ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Харків Справа № 913/386/23

Провадження №1/913/386/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА", м. Київ

до відповідача фізичної особи-підприємця Шовкуна Євгена Володимировича, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 86978 грн.21 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Без виклику та повідомлення сторін

Суть спору: про стягнення 34000 . 00 . прострочених платежів по тілу кредиту, 51392 грн. 60 коп. прострочених платежів по процентах, 1585 грн. 61 коп. прострочених платежів за комісією за договором № 407868-КС-003 про надання кредиту від 19.01.2022.

24.10.2023 суд відкрив провадження у цій справі у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін у відповідності до ст. ст. 252 ГПК України.

Особливості розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження регулюються ст. 252 ГПК України, згідно з якою суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Як свідчать матеріали справи, сторони не заявляли відповідних клопотань.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022, строк дії якого неодноразово продовжувався, зокрема, на підставі Указу Президента України від 06.11.2023 № 734/2023, затвердженого Законом України № 3429-ІХ, - з 05 годин 30 хвилин 16.11.2023 на 90 діб, до 14.02.2024.

Судом враховується, що адресою проживання відповідача згідно відомостей з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за Безкоштовним запитом є: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Центральний, б. 70, кв. 35.

У відповідності до ст. 121 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII (у редакції Закону від 21.04.2022 № 2217-IХ) якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" з моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення (ухвалу).

У відповідності до наказу № 309 від 22.12.2022 Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України затверджений Перелік територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані Російською Федерацією.

У вказаному переліку значиться Сєвєродонецька міська територіальна громада (UA0010163) Сєвєродонецького району Луганської області (25.06.2022), на території якої зареєстрований відповідач.

Оскільки АТ "Укрпошта" не здійснює пересилання поштових відправлень до вказаної території Луганської області, тому суд з метою належного повідомлення відповідача про відкриття провадження та розгляд справи здійснив відповідне повідомлення через розміщення на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), що підтверджується матеріалами справи.

Ухвала суду також була своєчасно розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Дослідивши матеріали справи, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд дійшов наступних висновків щодо причин виникнення спору між сторонами.

Так, 19.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (надалі - позивач, кредитодавець) та фізичною особою-підприємцем Шовкуном Євгеном Володимировичем (надалі - відповідач, позичальник) було укладено договір про надання кредиту № 407868-КС-003, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію", за умовами якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 34 000 грн. 00 коп. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям (п. 1 договору).

Розмір та порядок нарахування плати за користування, термін дії кредиту і договору визначено в п. 1 договору, а саме: строк кредиту: 24 тижні; процента ставка: в день 1,07966177, фіксована; комісія за надання кредиту: 5100,00 грн.; загальний розмір наданого кредиту: 34.000,00 грн.; Термін дії договору до 06.07.2022. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 84960,00 грн.

Протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів (п. 2 договору).

Пунктом 3 договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

У пункті 5 договору позичальник підтвердив, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, укладає договір.

Відповідно до п. 10 договору інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною договору. Усі неврегульовані договором правовідносини сторін регулюються законодавством України.

Згідно п. 5.1 Правил про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА", затверджених наказом директора ТОВ "БІЗПОЗИКА" від 03.11.2021 № 25-ОД, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов договору (додаткової угоди). Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику протягом всього строку кредитування.

За умовами п. 5.2 Правил нарахування комісії здійснюється в момент укладання договору. Порядок та розмір оплат комісії визначено графіком платежів.

Відповідно до п. 5.4 Правил заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок кредитодавця в строк відповідно до графіку платежів, встановленого договором про надання кредиту або додатковою угодою. Датою повернення (погашення) кредиту, так само як і датою сплати процентів за користування кредитом та інших платежів, передбачених умовами договору про надання кредиту (додатковою угодою), при безготівкових розрахунках вважається - дата зарахування коштів на рахунок кредитодавця.

У разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про надання кредиту в повному обсязі, ця сума погашає вимоги кредитодавця в такій черговості: 1) у першу чергу - відшкодовуються витрати кредитодавця, пов`язані з поверненням виданого кредиту (судові витрати, витрати на державного/приватного виконавця, нотаріуса тощо); 2) у другу чергу - нараховані кредитодавцем неустойка (штраф), інші платежі відповідно до договору про надання кредиту - у разі їх нарахування; 3) у третю чергу - прострочені проценти за користування кредитом та прострочена сума кредиту; 4) у четверту чергу - проценти за користування кредитом; 5) у п`яту чергу - сума кредиту (п. 5.6. Правил).

