ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2023 р.,

м. Київ

Справа № 911/2177/23

Суддя Черногуз А.Ф., за участю секретаря Парасочки Т.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспецтранс 888» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Воїнів-афганців, буд. 2, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Межиріччя-Агро» (09154, Київська область, Білоцерківський район, с. Яблунівка, вул. Центральна, буд. 66, )

про стягнення штрафу, інфляційних витрат та трьох відсотків річних,

за участю представників:

позивача: Коротенко Роман Олегович;

відповідача: не з`явились.

в с т а н о в и в :

1 історія розгляду справи

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспецтранс 888» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Межиріччя-Агро» про стягнення грошових коштів.

Господарський суд ухвалою від 24.07.2023 відкрив провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено проведення підготовчого засідання у справі на 14.08.2023 на 14:15. Судом встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження.

У судовому засіданні 14.08.2023 був присутній представник позивача. Враховуючи те, що на момент судового засідання у відповідача не закінчився строк на подання відзиву до суду, суд в порядку ч. 2 ст. 183 ГПК України відклав підготовче засідання на 28.08.2023 на 15:00.

У судовому засіданні 28.08.2023 був присутній представник позивача. До суду надійшло клопотання позивача про долучення доказів, яке прийнято до матеріалів справи. Також суд зазначив, що відзив до суду від відповідача не надходив, п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву сплив, оскільки відповідач 01.08.2023 отримав ухвалу про відкриття провадження та проведення підготовчого засідання. Враховуючи вищевикладене, суд в порядку п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 12.09.2023 на 15:40.

У судовому засіданні 12.09.2023 був присутній представник позивача. До суду надійшло клопотання від відповідача про відкладення судового засідання. Суд задовольнив клопотання відповідача у зв`язку з першою неявкою у судове засідання з розгляду справи по суті. З цих підстав, суд в порядку ст. 216 ГПК України постановив ухвалу про відкладення судового засідання на 17.10.2023 на 15:00.

В судове засідання 17.10.2023 з`явився представник позивача. Суд констатував відсутність у матеріалах справи доказів отримання відповідачем ухвали про відкладення попереднього засідання на 17.10.2023, а відповідно і доказів обізнаності відповідача про розгляд справи в цей день. З цих підстав суд вважав за необхідне відкласти судове засідання на 07.11.2023 на 13:45.

Розглядаючи матеріали справи у судовому засіданні 07.11.2023, заслухавши виступ присутнього представника позивача, судом прийнято рішення у справі.

2 зміст позовних вимог

Звертаючись до суду позивач просив стягнути з відповідача штраф за прострочення оплати за договором суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем №30/09/22 від 30.09.2022 у розмірі 272113,38 грн, а також інфляційні витрати від простроченої суми за цим договором у розмірі 19029,48 грн та 3% річних від простроченої суми у розмірі 4913,66 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що позивачем на виконання умов договору було повністю виконано покладені на нього зобов`язання. Оскільки сільськогосподарська техніка з екіпажем була передана відповідачу у тимчасове платне користування, то за наданні відповідачу послуги передбачалося отримання плати, яка була визначена у Актах приймання-передачі робіт (надання послуг).

Щодо порушення відповідачем умов договору, позивач зазначив, що акти приймання-передачі робіт (надання послуг) були скріплені підписами та печатками обох сторін правочину та в яких зазначалося, що відповідач претензій по об`єму, якості та строкам надання послуг не має. Тобто, відповідач погодився з належним виконанням позивачем своєї частини зобов`язання.

За словами позивача свій обов`язок щодо, розрахунку по суборендній платі відповідач виконав несвоєчасно, з порушенням строку встановленого договором, що підтверджується виписками Приватбанку про надходження коштів на рахунок позивача за період з листопада 2022 року по квітень 2023 року. З огляду на це позивач заявив вимогу про стягнення штрафу відповідно до пункту 9.5 договору, інфляційних та відсотків річних на підставі частини 2 статті 625 ЦК України.

3 висновки господарського суду

В силу статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Право на доступ до правосуддя закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною.

За змістом частини 1 статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Як визначено статтею 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Положеннями статті 16 ЦК України, які кореспондуються зі статтею 20 ГК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Інтерес особи має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам і відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу.

