ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

13 грудня 2023 року м. Харків Справа № 913/418/23
Провадження №17б/913/418/23
За заявою фізичної особи ОСОБА_1 , смт. Малорязанцеве Сєвєродонецький район Луганської області,
про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.
Суддя Господарського суду Луганської області Фонова О.С.,
Секретар судового засідання Багацький А.О.
У засіданні брали участь:
від заявника: адвокат Хомич А.А., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 31.10.2018 серія ДН №5237, ордер на надання правничої правової допомоги від 13.12.2023 серія АХ №1162906;
арбітражна керуюча Белінська Н.О. - не прибула.
Обставини справи: 23.11.2023 через систему «Електронний суд» фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Луганської області з заявою 22.11.2023 №б/н про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 (далі заявник, боржник),в порядку Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ).
Обґрунтовуючи вимоги за заявою заявник посилається на те, що:
- в серпні 2020 року переніс гостре порушення мозкового кровообігу інсульт, що призвело до великих витрат на лікування та виникнення перших боргів;
- він мав статус фізичної особи підприємця у період з 23.07.2021 по 01.02.2022, про що свідчить витяг з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на 04.10.2023;
- був вимушений брати невеликі позики на проживання, в результаті чого за даними Українського бюро кредитних історій (далі УБКІ) та особистими розрахунками заборгованість складає приблизно 536453,92 грн перед одним банком та 14 мікрофінансовими установами;
- транспортні засоби відповідно до довідки №31/9/1-К-105 від 15.08.2023, виданої Головним сервісним центром МВС регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Івано-Франківській області територіального сервісного центру №2641 відсутні;
- з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №348120338 від 26.09.2023 не виявлено записів щодо права власності на майно. Разом з тим, боржник повідомив, що спадщину батька за адресою: АДРЕСА_2 , він прийняв, однак після смерті батька не оформлено - право власності (1/4);
- з 22.09.2023 боржник не працює;
- майна у боржника та членів його сім`ї немає;
- боржник має наступні рахунки в банках та залишки на рахунках:
1. АТ «А-БАНК» НОМЕР_2 -447,98 грн;
2. АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_3 4,09 грн;
3. АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_4 3,04 грн.
Інших відкритих рахунків у банківських установах в межах України і закордоном боржник не має;
- він не є партнером в жодній юридичній особі, і не має корпоративних прав ані в Україні ані за її межами.
Боржник у заяві зазначив, що він припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, та існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності), тому є підстави передбачені ст.115 КУзПБ для звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність.
На підтвердження наявності у боржника заборгованості перед кредиторами ним надано через підсистему «Електронний суд»: роздруківку кредитного звіту ТОВ «Українське бюро кредитних історій»,конкретизований список кредиторів і божників та договори з додатками.
Боржником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додано:
- заяву з пропозицією щодо кандидатури арбітражної керуючої Белінської Наталії Олександрівни для виконання повноважень керуючої реструктуризацією;
- заяву арбітражної керуючої Белінської Наталії Олександрівни (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 190, виданого 12.02.2013)без дати та №б/н про участь у цій справі для виконання повноважень керуючої реструктуризацією;
Останнім місцем реєстрації проживання фізичної особи ОСОБА_1 , відповідно до інформації з Єдиного державного демографічного реєстру за № 340007 від 29.11.2023, є адреса: АДРЕСА_4 .
Ухвалою від 28.11.2023 судприйняв до розгляду заяву фізичної особи ОСОБА_1 від 22.11.2023 №б/н про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника; призначив підготовче засідання на 13.12.2023 о 13 год 00 хв; зобов`язав боржника до дати судового засідання надати суду додаткові відомості (за їх наявності), необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Господарським судом Луганської області ухвалу від 28.11.2023 надіслано через підсистему «Електронний суд» до електронного кабінету заявника ОСОБА_1 та арбітражної керуючої Белінської Н.О., яку останні отримали 30.11.2023 15:52, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа з підсистеми «Електронний суд».
У судове засідання 13.12.2023 прибув представник заявника, інші учасники провадження не прибули, будь які додаткові відомості, необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі не були надані суду.
Суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 117 КУзПБ підготовче засідання має відбутися не пізніше 15 робочих днів з дня постановлення ухвали про його призначення.
Розглянувши заяву заявника та додані до неї документи на підтвердження його доводів, з`ясувавши наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, суд враховує таке.
Предметом судового розгляду в цій справі є заява фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність в порядку Книги четвертої КУзПБ.
Згідно зі ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.
