РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.12.2023Справа № 910/14135/23
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом фізичної особи-підприємця Мозирко Костянтина Олександровича

до фізичної особи-підприємця Антюхової Тетяни Василівни

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

товариство з обмеженою відповідальністю "Лосинівський маслосирзавод"

про стягнення 126 220,03 грн.

При секретарю судового засідання: Габорак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Басараб Наталія Володимирівна - представник за ордером №1347465 ві д 01.09.2023

від відповідача: Науменко Сергій Володимирович - представник за ордером №1361190 від 20.10.2023

від третьої особи: не з`явилися

встановив:

Фізична особа-підприємець Мозирко Костянтин Олександрович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця Антюхової Тетяни Василівни про стягнення 126 220,03 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.05.2023 року маючи намір укладання договору підряду позивачем перераховано відповідачу кошти в розмірі 125 000,00 грн. за ремонт систем нержавіючих труб обв`язки плівкового випарника.

Після здійснення оплати договір підряду між сторонами так і був укладений.

У зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 125 000,00 грн., 3% річних в розмірі 976,03 грн., інфляційні втрати в розмірі 244,00 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2023 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.

25.09.2023 до канцелярії суду позивач подав заяву на усунення недоліків з доданими документами.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

23.10.2023 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 25.09.2023 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, в якому просить суд проводити розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, відмовити позивачеві у задоволенні позову у повному обсязі, покласти на позивача витрати з правової допомоги.

26.10.2023 до канцелярії суду від відповідача надійшли клопотання про огляд речових доказів, про допит свідків та про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача керівника тимчасового трудового колективу ОСОБА_5.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2023 задоволено клопотання фізичної особи-підприємця Антюхової Тетяни Василівни про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін та призначено розгляд справи на 21.11.2023. Відмовлено у задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця Антюхової Тетяни Василівни про огляд речових доказів та про допит свідків. Залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: товариство з обмеженою відповідальністю "Лосинівський маслосирзавод". Зобов`язано позивача направити копію позовної заяви з додатками на адресу товариство з обмеженою відповідальністю "Лосинівський маслосирзавод" (16663, Чернігівська обл.., Ніжинський р-н, смт Лосинівка, вул.. Київська, буд.9, ) у строк до трьох днів з дня отримання ухвали, докази чого надати суду. Запропоновано третій особі у строк до 20.11.2023 року подати пояснення щодо позову або відзиву в порядку статті 168 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в частині зазначення ким саме виконувались роботи з ремонту системи нержавіючих труб обов`язки плівкового випарника.

17.11.2023 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про огляд речових доказів.

21.11.2023 через канцелярію суду від відповідача надійшли клопотання про долучення доказів.

У судове засідання 21.11.2023 не з`явився представник третьої особи, хоча про місце, дату та час засідання третя особа повідомлена належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 оголошено перерву у судовому засіданні до 05.12.2023. Зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю "Лосинівський маслосирзавод" подати в строк до 01.12.2023 пояснення щодо позову або відзиву в порядку статті 168 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в частині зазначення ким саме виконувались роботи з ремонту системи нержавіючих труб обов`язки плівкового випарника.

05.12.2023 до канцелярії суду (через систему «Електронний суд») від позивача надійшли клопотання про проведення підготовчого засідання у відсутність сторони позивача.

05.12.2023 до канцелярії суду від відповідача надійшли доводи щодо неправомірності позовних вимог (в порядку ст.. 46 ГПК України), повідомлення про докази у справі №910/14135/23 та заява про розподіл судових витрат (в порядку ч.8 ст. 129 ГПК України).

У судове засідання 05.12.2023 не з`явився представник третьої особи, хоча про місце, дату та час засідання третя особа повідомлена належним чином.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Позивачем зазначено, що 30.05.2023 року маючи намір укладання договору підряду фізичною особою-підприємцем Мозирко Костянтином Олександровичем було перераховано фізичній особі-підприємцю Антюховій Тетяні Василівні за ремонт систем нержавіючих труб обв`язки плівкового випарника 125 000 грн.