Розглянувши детально наявні у матеріалах справи документи та додатки, прийнявши до уваги позиції та аргументи по суті справи, оцінивши надані докази у відповідності до чинних положень процесуального закону, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Між ТОВ «Агроспецтранс 888», як орендарем, та ТОВ «Межиріччя-Агро», як суборендарем, 30.09.2022 укладено договір суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем №30/09/22, за умовами якого орендар зобов`язувався передати за плату суборендареві у строкове платне користування, а суборендар прийняти у строкове користування сільськогосподарську техніку з екіпажем, («об`єкт суборенди») та зобов`язується сплачувати орендареві суборендну плату відповідно до умов цього договору. Орендар гарантував, що на законних підставах користується технікою, яка передається в суборенду за кількість задіяної договором.

Пунктом 3.3 договору суборенди визначено, що передача техніки в суборенду та із суборенди здійснюється сторонами за Актом приймання-передачі. Акт приймання-передачі підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками Орендаря та Суборендаря.

Відповідно до пункту 5.1 договору розмір суборендної плати за користування об`єктом суборенди визначається за домовленістю сторін, вказується у додатку №1 до цього Договору. Позивач відзначав, що додатком №1 до договору закріплено, що керуючись статтею 524 ЦК України сторони встановлюють ціну договору в гривнях, а також встановлюють грошовий еквівалент в іноземній валюті - долар США USD, який визначено за курсом продажу долара США на Українській міжбанківській валютній біржі на день, який передує дню оплати. Суборендна плата складає 50 доларів 00 центів США з ПДВ за 1 га збирання кукурудзи на одну одиницю об`єкту оренди.

За пунктом 5.2 договору, суборендна плата сплачується суборендарем на умовах, узгоджених сторонами, які наведено в додатку №1 до цього договору, в безготівковому порядку на поточний рахунок орендаря, на підставі рахунків, які надаються Орендарем.

Згідно пункту 5.5 договору загальна вартість відпрацьованих гектарів за цим Договором визначається шляхом помноження передбаченого об`єму робіт на відповідну вартість за 1 га. Точна кількість відпрацьованих гектарів визначається відповідними Актами виконаних робіт (наданих послуг), які Орендар та Суборендар підписують за кожні 7 (сім) відпрацьованих днів та остаточний в день закінчення виконання робіт. На підписання Акту виконаних робіт (наданих послуг) суборендареві дається 2 (два) календарні дні. Якщо Суборендар відмовляється від підписання Акту виконаних робіт (наданих послуг), він надає Орендареві обгрунтоване пояснення такої відмови у письмовому вигляді. У випадку відсутності зауважень Суборендаря щодо Акту виконаних робіт (наданих послуг) наданим Орендарем протягом 1-го дня то такий Акт виконаних робіт (наданих послуг) вважається погодженим та підписаним Суборендарем.

Позивач акцентував увагу суду на тому, що відповідно до пункту 5 додатку № 1 до договору розрахунки по суборендній платі проводяться суборендарем протягом 3 днів з дати підписання сторонами акту виконаних робіт (наданих послуг).

Позивачем подано до суду також копії додаткових угод, зокрема додаткової угоди до договору від 31.01.2023, якою продовжено дію договору до 28.02.2023. Також до справи долучено копії актів приймання-передачі транспортних засобів у суборенду:

акт від 25.10.2022, яким передано суборендарю комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION 560, р/н НОМЕР_1 , 2008 року випуску та акт від 12.11.2022 яким повернуто орендарю зазначений комбайн CLAAS LEXION 560;

акт від 01.01.2023, який передано суборендарю комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION 560, р/н НОМЕР_1 , 2008 року випуску;

акт від 24.10.2023, яким передано суборендарю комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION 760, р/н 21111, 2011 року випуску та акт від 24.12.2022, яким повернуто вказаний комбайн орендарю.