Положеннями Книги четвертої КУзПБ визначено особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця.
Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи наведені в частині другій ст. 115 КУзПБ, згідно з якою боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:
1) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;
2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;
3) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).
Стаття 113 КУзПБ передбачає, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.
Частинами 1-2 ст.116 КУзПБ встановлено, що заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом. У заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначаються: 1) найменування господарського суду, до якого подається заява; 2) ім`я боржника, його місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), номер засобу зв`язку боржника, його адреса електронної пошти (за наявності); 3) виклад обставин, що стали підставою для звернення до суду; 4) перелік документів, що додаються до заяви.
Згідно з ч. 1 ст. 119 КУзПБ у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви.
Системний аналіз ст. 113, ч.ч. 1, 2 ст. 116, ч. 1 ст. 119 КУзПБ дає можливість дійти висновку, що наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у кожному конкретному випадку повинна визначатись місцевим судом з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи (на момент звернення до суду з відповідною заявою) або загрозу її неплатоспроможності (у визначений зобов`язанням строк або в майбутньому).
Разом з тим, способи та засоби доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені законодавцем шляхом наведення у частині третій статті 116 КУзПБ переліку документів, що мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджувати її зміст, зокрема:
- конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором (пункт 3);
- опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна та копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно (пункти 4, 5);
- перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором (пункт 6);
- копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати (пункт 7);
- декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства (пункт 11);
- інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу (пункт 14).
З урахуванням положень ч. 3 ст. 13, ст.ст. 74, 76, 77 ГПК України, розглядаючи заяву боржника у підготовчому засіданні, суд перевіряє відповідність поданої заяви вимогам до її форми та змісту відповідно до ст. 116 КУзПБ та з`ясовує на підставі поданих боржником доказів наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, визначених ч. 2 ст. 115 КУзПБ.
Разом з тим, чіткого переліку чи обсягу таких доказів нормами КУзПБ не визначено.
Водночас, боржник доводив, що виписка з кредитної історії, сформованої в електронному вигляді ТОВ «Українське бюро кредитних історій» (далі кредитний звіт), є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами.
В своїй постанові від 16.11.2022 у справі № 917/1604/21 Верховний Суд зазначив про необхідність тлумачення норм права в наступному контексті:
1) ст. 96 ГПК України у питанні способів подання кредитної історії як електронного доказу (документа), а саме його оригіналу, електронної чи паперової копій;
2) ст.ст. 115, 116 КУзПБ у сукупності із нормами ст.ст. 76, 77, 96 ГПК України у питанні належності та допустимості паперової копії кредитної історії для вирішення судом питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи без подання інших доказів, що підтверджують розмір грошових вимог кредиторів, підстави виникнення зобов`язань та строки їх виконання.
Так Верховний Суд у вищевказаній постанові зробив наступні висновки.
Системний аналіз норм Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" та пунктів Положення Бюро (затвердженого Директором ТОВ "Українське бюро кредитних історій" 15.05.2017 та погодженого розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 01.06.2017 № 2185) дає підстави для висновку, що створений за допомогою електронно - програмних засобів кредитний звіт є електронним документом, який надається суб`єктам звернення (у розумінні цього Закону: Користувачам, іншим бюро та суб`єктам кредитних історій) у таких формах: електронній або паперовій (паперовій копії електронного документа).
У силу положень Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" та стандарту ДСТУ 4163:2020 оригіналом кредитного звіту (як електронного документа) є його електронний примірник, що містить обов`язкові реквізити, серед яких електронний підпис або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". При цьому паперова копія кредитного звіту (як електронного документа) має засвідчуватись у порядку, визначеному чинними законодавством України.
З урахуванням вимог статті 96 ГПК України, кредитний звіт (що є електронним текстовим документом) може подаватися учасником справи до господарського суду у таких формах:
1) у електронній формі в оригіналі (як електронний документ, що містить обов`язкові реквізити, зокрема електронний підпис або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до законодавства);
2) у електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, з обов`язковим зазначенням про наявність у цього учасника справи (особи, яка подає такий доказ) або іншої особи оригіналу електронного доказу - кредитного звіту в електронній формі;