Між сторонами велись перемовини щодо укладення та виконання договору підряду з ремонту систем нержавіючих труб обв`язки плівкового випарника, у зв`язку з чим позивач, маючи на меті зарекомендувати себе як надійний партнер, здійснив вищевказаний платіж на користь відповідача.

Водночас, після здійснення спірної оплати, договір підряду між сторонами так і не був укладений, оскільки між сторонами не було досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов, не було узгоджено терміну виконання робіт, об`єму виконання робіт, не був визначений кошторис, а роботи відповідачем не виконувались та не приймались позивачем.

Договір підряду був укладений з іншим суб`єктом господарювання ФОП Соківка О.М., який і виконав роботи, на підтвердження чого надано:

- договір підряду №02/06-2023 від 02.06.2023, відповідно до п.1.1 якого передбачено, що замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов`язання надати послуги з ремонту системи нержавіючих труб обв`язки плівкового випарника на підприємстві ТОВ «Лосинівський маслосирзавод», за адресою: Чернігівська обл.., Ніжинський район, смт. Лосинівка, вул.. Київська, 9, а замовник зобов`язується оплатити кошти на умовах цього договору.

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №19/06 від 19.06.2023 на суму 83 000,00 грн.

Оскільки позивач мав намір укласти договір підряду, але не уклав, то між сторонами мають бути узгоджені та врегулюванні відносини у письмовому договорі, який має містити істотні умови, передбачені, зокрема, ст. 318 ГК України, і саме цей договір має слугувати достатньою підставою для перерахування спірних коштів. Разом з цим після здійснення позивачем спірної оплати, договір між сторонами так і не був укладений, оскільки між сторонами не було досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов, а роботи відповідачем не виконувались та не приймались позивачем.

У зв`язку з порушенням прав позивача, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом в якому на підставі статті 1212 ЦК України просить суд стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 125 000,00 грн., 3% річних в розмірі 976,03 грн., інфляційні втрати в розмірі 244,00 грн.

Заперечуючи проти позову у відзиві відповідачем зазначено, що орієнтовно 22-23 травня 2023 року позивач, Мозирко Костянтин Олександрович , зателефонував представникові відповідача ОСОБА_5, який є керівником (бригадиром) працівників, що мають досвід та необхідні знання з виконання складних сварочних робіт аргонною сваркою, та запропонував виконати роботи з ремонту системи нержавіючих труб обв`язки плівкового випарника на ТОВ «Лосівський маслосирзавод», який знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 .

Про дану обставину ОСОБА_5 повідомив відповідача та після обговорення адміністративних питань щодо виконання робіт на ТОВ «Лосівський маслосирзавод», 25.05.2023 року між відповідачем (ФОП Антюхова Тетяна Василівна) та тимчасовим трудовим колективом, в особі його керівника ОСОБА_5 був укладений договір підряду з тимчасовим трудовим колективом.

25.05.2023 року відповідач направив бригаду працівників у складі: бригатира ОСОБА_5 , ОСОБА_3 (зварювальних) та ОСОБА_4 (слюсар-монтажник) на ТОВ «Лосівський маслосирзавод», який знаходиться за адресом: вул. Київська, 9, смт. Лосинівка, Ніжинського району, Чернігівської області для встановлення обсягу та вартість робіт, з ремонту системи нержавіючих труб обв`язки плівкового випарника.

26.05.2023 року відповідач направив позивачеві засобом електронного зв`язку для оплати рахунок на оплату №47 від 26.05.2023 року на суму 125 000,00 грн. вартості робіт з ремонту системи нержавіючих труб обв`язки плівкового випарника.