Як свідчать матеріали справи, свої зобов`язання за договором про надання кредиту позивач виконав та 19.01.2022 надав позичальнику грошові кошти в розмірі 34000 грн. 00 коп. шляхом перерахування на банківську картку позичальника, що підтверджується довідками ТОВ Фінансова компанія "Елаєнс" від 23.06.2023 про перерахування Шовкун Є.В. 20000 грн. та 14000 грн. грошових коштів.

Оскільки відповідач свої зобов`язання не виконав, через припинення платежів за графіком утворилась заборгованість за тілом кредиту у сумі 34000 грн. 00 коп., по процентах - 51392 грн. 60 коп. (за період з 17.02.2022 по 07.07.2022) та комісії - 1585 грн. 61 коп., тому позивач звернувся до суду.

Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий, позов не оспорений.

У відповідності до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Подібне право передбачається також ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Оцінивши обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та його повне задоволення з огляду на наступне.

Як звісно, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існують кредитні правовідносини, за якими у відповідності до ст. 1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 ЦК України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Стаття 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

В частині 1 ст. 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається з матеріалів справи, договір про надання кредиту № 407868-КС-00 від 19.01.2022 містить відмітку про підписання його одноразовим ідентифікатором

"Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-0174. 19.01.2022 20:23:03".

За приписами ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, яку отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Так, ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" 19.01.2022 направило фізичній особі - підприємцю Шовкуну Євгену Володимировичу пропозицію (оферту) укласти договір № 407868-КС-003 про надання кредиту через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-0174, на номер телефону 380 (99) 901-33-86 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено.

19.01.2022 фізична особа - підприємець Шовкун Євген Володимирович прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 407868-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою .

Таким чином, одноразовий ідентифікатор, яким був підписаний договір про надання кредиту № 407868-КС-003 від 19.01.2022, складається з комбінації цифр і літер, що відповідає нормам Закону України "Про електронну комерцію", а тому факт укладення договору між сторонами підтверджується належними доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як свідчить розрахунок ціни позову, 02.02.2022 та 16.02.2022 відповідач здійснив часткову оплату боргу на загальну суму 14160 грн. 00 коп., чим вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору.

Проте, оскільки зобов`язання по погашенню кредиту, сплати процентів та комісії виконані позичальником не в повному обсязі, у нього виникла заборгованість за тілом кредиту в сумі 34000 грн. 00 коп., заборгованість за процентами в сумі 51392 грн. 60 коп. та заборгованість за комісією у сумі 1585 грн.61 коп.

Матеріали справи свідчать, що відповідач порушив взяті на себе договірні зобов`язання за договором про надання кредиту № 407868-КС-003 від 19.01.2022 та припинив здійснювати платежі, які передбачені графіком платежів.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, позивачем доведено та належним чином обґрунтовано правомірність заявленої позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 34000 грн. 00 коп., тому ці вимоги підлягають задоволенню.

Щодо решти вимог по процентах у розмірі 51392 грн. 60 коп. та 1585 грн. 61 коп. комісії, суд зазначає наступне.

Згідно із п. 2 договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

Як вбачається зі змісту договору, розмір процентів є фіксованим та становить 1,07966177 % від суми неповернутого кредиту.

Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України унормовано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 2 ст. 10561 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

У постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому вказано, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом.

Перевіривши правомірність та правильність здійсненого позивачем детального розрахунку заборгованості за процентами та за комісією, суд встановив, що відповідне нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства, погодженим умовам договору, встановленим обставинам справи, розрахунок є арифметично вірним, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення заборгованості за процентами у розмірі 51392 грн. 60 коп. (за період з 17.02.2022 по 07.07.2022 (строк кредитування) та залишку комісії у сумі 1585 грн. 61 коп. є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд керується при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин вимоги про стягнення 34000 . 00 . прострочених платежів по тілу кредиту, 51392 грн. 60 коп. прострочених платежів по процентах, 1585 грн. 61 коп. прострочених платежів за комісією за договором № 407868-КС-003 про надання кредиту від 19.01.2022 є обґрунтованими та задовольняються судом повністю.

Витрати по судовому збору покладаються на відповідача повністю у сумі 2147 грн. 20 коп. відповідно до ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 , 232-233, 236-241, 247 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА", м. Київ до фізичної особи-підприємця Шовкуна Євгена Володимировича, м. Сєвєродонецьк Луганської області про стягнення 86978 грн. 21 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Шовкуна Євгена Володимировича, АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА", м. Київ, б. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, ідент. код 41084239 - 34000 грн. 00 коп. заборгованості за тілом кредиту, 51392 грн. 60 коп. заборгованості по процентах, 1585 грн. 61 коп. заборгованості за комісією та 2147 грн. 20 коп. судового збору, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлене 21.12.2023.

Суддя Наталія ЗЮБАНОВА