3) у паперовій копії таким способом:
- засвідченою згідно з вимогами Національного стандарту ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» (далі Національний стандарт ДСТУ 4163:2020).
самим Бюро (ТОВ "Українське бюро кредитних історій") як особою, яка сформувала цей звіт та здійснює на своїх серверних станціях, серед іншого, обробку інформації, що складає кредитну історію;
- без засвідчення учасником (оскільки стаття 96 ГПК України того не вимагає), який подає паперову копію кредитного звіту, однак з обов`язковим зазначенням про наявність у цього учасника справи або іншої особи оригіналу електронного доказу - кредитного звіту в електронній формі.
Оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні правові наслідки процесуального та майнового характеру, то на фізичну особу-боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному (достатньому) обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру.
Верховний Суд вважає, що самого кредитного звіту недостатньо для підтвердження вказаних обставин, оскільки такий звіт хоч і є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами, однак може містити неповну чи недостовірну інформацію про розмір заборгованості боржника, в тому числі за основним зобов`язанням.
Отже, подання боржником при зверненні до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність лише кредитного звіту, однак без додавання інших документів (які стали підставою виникнення грошового зобов`язання у розумінні статті 1 КУзПБ) для належного підтвердження розміру заборгованості цього боржника (в тому числі за основним зобов`язанням), підстав виникнення зобов`язань та строків їх виконання, є недостатнім для доведення відповідних обставин та, як наслідок, встановлення судом наявності підстав для відкриття провадження у такій справі.
Пунктом 1.1 Національного стандарту ДСТУ 4163:2020, серед іншого, визначено, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи незалежно від носія інформації (далі документи).
Згідно з п. 4.4 Національного стандарту ДСТУ 4163:2020 документи, що їх створюють юридичні особи, обов`язково повинні мати такі реквізити: найменування юридичної особи (04); назва виду документа (09) (не зазначають на листах); дата документа (10); реєстраційний індекс документа (11); заголовок до тексту документа (19); текст документа (20); підпис (для електронних документів - електронний підпис або електронна печатка в разі відсутності електронного підпису) (22).
Таким чином, оригіналом кредитного звіту (як електронного документа) є його електронний примірник, що містить обов`язкові реквізити, серед яких електронний підпис або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Пунктом 5.32 Національного стандарту ДСТУ 4163:2020 визначено, що у разі створення примірника електронного документа з паперовим носієм інформації на ньому проставляють штрих-код або QR-код, що містить: скорочене найменування юридичної особи, дату реєстрації, реєстраційний індекс. QR-код також має містити відомості про підписувача електронного документа або накладача електронної печатки, а саме: прізвище, ім`я, по батькові підписувача або найменування юридичної особи (для електронної печатки), номер сертифіката і строк його дії. Окрім того, QR-код додатково має містити дати накладання кваліфікованих електронних підписів і печаток на електронний документ, що беруть із кваліфікованих електронних позначок часу. Для актів додатково зазначають дані про погодження.
Оскільки наданийборжником через підсистему «Електронний суд» кредитний звіт містить QR-код,то вбачається, що заявником надано примірник електронного документа з паперовим носієм інформації.
Водночас, вказаний примірник кредитного звіту містить на кожному аркуші кольоровий відтиск печатки ТОВ «Українське бюро кредитних історій» та підпис невстановленої особи.
Згідно з висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 917/1604/21 способом подання до суду кредитного звіту як електронного доказу є:
1) у електронній формі в оригіналі (як електронний документ, що містить обов`язкові реквізити, зокрема електронний підпис або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до законодавства);
2) у електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, з обов`язковим зазначенням про наявність у цього учасника справи (особи, яка подає такий доказ) або іншої особи оригіналу електронного доказу - кредитного звіту в електронній формі;
3) у паперовій копії, посвідченій в порядку, передбаченому законом.
Такі висновки також узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду щодо переліку форм подання електронних доказів, викладеною у постанові від 29.01.2021 у справі № 922/51/20.
Верховний Суд у постанові від 16.11.2022 справа № 917/1604/21 дійшов висновку, що паперова копія кредитного звіту (як електронного документа/доказу) може засвідчуватись згідно з вимогами Національного стандарту ДСТУ 4163-2020, а право такого засвідчення належить Бюро (ТОВ «Українське бюро кредитних історій») як особі, яка створила цей електронний документ, та яка здійснює на своїх серверних станціях накопичення, збереження та обробку інформації, що складає кредитну історію.
Отже, подання до суду учасником справи паперової копії кредитного звіту (як електронного документа/доказу) є можливим:
1) якщо паперова копія кредитного звіту засвідчена згідно вимог Національного стандарту ДСТУ 4163-2020 самим Бюро як особою, яка сформувала цей звіт та здійснює на своїх серверних станціях, серед іншого, обробку інформації, що складає кредитну історію;
2) без засвідчення учасником (оскільки ст. 96 ГПК України того не вимагає), який подає паперову копію кредитного звіту, однак за умови, якщо у такого учасника чи іншої особи наявний оригінал цього електронного доказу - кредитного звіту, про що він зобов`язаний повідомити суд.
Тобто через підсистему «Електронний суд» подано відскановану паперову копію електронного доказу роздруківки кредитного звіту.
Порядок засвідчення паперових копій встановлений п. 5.26 вищезазначеного Національного стандарту ДСТУ 4163-2020, яким визначено, що відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій». Відмітку про засвідчення копії документа проставляють нижче реквізиту «Підпис» на лицьовому боці останнього аркуша копії документа.
Разом з тим, відсканована паперова копія не містить відмітку «Згідно з оригіналом», найменування посади особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії, в порушення вищевказаних вимог.
З огляду на встановлене, суд дійшов висновку про неналежне посвідчення наданої заявником відсканованої паперової копії електронного доказу кредитного звіту.
Заявником подано в якості підтвердження наявності боргу:заяви про надання послуги, паспорт споживчого кредиту, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживачів та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит,операції по договору, картки обліку договору (розрахунок заборгованості), графіки платежів, системні розрахунки, які подані через підсистему «Електронний суд».
Частиною 1 ст. 119 КУзПБ регламентовано, що у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви.
Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози відповідно до вищезазначених положень ч. 2 ст. 115 КУзПБ.
Водночас при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності потенційну можливість такого невиконання.
Крім того, суд враховує, що у справах про банкрутство (у т.ч. неплатоспроможність фізичних осіб) стадія відкриття провадження має своїми наслідками не лише заходи процесуального характеру, а й майнового. При цьому, внаслідок введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, ухвала про відкриття провадження у такій категорії справ поширюється на майнові відносини між боржником та невизначеним на момент винесення ухвали підготовчого засідання колом осіб - конкурсних кредиторів.
Таким чином, оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні вищезазначені правові наслідки, то на фізичну особу-боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру.
Такий правовий висновок вбачається обґрунтованим також з тих підстав, що лише фізична особа-боржник (яка є єдиним суб`єктом звернення із відповідною заявою) наділена правом на подання відповідних доказів у підтвердження обставин своєї неплатоспроможності чи її загрози. Тому відсутність на цій стадії інших учасників справи, які мають право подати свої доводи чи заперечення щодо таких обставин чи доказів, зумовлює необхідність добросовісного виконання боржником своїх процесуальних обов`язків щодо доказування наявності обставин для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.
Крім того, що стандарт доказування «достатність доказів» було виключено із ГПК, водночас у справах про неплатоспроможність фізичної особи господарський суд враховує, окрім належності та допустимості, також достатність поданих боржником доказів для підтвердження та доведення обставин неплатоспроможності чи її загрози, як підстави для відкриття провадження у такій справі.
У цьому контексті суд вважає, що самого кредитного звіту, заяв про надання послуги, паспортів споживчого кредиту та таблиць обчислення загальної вартості кредиту для споживачів та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит,операцій по договору, карток обліку договору (розрахунок заборгованості), графіків платежів, системних розрахунки, недостатньо для підтвердження вказаних обставин, з огляду на відсутність первинних документів, що підтверджують виникнення заборгованості перед кредиторами, зокрема доказів отримання коштів у вказаних заявником розмірах.
Оцінюючи наданий ОСОБА_1 до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи конкретизований список його кредиторів і боржників, суд зазначає таке.
У конкретизованому списку в абз.2 зазначено про те, що інформація надається з Українського бюро кредитних історій станом на 07.11.2023 та в указаних ним даних «не завжди і не вся інформація по боргу точна».
Суд звертає увагу заявника, що конкретизований список кредиторів і божників має містити інформацію актуальну на момент звернення до суду з відповідною заявою.
У поданій заяві ОСОБА_1 зазначає, що на момент подачі даної заяви згідно з даними ТОВ «Українське бюро кредитних історій» та особистими підрахунками, розмір його заборгованості складає приблизно 536453,92 грн.
Боржник у конкретизованому списку кредиторів і божників зазначає, що його кредиторами є один банк та 14 мікрофінансових установ:
10) договір №18879341 від 18.08.2023, укладений з АТ «А-БАНК», сума кредиту 7000,00грн, прострочена заборгованість 8144,98 грн;
