проти позову відповідач посилався на відсутність вини його водія в ДТП та неправильну кваліфікацію події, визначення факту порушення ПДР і винного. Зазначає, що обставини ДТП не були повністю досліджені та проаналізовані згідно чинного законодавства.

Щодо наведених відповідачем заперечень, суд зазначає, що з огляду на норму ч. 2 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України відмова від визнання обставин стосується особи, яка ці обставини визнала у відповідному судовому процесі, тому відповідна норма не стосується правовідносин, що розглядаються господарським судом у даному спорі.

Обставини, які мають значення для даного спору встановлені постановою Голосіївського районного суд м. Києва у справі № 752/5088/22 від 16.06.2022 року, якою ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Постановою Київського апеляційного суду від 09.08.2022 року у справі № 752/5088/22 Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 16.06.2022 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, залишено без змін.

Отже, постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.06.2022 року та постановою Київського апеляційного суду від 09.08.2022 року встановлено вину ОСОБА_2 у спричиненні пошкоджень застрахованому автомобілю «Toyota RAV 4», реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, враховуючи, що постановуою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.06.2023 у адміністративній справі №752/5088/22, встановлено факт вчинення ДТП внаслідок порушення саме водієм відповідача ОСОБА_2 порушення ПДР та визнано винним у вчиненні ДТП, відповідні обставини свідчать про встановлення відповідного факту порушення ПДР та вини водія, з іншого боку у відповідній справі досліджено, але не встановлено вини водія застрахованого у позивача автомобіля.

При цьому, суд зазначає, що у межах даної господарської справи обставини ДТП та порушення ПДР, відповідно і встановлення винних, не підлягають дослідженню, оскільки відповідні питання не підвідомчі господарському суду і призведуть до безпідставної переоцінки встановлених у справі Голосіївського районного суд м. Києва № 752/5088/22 обставин.

У разі незгоди відповідача з визначеними обставинами щодо причин ДТП та винних осіб, відповідні обставини мають переглядатись у справі Голосіївського районного суд м. Києва № 752/5088/22.

Позивачем визначено розмір збитків в установленому порядку на підставі Страхового акту № 12960 від 02.05.2022 року, Рахунку СТО ТОВ «ВІДІ АВТОСТРАДА» № ВДиС-0011127 від 19.04.2022 року та Звіту про оцінку КТЗ № 03-05/05 від 01.05.2022 року про оцінку транспортного засобу, здійснило виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 124 928,96 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 833 від 03.05.2022 року.

Відповідні обставини щодо обгрунтованості розміру визначеного та виплаченого позивачем страхового відшкодування відповідачем не спростовані належними доказами надання власного експртного звіту, який би вказував на необгрунтованість визначених та відшкодованих позивач затрат на відновлення транспортного засобу.

В будь-якому випадку, відповідачем допущено порушення у вигляді допуску до експлуатації автомобіля без наявності полісу страхування цивільної відповідальності, що заборонено ПДР. В іншому випадку шкода, заподіяна ДТП у разі дотримання встановленої процедури була б компенсована за рахунок відповідних страхових платежів.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, відтак на підставі ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст.1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У відповідності зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, до страховика (ТДВ «СК «ВіДі-Страхування»), який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судом досліджено підстави для задоволення регресної вимоги з огляду на загальні положення про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях, та встановлено факт доведеності завданої відповідачем шкоди майну третьої особи, яка відшкодована позивачем.

Таким чином, позивач, як особа, яка відшкодувала завдану водієм відповідача шкоду має право на регресне відшкодування від винної особи.

Відповідно до ст. 999 Цивільного кодексу України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Оскільки відповідачем допущено порушення у вигляді допуску до експлуатації автомобіля без наявності полісу страхування цивільної відповідальності, що заборонено ПДР, шкода, заподіяна його водієм у ДТП має бути відшкодована відповідачем, до якого звернувся позивач в порядку регресу.

Таким чином, враховуючи положення статей 993, 1166, 1172 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування», з Військової частини НОМЕР_1 на користь ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» підлягає відшкодуванню в порядку регресу 124 928,96 грн. шкоди.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними у розумінні ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» до Військової частини НОМЕР_1 прo стягнення 124 928,96 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» (08131, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул. В. Кільцева, 56, ) 124 928 (сто двадцять чотири тисячі дев`ятсот двадцять вісім) грн. 96 коп. страхового відшкодування та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 15.12.2023 року