ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2023 Справа № 914/3142/23

За позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , м. Харків,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Флорсервіс», м. Львів,

про стягнення 24 958, 90 грн.

Суддя Манюк П.Т.

За участю секретаря Лазаренко С.В.

Представники учасників справи: не з`явилися

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Флорсервіс» про стягнення 24 958, 90 грн.

Ухвалою суду від 25.10.2023 відкрито провадження у справі № 914/3142/23 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 20.11.2023. Ухвалою суду від 20.11.2023 розгляд справи відкладено на 11.12.2023.

Представник позивача у судові засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, вимог суду, викладених в ухвалі від 20.11.2023 не виконав.

В судове засідання, 11.12.2023, представник відповідача не з`явився, однак в попередньому судовому засіданні подав відзив на позовну заяву в якому повідомив суд, що відповідачем 18.10.2023 сплачено суму боргу в розмірі 20 000, 00 грн та просив відмовити у стягненні пені.

Враховуючи те, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, суд вбачає наявність підстав для розгляду справи по суті та прийняття рішення, при цьому, згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Позиція позивача.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі позивач, виконавець) звернувся в Господарський суд Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Флорсервіс» (надалі відповідач, замовник) про стягнення 24 958, 90 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 30 вересня 2021 року між сторонами у справі було укладено договір № 16/03-2021 на здійснення транспортних перевезень (надалі договір).

На підставі договору сторонами була укладена заявка від 05.01.2023 № 1.

Згідно з заявкою позивач на замовлення відповідача повинен був здійснити перевезення вантажу сполученням Eiland West Yorkshire НХ5 9JP Великобританія (GB) - Корчова-Краковець - м. Львів Україна (UA). Вартість перевезення склала 162 693,00 гривень. За фактом виконаного перевезення виконавець надіслав замовнику документи на оплату, а саме договір № 16/03-2021 на здійснення транспортних перевезень від 30 вересня 2021 року, заявку від 05.01.2023 № 1, рахунок-фактуру від 12 січня 2023 № 14, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20.01.2023 № 14, CMR № б/н від 09 січня 2023 року. Після прийняття послуги та підписання акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20.01.2023 № 14, відповідач здійснив оплату лише частково, в результаті чого у нього виникла заборгованість в розмірі 20 000, 00 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом. Крім стягнення основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 4 958, 90 грн.

Позиція відповідача.

У відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні 20.11.2023 представник відповідача зазначив, що ним 18.10.2023 було сплачено заборгованість в розмірі 20 000, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 18.10.2023 № 1202. Разом з тим, просив суд відмовити у стягненні пені, оскільки пеня умовами договору не передбачена.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності із ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довіреній їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 1 статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено судом, 30 вересня 2021 року між сторонами у справі було укладено договір № 16/03-2021 на здійснення транспортних перевезень.

Відповідно до п. 1.1. договору, він визначає порядок взаємин, що виникають між сторонами при організації, здійсненні і розрахунках за міжнародні автомобільні перевезення вантажів транспортними засобами перевізника за заявками замовника.

Пунктами 2.3. та 2.4. договору визначено, що на кожне окреме перевезення оформляється заявка, що містить опис умов і особливостей конкретного перевезення. Заявки на перевезення вантажів є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно з п. 5.1. договору, розрахунки за договором здійснюються відповідно до чинного законодавства України у національній валюті України - гривні в безготівковій формі, шляхом переказу відповідних грошових коштів на рахунок виконавця. У випадку, коли вартість послуг встановлена в іноземній валюті, розрахунки здійснюються в національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України на день оформлення рахунку, з врахуванням ПДВ. Форма розрахунків безготівкова, шляхом банківського перерахування на поточний рахунок перевізника.

Пункт 5.2. договору визначає, що підставою для оплати замовником перевезення є оригінал рахунка-фактури виконавця, оригінал CMR-накладної з відміткою вантажоодержувача про прийняття вантажу і акт виконаних робіт. Акт виконаних робіт (надання послуг) є невід`ємною частиною даного договору.

Пунктом 5.4. договору визначено, що строк оплати замовником - 5 (п`ять) банківських днів з моменту вивантаження (якщо інше не зазначено в заявці) за умови надання до цього моменту копій документів: акту виконаних робіт (надання послуг), рахунку, податкової накладної. Оригінали зазначених документів досилаються поштою. Датою платежу вважається дата зарахування коштів на рахунок виконавця.

На підставі договору № 16/03-2021 на здійснення транспортних перевезень від 30 вересня 2021 року сторонами була укладена заявка від 05.01.2023 № 1.

Згідно з заявкою виконавець на замовлення замовника повинен був здійснити перевезення вантажу сполученням Eiland West Yorkshire НХ5 9JP Великобританія (GB) - Корчова-Краковець - м. Львів Україна (UA). Вартість перевезення склала 162 693, 00 гривень. Оплата здійснюється шляхом безготівкового розрахунку у день розвантаження автомобіля по факсокопіях документів: рахунку, договору, заявки, акту виконаних робіт.

За фактом виконаного перевезення виконавець надіслав замовнику документи на оплату, а саме договір № 16/03-2021 на здійснення транспортних перевезень від 30 вересня 2021 року, заявку від 05.01.2023 № 1, рахунок-фактуру від 12 січня 2023 № 14, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20.01.2023 № 14, CMR від 09 січня 2023 № б/н.

Після прийняття послуги та підписання акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20.01.2023 №14 замовником було здійснено оплату рахунку-фактури від 12 січня 2023 № 14 декількома платежами: 23.01.2023 було сплачено 66 621, 00 грн; 07.02.2023 було сплачено 16 072, 00 грн; 14.02.2023 було сплачено 10 000, 00 грн; 21.02.2023 було сплачено 30 000, 00 грн та 27.02.2023 було сплачено 20 000, 00 грн. Загалом відповідачем було сплачено 142 693,00 грн, у зв`язку з чим у нього виник борг в розмірі 20 000, 00 грн.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Згідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно умов ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що після звернення позивача з позовом до суду, 18.10.2023 відповідачем було сплачено суму боргу в розмірі 20 000, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 18.10.2023 № 1202.

Господарський суд закриває провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи представлені суду докази погашення відповідачем заборгованості, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 20 000, 00 грн, який був сплачений відповідачем після подачі позову до суду.

Щодо нарахованої позивачем пені, суд зазначає наступне.

В силу ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 5.7 договору за прострочення в оплаті рахунків за виконані перевезення, замовник виплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної дисконтної ставки НБУ від неоплаченої суми за кожний день прострочки.

На підставі вказаної умови договору позивачем нараховано пеню в розмірі 4 958, 90 грн з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ.

На вимогу суду надати правове обгрунтування щодо нарахування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, зважаючи на встановлення в п. 5.7. договору відповідальності замовника у формі пені в розмірі подвійної дисконтної ставки НБУ, викладену в ухвалі від 20.11.2023, позивачем не надано суду доказів тотожності понять подвійна дисконтна ставка НБУ та подвійна облікова ставка НБУ, у зв`язку з чим неможливо встановити розмір подвійної дисконтної ставки НБУ та перевірити правильність розрахунку суми пені, відтак у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

У відповідності до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, питання про повернення сплаченого судового збору в розмірі 2 147, 20 грн може бути вирішено судом за умовами надходження до суду відповідного клопотання позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Провадження у справі в частині стягнення з відповідача основної заборгованості в розмірі 20 000, 00 грн закрити.

2. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 15 грудня 2023 року.

Суддя Манюк П.Т.