11) договір №22.06.2023-100001771 від 22.06.2023, укладений з ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», сума кредиту 4500,00 грн, прострочена заборгованість 7051,50 грн;
13) договір №EGROSHICOM2838388 від 13.06.2023, укладений з ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ», сума кредиту 2000,00 грн, прострочена заборгованість 8584,20 грн;
Суд також звертає увагу, що заявником надано лист, в якому ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» від 09.11.2023 №4264-12/2023 повідомило, що 15.08.2023 на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 товариство відступило право грошової вимоги до позичальника за договором ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС».
Також у листі ТОВ «Кредитпромінвест» від 14.11.2023 №7650повідомлено боржника про відступлення права вимоги за договором позики новому кредитору, а саме з 01.11.2023 право вимоги за договором факторингу від 25.08.2023 було відступлено Фактором ТОВ «Кредитпромінвест» на користь ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ».
Водночас, в першому випадку заявник вказав в якості кредиторів обидві юридичні особи, а в другому вказав кредитором фактора замість нового кредитора.
Крім того, судом встановлено, що у п`яти з доданих заявником до заяви копій договорів інші номериніж ті, що вказані у роздруківці кредитного звіту ТОВ «Українське бюро кредитних історій» та конкретизованому списку кредиторів і божників, зокрема:
- у кредитному звіті вказано договір №22.06.2023 від 22.06.2023, який укладено з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», сума кредиту 5500,00 грн, але додано копію договору №1226-5457 від 22.06.2023;
Заявником до заяви взагалі не надано копії договорів:
- №00-84917229 від 22.06.2023, укладений з ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», сума кредиту 4200,00 грн;
- №КР12838388 від 13.06.2023, укладений з ТОВ «КРЕДИТПРОМІНВЕСТ», сума кредиту 2000,00 грн;
- №18879341 від 18.08.2023, укладений з АТ «А-БАНК», сума кредиту 7000,00грн;
- №22.06.2023-100001771 від 22.06.2023, укладений з ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», сума кредиту 4500,00 грн;
- №EGROSHICOM2838388 від 13.06.2023, укладений з ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ», сума кредиту 2000,00 грн;
Частинами 3, 4 ст. 119 КУзПБ визначено, що за наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність. Господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, зокрема якщо відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, аналіз норм законодавства дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів на конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами заборгованості за кредитними договорами.
Факт виконання банком (фінансовою установою) свого зобов`язання щодо надання кредитних коштів може підтверджуватися меморіальним ордером, платіжними дорученнями та, як вже зазначалось, виписками з особового рахунку боржника (постанова Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 916/2387/19).
Заявником не надано до суду первинних документів на підтвердження обставин неплатоспроможності боржника чи її загрози, не надано восьми кредитних договорів, і по п`яти договорам різна інформація щодо їх номеру, отже суд дійшов висновку про недоведеність наявності заборгованості у вказаній заявником сумі, тому відмовляє у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.
Враховуючи, що заявник не довів належними та допустимими доказами наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, суд відмовляє у відкритті провадження у справі
Суд звертає увагу заявника, що відмова у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність жодним чином не порушує його права, оскільки згідно з ч. 7 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства відмова у відкритті провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.
Керуючись ст.ст.2, 8, 115, 119Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуальному кодексу України, суд
1.Відмовити у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність за заявою фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 22.11.2023 №б/н.
Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття (проголошення) та може бути оскаржена в порядку та в строки, передбачені статтями 254-256 Господарського процесуальному кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Повний текст ухвали складено 18.12.2023.

Суддя Олена ФОНОВА

вих. №

18.12.2023

Надр. 1 прим.

1- до справи;

2- боржнику ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) - не направляється відповідно до інформації з сайту АТ «Укрпошта»; адреса проживання ВПО (76008, місто Івано-Франківськ, вулиця Галицька, будинок 128) до електронного кабінету

4- арбітражному керуючому Белінській Наталії Олександрівні (21050, м. Вінниця, вул. Миколи Оводова, буд. 38, кім. 304) до електронного кабінету

3- ГУ ДПС у Луганській області (вул. Енергетиків, 72, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400) до електронного кабінету

4- ГУ ДПС у Івано-Франківській області (76018, місто Івано-Франківськ, вулиця Незалежності, будинок 20) до електронного кабінету

5- Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (вулиця Ярослава Мудрого, 16, Харків, Харківська область, 61000) до електронного кабінету

Внесено до ЄДРСР

18.12.2023

__________С.Д. Авілова