Позивач акцентував увагу суду на шести актах приймання-передачі робіт (надання послуг):

номер 1 від 02.11.2022, відповідно до якого Позивачем було надано Відповідачу послугу: Суборенда сільськогосподарської техніки з екіпажем, загальна вартість послуг із ПДВ склала 399315,18 грн;

номер 2 від 15.11.2022, відповідно до якого позивачем було надано відповідачу послугу суборенди сільськогосподарської техніки екіпажем, загальна вартість послуг із ПДВ склала 167903,33 грн;

номер 3 від 09.01.2023, відповідно до якого позивачем було надано відповідачу послугу суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем, загальна вартість послуг із ПДВ склала 101015,30 грн;

номер 4 від 25.01.2023, відповідно до якого позивачем було надано відповідачу послугу суборенди сільськогосподарської техніки екіпажем, загальна вартість послуг із ПДВ склала 235991,71 грн;

номер 5 від 06.02.2023, відповідно до якого позивачем було надано відповідачу послугу суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем, загальна вартість послуг із ПДВ склала 309158,56 грн;

номер 6 від 13.02.2023, відповідно до якого позивачем було надано відповідачу послугу суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем, загальна вартість послуг із ПДВ склала 147183,19 грн.

Судом встановлено, що наведені акти приймання передачі робіт (надання послуг) були скріплені печатками та підписами представників орендаря та суборендаря. Позивач зазначав, що претензій по об`єму, якості та строкам надання послуг від суборендаря не надходило.

Разом з клопотанням про долучення доказів від 25.08.2023 позивач надав до суду копії рахунків-фактур на оплату наданих послуг №02/11 від 02.11.2022 на суму 399315,18 грн., №02/11 від 15.11.2022. на суму 167903,33 грн, №03/01 від 09.01.2023 на суму 101015,30 грн, №04/01 від 25.01.2023 на суму 235991,71 грн, №05/02 від 06.02.2023 на суму 309158,56 грн., №06/02 від 13.02.2023 на суму 147183,19 грн.

До позовної заяви позивач долучив фільтровані виписки з рахунку, відкритого у АТ КБ "ПриватБанк" по контрагенту ТОВ "Межиріччя-Агро" (03755452), з якої можна встановити дати проведення часткових оплат за суборенду техніки за договором № 30/09/22 за періоди з 01.01.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 30.05.2023.

Оскільки позивач стверджував, що оплати були проведені не своєчасно і з порушенням строків, ним заявлено вимогу про стягнення штрафу.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 9.5 договору суборенди визначено, що за прострочення оплати передбаченої додатком №1 до цього договору відповідач сплачує позивачу додатково штраф у розмірі 20% від загальної суми простроченого платежу.

Враховуючи прострочення сплати по всіх шести наданих до суду актах приймання-передачі робіт (надання послуг), коли розрахунки по суборендній платі мали бути проведені суборендарем протягом трьох днів з дати підписання актів, суд констатував, що 20 % від загальної суми прострочених платежів становить 272113,38 грн. Таким чином наданий до суду розрахунок позивача є арифметично правильним.

З огляду на те, що відповідач не звертався до суду з клопотанням про зменшення розміру штрафних санкцій, не повідомляв про обставини, які б могли вплинути на застосування судом положень статей 233 ГК України чи 551 ЦК України суд вважає за можливе задовольнити вимогу про стягнення штрафу у повному обсязі.

Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Здійснивши деталізований розрахунок підставних до стягнення трьох відсотків річних та інфляційних, суд встановив, що загальний розмір відсотків річних у заявлений період за прострочення сплати суборенди за кожним з актів становить 3376,22 грн, а інфляційних втрат 12481,87 грн. Тож вимоги позивача про стягнення інфляційних та річних підлягають задоволенню частково.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд зазначає, що в силу положень частини першої статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 12 частини 3 статті 2 ГПК України закріплено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати відповідно до статті 123 ГПК України складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи на професійну правничу допомогу та інших витрат, що пов`язані з вчиненням сторонами необхідних процесуальних дій. За змістом статті 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача частину судового збору пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 4319,57 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Межиріччя-Агро» (09154, Київська область, Білоцерківський район, с. Яблунівка, вул. Центральна, буд. 66, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспецтранс 888» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Воїнів-афганців, буд. 2, ) 272113,38 грн штрафу, 12481,87 грн інфляційних втрат, 3376,22 грн трьох відсотків річних та 4319,57 грн судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.

Рішення підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 14.12.2023.

Суддя А.Ф. Черногуз