Отримавши рахунок на оплату №47 від 26.05.2023 року на суму 125 000,00 грн., позивач погодився з вартістю робіт і тимчасовий трудовий колектив приступив 26.05.2023 року до виконання робіт з ремонту системи нержавіючих труб обв`язки плівкового випарника.

Факт виконання робіт працівниками відповідача на ТОВ «Лосівський маслосирзавод» підтверджується наданою позивачем до суду платіжною інструкцією №6 від 30.05.2023 року на суму 125 000,00 грн., у якій вказується таке призначенням платежу - «Ремонт системи нержавіючих труб плівкового випарника без ПДВ.»

30.05.2023 року роботи з ремонту плівкового випарника були призупинені з вини позивача так як необхідно було здійснити установку чотирьох мідних шарових вентилів діаментром 65 мм., які позивач не встиг відремонтувати до 30.05.2023р.

За таких обставин, працівники відповідача, за відсутності відремонтованих чотирьох мідних шарових вентилів діаметром 65 мм. були змушені зупинити виконання робіт, за умови фактичного виконання ремонтних робіт вартістю 110 080,00 грн. та поїхали до м. Києва, маючи домовленість з позивачем, що після отримання позивачем з ремонту 4-х шарових мідних кранів діаметром 65 мм, працівники відповідача завершать решту робіт залишковою вартістю 14 920,00 грн.

Проте позивач не повідомив відповідача про бажання завершити роботи та ігнорував звернення відповідача щодо закінчення робіт.

З метою врегулювання договірних відносин щодо виконання робіт з ремонту плівкового випарника на ТОВ «Лосівський маслосирзавод» відповідач направив позивачу лист від 22.06.2023 року з актом приймання-передачі виконаних робіт від 12.06.2023 р. за договором підряду.

Проте, примірник підписаного акту приймання-передачі виконаних робіт від 12.06.2023 р. позивач не надіслав відповідачеві. Також відповідач не отримував від позивача жодної відповіді на лист від 22.06.2023 року.

З матеріалів справи вбачається, що фізичною особою-підприємцем Антюховою Тетяною Василівною (постачальник) виставлено фізичній особі-підприємцю Мозирко Костянтину Олександровичу (покупець) рахунок на оплату на суму 125 000,00 грн. за послуги: «Ремонт системи нержавіючих труб обв`язки плівкового випарника».

30.05.2023 року позивачем на рахунок відповідача здійснено оплату в розмірі 125 000,00 грн. з призначенням платежу: : «Ремонт системи нержавіючих труб обв`язки плівкового випарника Без ПДВ».

23.06.2023 року відповідачем на адресу позивача направлено лист від 22.06.2023 в якому зазначено, що 26.05.2023 року на виконання приписів ст.ст. 837, 843, 853, 875 ЦК України, керуючись нормами ч. 1 ст. 181 ГК України, між замовником, фізична особа-підприємець Мозирко Костянтином Олександровичем, та підрядником, фізична особа-підприємець Антюховою Тетяною Василівною був укладений у спрощений спосіб договір підряду відповідно до якого підрядник зобов`язався виконати за завданням замовника у період часу з 26.05.2023р. по 12.06.2023р, на виробництві що належить ТОВ "Лосинівськи маслосирзавод" та яке знаходиться за адресом вулиця Київська, 9, Ніжинський район, смт Лосинівка, Чернігівська область роботи з ремонту системи нержавіючих труб обв`язки плівкового випарники, що слідує з рахунку на оплату №47 від 26.05.2023 року на суму 125 000,00 грн., який підрядником був наданий замовнику для оплати. 30.05.2023 року на поточний рахунок підрядника надійшли кошти у сумі 125 000,00 грн. У період часу з 26.05.2023р. по 12.06.2023р. підрядником був виконаний комплекс підрядних робіт загальною вартістю 110 080,00 грн. без ПДВ, що слідує з фото звітності виконаної підрядником на підтвердження факту виконання робіт. 12.06.2023 року підрядник передав замовнику на розгляд та підписання два примірники акту приймання-передач і виконаних робіт від 12.06.2023 року згідно рахунку на оплату №47 від 26.05.2023 року. Нажать, примірник підписаного акту приймання-передачі виконаних робіт від 12.06.2023 року замовник станом на даний час не повернув підрядник. У зв`язку з чим, вдруге направив акт приймання-передачі виконаних робіт за договором підряду від 12.06.2023 на суму 110 080,00 грн. для підписання.

У відповідь листом б/н і б/д (направлене відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за №5280 від 03.08.2023, отримане відповідачем 07.08.2023) відмовився від підписання акту приймання-передачі виконаних робіт від 12.06.2023 з тих підстав, що маючи намір укладання з договору підряду на виконання робіт з ремонту систем нержавіючих труб обв`язки плівкового випарника мною було перераховано авансовий платіж в розмірі 125 000 грн., але станом на 1 серпня 2023 року договір підряду з вами укладений не був, оскільки між нами не було досягнуто істотних умов договору, не було узгоджено терміну виконання робіт, об`єму виконання робіт, не був визначений кошторис. Таким чином між нами не було досягнуто фактичних підрядних відносин, роботи виконані вами не були, у зв`язку з чим вимагав повернути безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 125 000,00 грн.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші угоди.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. (ст. 626 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст. 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до п. 1 ст. 181 ГК України господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з статтею 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639 ЦК України).

За загальним правилом відповідно до ст. 208 ЦК України правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

При цьому, відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).

У свою чергу, відповідно до ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Враховуючи те, що відповідачем виставлено рахунок на оплату (щодо ремонту системи нержавіючих труб обв`язки плівкового випарника на суму 125 000,00 грн.), а позивачем його сплачено в розмірі 125 000,00 грн. з призначенням платежу: «ремонт системи нержавіючих труб обв`язки плівкового випарника», тому суд вважає, що між сторонами укладено договір підряду у спрощений спосіб.

Крім того, судом враховано, що на виконання договірних зобов`язань відповідачем виконано роботи на підтвердження чого надано позивачу акт приймання-передачі виконаних робіт за договором підряду від 12.06.2023.

Відповідно до норм статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Нормами частини 1 статті 854 ЦК України встановлено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Відповідно до ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Тлумачення статті 1212 Цивільного кодексу України свідчить, що необхідно встановити наступні обставини, які у сукупності є підставою для виникнення такого зобов`язання: факт набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього підстав.

Таким чином, застосування ст. 1212 ЦК України має відбуватись за наявності певних умов та відповідних підстав, що мають бути встановлені судом під час розгляду справи на підставі належних та допустимих доказів у справі.

У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Або ж коли набуття відбулось у зв`язку з договором, але не на виконання договірних умов.

Чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання коштів).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №904/5844/17 від 19.03.2018.

В постанові Великої Палати Верховного Суду України від 26.06.2018 року у справі №910/ 9072/17 (провадження № 12-125гс18) зроблено висновок про те, що оскільки між сторонами у справі існують договірні відносини, а кошти, які позивач просить стягнути як невикористаний аванс, набуті відповідачем за наявності правової підстави, їх не може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 ЦК України як безпідставне збагачення. У цьому разі договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України. Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави.

Зважаючи на викладене, на підставі наявних доказів слідує висновок про те, що грошові кошти в сумі 125 000,00 грн. було набуто відповідачем за наявності правової підстави, а тому їх не може бути витребувано/стягнути відповідно до статті 1212 ЦК України як безпідставно набуте майно. У зв`язку з чим, вимоги позивача в частині з відповідача грошових коштів в розмірі 125 000,00 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 244,00 грн. та 3% річних у розмірі 976,03 грн. є похідними, то вони також не підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ч.1 ст. 79, ст.ст. 123, 129, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 15.12.2023 року.

Суддя С.М.Мудрий